РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018 р. Справа № 910/19775/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Сервіс - Центр "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Квадрат - Про "

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю " Пластікс - Україна "

Про стягнення 1236864,44 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Діденко Ю.О. - предст.

Від відповідача Мичко Н.П. - директор

Від третьої особи Мельник О.О. - адвокат

Рішення прийняте 26.04.2018 р., оскільки у судових засіданнях 07.12.2017 р., 11.01.2018 р., 15.02.2018 р. та 23.03.2018 р. оголошувались перерви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Сервіс - Центр " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю " Квадрат - Про " 1236864,44 грн., з яких: 1177470,72 грн. доходи одержані від використання майна без достатньої правової підстави за період з травня 2017 р. по серпень 2017 р. та 59393,72 грн. проценти за користування коштами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.11.2017 р. порушено провадження у справі № 910/19775/17 та призначений розгляд зазначеної справи на 07.12.2017 р.

У судовому засіданні 07.12.2017 р. оголошувалась перерва до 11.01.2017 р.

Ухвалою від 17.01.2017 р. ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 15.02.2018 р.

Крім того, вказаною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю " Пластікс - Україна "

Ухвалою від 15.02.2018 р. підготовче провадження у справі № 910/19775/17 закрите та вказана справа призначена до розгляду по суті на 23.03.2018 р.

Представник відповідача у відзивах на позовну заяву від 07.12.2017 р. та від 15.01.2018 р. проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання з'явився, але пояснень з приводу позовних вимог позивача суду не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2015 р. між позивачем ( орендодавцем ) та відповідачем ( орендарем ) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1/03-1/2015

На підставі вказаного договору позивач передав відповідачу в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82-А, 1 вхід, 1 поверх, складське приміщення площею 969,00 кв.м., 2 поверх адміністративні приміщення площею 514,6 кв.м.

В квітні 2017 р., за результатами аналізу договорів, останнім було виявлено, що вказаний договір суперечить вимогам ст. 204,215, 220, 793 Цивільного кодексу України, а саме спірний договір укладений на строк більше трьох років та не посвідчений нотаріально.

Як на підставу для звернення до суду із вказаним позовом позивач посилається на те, що повідомив відповідача про нікчемність договору оренди нежилого приміщення № 1/03-1/2015 від 01.03.2015 р. у зв'язку з чим у останнього не було правових підстав користуватися спірним приміщенням та здачі його в суборенду

Крім того, позивач посилається на рішення господарського суду м. Києва у справі № 910/6981/17, яким підтверджено правомірність вимог позивача, які викладені у листі від 21.04.2017 р. № 75/16-17 про звільнення орендованих приміщень у зв'язку із відсутністю правових підстав для користування ними.

Натомість, відповідач на підставі договору суборенди нежилого приміщення № 1/12-2016 від 07.11.2016 р. за період з травня 2017 р. по серпень 2017 р. отримав від ТОВ " Пластікс - Україна " кошти в якості орендної плати за спірне приміщення в розмірі 1177470,72 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено судом, відповідно до умов спірного договору орендна плата перераховується на рахунок орендодавця, згідно виставлених рахунків - фактур, на підставі п. 4.1 договору до 10 числа поточного місяця за поточний місяць фактичного користування приміщенням.

У період з травня 2017 р по серпень 2017 р. позивачем було виставлено відповідачу рахунки:

- № 78 від 12.05.2017 р. на суму 24924,48 грн., за оренду нежилого приміщення за травень 2017 р., згідно договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 р. ( 31.05.2017 р. між сторонами підписаний акт надання послуг № 83 )

- № 91 від 08.06.2017 р. на суму 24924,48 грн., за оренду нежилого приміщення за червень 2017 р., згідно договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 р. ( 30.06.2017 р. між сторонами підписаний акт надання послуг № 113 )

- № 123 від 31.07.2017 р. на суму 24924,48 грн., за оренду нежилого приміщення за липень 2017 р., згідно договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 р. ( 31.07.2017 р. між сторонами підписаний акт надання послуг № 130 )

№ 138 від 11.08.2017 р. на суму 24924,48 грн., за оренду нежилого приміщення за серпень 2017 р., згідно договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 р. ( 31.08.2017 р. між сторонами підписаний акт надання послуг № 146 )

Відповідачем вказані рахунки сплачені наступним чином:

- платіжне доручення від 29.05.2017 р. на суму 24924,49 грн.

- платіжне доручення від 30.05.2017 р. на суму 4924,49 грн.

- платіжне доручення від 01.08.2017 р. на суму 2000,00 грн.

- платіжне доручення від 21.08.2017 р. на суму 4000,00 грн.

- платіжне доручення від 10.10.2017 р. на суму 24924,49 грн.

- платіжне доручення від 17.10.2017 р. на суму 24924,49 грн.

Таким чином, вжиття заходів щодо виставлення зазначених рахунків на оплату та підписання актів надання послуг свідчить про те, що позивачем визнавалось право відповідача користуватись об'єктом оренди, відповідно до умов договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 р., а тому твердження представника позивача про те, що у останнього не було правових підстав користуватися спірним приміщенням та здавати його в суборенду є таким, що суперечить діям самого позивача, пов'язаних з підписанням зазначених документів.

Таким чином, оскільки відповідач у період з травня 2017 р. по серпень 2017 р. використовував об'єкт оренди на умовах укладеного договору, а позивач не мав жодних зауважень, про що свідчить вжиття заходів щодо наступного його схвалення, то відповідач мав відповідне право передати об'єкт оренди в суборенду і отримувати суборенду плату.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач всупереч вимогам вказаної статті не надав суду доказів того, що відповідач користувався спірним приміщенням без правових підстав.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 07.05.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук