ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

04.05.2018 м. ХарківСправа № 922/538/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

без участі учасників справи

розглянувши заяву про забезпечення позову (вх.№11547 від 03.05.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс - Транс", м. Київ
до Приватного підприємства "Фортуна Лімітед", м. Харків
про стягнення коштів 47 977,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс", м.Київ, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Фортуна Лімітед", м.Харків про стягнення з останнього заборгованості у у загальному розмірі 47 977,57 грн, з яких: 46 600,00 грн складає основну заборгованість , 1228,40 грн пеня, 3 річних у розмірі 118,60 грн та втрати від інфляції у розмірі 30,57 грн.

Вказані вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом №22/11 від 22.11.2017 в частині оплати за надані послуги превезення вантажу за маршрутом м.Канів, Черкаська обл.(Україна) - м.Харків (Україна)-м/п Рава-Руська - Plau am See (Німеччина).

Ухвалою суду від 12.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на 03.04.2018 о(об) 10:35.

03.05.2018 до господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" про вжиття заходів забезпечення позову (вих. № 11547), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Відповідачу в межах позовних вимог в розмірі 49 739,57 грн.

Заявник вказує, що 04.04.2018 ним було повторно направлено на адресу відповідача оригінал документів -рахунку на оплату та Акти надання послуг, які в свою чергу були відповідачем отримані, проте сума боргу дотеперішнього часу на рахунок позивача так і не перерахована. Оскільки, на думку заявника, відповідач безпідставно привласнив та користується коштами позивача виникає підозра про умисне його ухилення від виконання своїх договірних обов'язків та затягування судового процесу з метою подальшого утримання коштів позивача.

Суд, розглянувши заяву (вих. № вх.11547 від 03.05.2018) та додані до неї документи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однак, у заяві про забезпечення позову (вих. № 11547) заявником не обґрунтовано необхідність забезпечення позову.

Разом з тим, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення обгрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов'язковим.

Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, повязаних із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявником при зверненні з заявою про забезпечення позову, не дотримано положення п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України - не вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову та не надано пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, суд на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України, приходить до висновку про повернення заяви (вх. № 11547).

Крім того, суд розяснює, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Отже, сплачена сума судового збору у розмірі 881, 00 грн., може бути повернута за письмовим клопотанням заявника.

Керуючись ст. 136, 138, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" про забезпечення позову (вх. № 11547 від 03.05.2018) - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 04.05.2018.

Суддя ОСОБА_1