ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" травня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/637/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Шейнцис О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився.

від відповідача: не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/637/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний форт" (03035, м. Київ, вул. Солом'янська, 2, офіс 609/3);

до відповідача: Степового комунального підприємства "Джерело" (67451, Одеська область, Роздільнянський район, селище Степове, вул. Красна, буд. 7);

про стягнення 6421,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.04.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний форт" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Степового комунального підприємства "Джерело", в якій просить суд стягнути з останнього грошові кошти у розмірі 6 421,59 грн., з яких 6 000 грн. основного боргу, 337,26 грн. інфляційних втрат, 84,33 грн. 3 % річних, а також витрати по сплаті судового збору за подання позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про відеообстеження № 87 від 04.08.2017р., в результаті чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 6 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.04.2018р. відкрито провадження у справі № 916/637/18 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням справи для розгляду по суті на 02.05.2018р. о 12 год. 50 хв.

Сторони про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі на їх юридичні адреси, у судове засідання представники сторін не з'явилися, відповідач відзив на позов не надав.

При цьому, суд зауважує, що ухвалою про відкриття провадження у справі явка позивача та відповідача у справи була визнана необов’язково.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано, про що свідчать наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.33), а явку сторін визнано необов'язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2017р. між ТОВ "Південний форт" (виконавець) та СКП "Джерело" (замовник) було укладено договір відеообстеження №87 (а.с.10-11), відповідно до якого замовник доручає та зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити, а виконавець зобов’язується надати такі послуги: телеінспекція свердловини №8849, вул. Одеська, селище Степове, Роздільнянський район, Одеська область, ДК-016 _2015(79961310-4), послуги фотозйомки всередині свердловини.

Надані послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписується обома сторонами (п.1.3. договору).

Відповідно до п.2.1. договору загальна сума договору складає 6 000 грн. без ПДВ.

Оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.3.2. договору).

Сторони погодились, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п.3.2. договору здійснюється не пізніше 30 вересня 2017р. (п.3.3. договору).

Відповідно до п.10.1. договір вступає в силу з менту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017р., а в частині взятих на себе зобов’язань – до повного їх виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу послуги обумовлені договором послуги на загальну суму 6000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актом наданих послуг №23 від 04.08.2017р. (а.с.12).

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач за надані послуги не розрахувався.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 6 000 грн., відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Південний форт" в цій частині цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 84,33 грн., та інфляційних нарахувань у сумі 337,26 суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, судом при перевірці розрахунку 3% річних та інфляційних витрат, встановлено його помилковість з огляду на неправильне визначення початку їх нарахування.

Так, як встановлено судом, згідно п. 3.3. договору кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг здійснюється не пізніше 30 вересня 2017р.

Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов’язано його початок.

Пунктом 5 ст. ст.254 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За таких обставин, оскільки договором кінцевий термін оплати встановлено до 30 вересня 2017р., тобто до суботи, то в даному випадку останнім днем сплати є 02.10.2017р., а отже початковою датою нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань є 03.10.2014р.

З огляду на зазначене, судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", в межах наведеного позивачем строку, здійснено власний розрахунок 3% річних, який складає 511,34 грн.

З огляду на зазначене, судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", в межах наведеного позивачем строку, здійснено власний розрахунок, згідно з яким загальна сума інфляційних нарахувань складає 406,97 грн.

Період заборгованості

Сума боргу (грн.)

Сукупний індекс інфляції за період

Інфляційне збільшення суми боргу

Сума боргу з врахуванням індексу інфляції

03.10.2017 - 20.03.2018

6000

1.068

406.97

6406.97

Разом з тим, приймаючи до уваги положення Господарського процесуального кодексу України щодо меж позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у заявленому позивачем розмірі 337,26 грн.

Судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", в межах наведеного позивачем строку, здійснено також власний розрахунок 3% річних.

Сума боргу (грн)

Період прострочення

Кількість днів прострочення

Розмір процентів річних

Загальна сума процентів

6000

03.10.2017 - 20.03.2018

169

3 %

83.34

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення 3 % річних у сумі 83,34 грн.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Степового комунального підприємства "Джерело" (67451, Одеська область, Роздільнянський район, село Степове, вул. Красна, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний форт" (03035, м. Київ, вул. Солом'янська, 2, офіс 609/3, ) основний борг у сумі 6 000 /шість тисяч/ грн., інфляційні втрати у сумі 337 /триста тридцять сім/ грн. 26 коп., 3% річних у сумі 83 /вісімдесят три/ грн. 34 коп., судовий збір у сумі 1 761 /одна тисяча сімсот шістдесят одна/ грн. 73 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07 травня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська