КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2018 р. Справа№ 927/658/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Подоляк Р.Ю.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 28.02.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2017 року у справі № 927/658/17 (суддя:Демидова М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі

нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

«Дружба-Нова»

про відшкодування збитків у сумі 35460 грн. 11 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків у сумі 35460 грн. 11 коп., завданих у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.11.2016 на автошляху Н7 Київ-Суми-Юнаківка 210+700 км. за участю трактора Jonh Deere (НОМЕР_1), який належить СТОВ «Дружба-Нова» під керуванням водія ОСОБА_3 та автобуса Ikarus 255 (НОМЕР_2), належний НГВУ Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» під керуванням водія ОСОБА_4

Рішенням Господарського суду Чернігівської області 19.09.2017 року у справі №927/658/17 позовні вимоги ПАТ «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Сільськогосподарського ТОВ «Дружба-Нова» на користь ПАТ «Укрнафта в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» 17 730 грн. 06 коп. збитків та витрати зі сплати судового збору у сумі 800 грн. 00 коп.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2017 року у справі № 927/658/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 17730 грн. 55 коп.

Позивачем було подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі 927/658/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 призначено розгляд справи на 01.03.2018.

Судове засідання 01.03.2018 не відбулось.

Ухвалою від 01.03.2018 розгляд справи призначено на 21.03.2018.

Представники позивача та відповідача 21.03.2018 подали клопотання про розгляд справи за участі представників сторін.

У судове засідання 21.03.2018 представники сторін з'явились, а враховуючи подані ними клопотання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи, яка є малозначною в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, за участі представників сторін.

Представники сторін надали пояснення по суті спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

22.11.2016 на автошляху Н7 Київ-Суми-Юнаківка 210+700 км. водій СГ ТОВ «Дружба-Нова» ОСОБА_3 керував транспортним засобом - трактором (державний номер НОМЕР_1), який належить відповідачу, і перед виконанням маневру повороту ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком, не впевнився у безпеці повороту, у результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортним засобом, який здійснював його обгін (автобус «Ikarus», д/н НОМЕР_2, що належить НГВУ «Охтирканафтогаз «ПАТ «Укрнафта»), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт дорожньо-транспортної пригоди зафіксований протоколом про адміністративне правопорушення від 22.11.2016 (а.с. 12). У вказаному протоколі викладені зазначені вище обставини.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.01.2017 у справі №585/80/17 громадянина ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною нормою та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. (а.с. 11). Відповідно до вказаної постанови суду дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.п 10, 9.2 (б) Правил дорожнього руху України.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу від 15.05.2017 № 90/17, вартість відновлюваного ремонту автобуса Ikarus 255 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) на дату проведення експертизи, може складати 47864 грн. 45 коп., але враховуючи, що вартість відновлювального ремонту ДТЗ не перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною вартості відновлювального ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу та становить 35460 грн. 11 коп. (а.с. 13-18).

На адресу відповідача позивачем надіслано письмову претензію від 26.05.2017 №24-юр/2761 з вимогою у семиденний термін з моменту отримання претензії перерахувати кошти у сумі 35460 грн. 11 коп. на рахунок позивача. У підтвердження доказів надсилання відповідачеві претензії позивачем до матеріалів справи додані фіскальний чек від 26.05.2017 та опис вкладення (а.с. 8-10).

Вимоги претензії відповідачем залишені без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи судом від Роменського відділу поліції Головного управління поліції в Сумській області витребувано матеріали провадження за фактом вчинення зазначеної вище ДТП. Вказані матеріали надані суду.

Так, постановою Заступника начальника СВ Роменського відділу поліції (м. Ромни) ГУНП в Сумській області зафіксовано, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, встановлено, що 22.11.2016 приблизно о 9 годині на автодорозі Н7 Київ-Суми-Юнаківка на 210 км+700 м ОСОБА_4 - водій автобуса «Ikarus», державний номер НОМЕР_3, належного «Охтирканафтогаз», не врахував дорожню обстановку та, рухаючись по вказаній ділянці, здійснив маневр обгону на перехресті, внаслідок чого відбулося зіткнення з трактором д.н. НОМЕР_1 з причіпом ПБН - 30 під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті ДТП пасажири автобуса ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження і в подальшому звернулися за наданням медичної допомоги.

Як зазначено у постанові органу досудового розслідування, у даній дорожній ситуації водій автобуса Ikarus ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог ст.ст. 10.1, 14.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до яких обгін заборонено, зокрема, на перехресті; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В даному випадку водій автобуса Ikarus ОСОБА_4 повинен був при наближенні до перехрестя відмовитися від виконання маневру обгону трактора д.н. НОМЕР_1, до якого був приєднаний причіп.

Вказаною постановою органу досудового розслідування також зафіксовано факт порушення водієм відповідача ОСОБА_3 вимог 9.2 та 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306 відповідно до яких водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням або поворотом; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 перед поворотом ліворуч повинен був подати сигнал світловим покажчиком повороту та перед зміною напрямку руху водій повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вказаною постановою слідчого зафіксовано наявність у діях водіїв позивача та відповідача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За таких обставин кримінальне провадження № 0001308 від 22.11.2016 закрите внаслідок відсутності у діях вказаних осіб складу кримінального правопорушення, копії матеріалів направлені для притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2017 у справі № 585/81/17 10.01.2017 до вказаного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4, за змістом якого 22.11.2016 о 9 годині 25 хвилин а/д Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, 210 км + 700 м водій ОСОБА_4 керував автобусом «Ikarus», державний номер НОМЕР_3, перед початком маневру обгону не переконався, що це буде безпечно, здійснив обгін трактора Jonh Deere (НОМЕР_1), з причіпом ПБН - 30, під керуванням водія ОСОБА_3, на перехресті, в результаті чого сталося зіткнення і вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Під час провадження у вказаній вище справі ОСОБА_4 надав копію скарги, датовану 29.12.2016, на ім»я прокурора Роменської місцевої прокуратури та начальника СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області про скасування постанови про закриття кримінального провадження за фактом ДТП.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області у справі №585/81/17 від 26.01.2017 провадження відносно водія позивача ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП України закрито у зв'язку з тим, що відносно ОСОБА_4 є оскаржена, але не скасована постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення від 26.12.2016 (а.с. 65).

У межах провадження у справі № 927/658/17 судом також досліджено Протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії АП2 № 187948 (а.с. 66), відповідно до якого 22.11.2016 о 9 годині 25 хвилин а/д Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, 210 км + 700 м водій ОСОБА_4 керував автобусом «Ikarus», державний номер НОМЕР_3, перед початком маневру обгону не переконався, що це буде безпечно, здійснив обгін трактора Jonh Deere (НОМЕР_1), з причіпом ПБН - 30, під керуванням водія ОСОБА_3, на перехресті, в результаті чого сталося зіткнення і вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаний протокол підписаний водієм ОСОБА_4, що позивачем у справі не спростовано.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних права та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов'язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, належать до позадоговірних зобов'язань.

Як зазначено у пункті 1 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Зазначена відповідальність є деліктною, тому для її застосування необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідачем у справі не доведено, що водій ОСОБА_3 є особою, особисто відповідальною за збиток, заподіяний автобусу Ikarus 255 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) у результаті його пошкодження при ДТП, оскільки вказаний водій знаходиться у трудових відносинах із відповідачем у справі та здійснював використання транспортного засобу за наявності відповідних правових підстав.

Вина водія відповідача ОСОБА_3, який керував транспортним засобом - трактором (державний номер НОМЕР_1), встановлена постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.01.2017 у справі №585/80/17.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автобусу Ikarus 255 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) складає 47864 грн. 45 коп. та враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (КТЗ) не перевищує його ринкову вартість, то вартість матеріального збитку буде рівною вартості відновлювального ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу та становить 35460 грн. 11 коп. (висновок експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу від 15.05.2017 № 90/17).

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у справі у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції здійснено правильну оцінку матеріалів кримінального провадження № 0001308 від 22.11.2016 та встановлено, що постановою Заступника начальника СВ Роменського відділу поліції (м. Ромни) ГУНП в Сумській області зафіксовано факт порушення водієм автобуса Ikarus ОСОБА_4 вимог ст.ст. 10.1, 14.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а також факт порушення водієм відповідача ОСОБА_3 вимог 9.2 та 10.1 вказаних Правил, кримінальне провадження № 0001308 від 22.11.2016 закрите внаслідок відсутності у діях вказаних осіб складу кримінального правопорушення, а копії матеріалів направлені для притягнення обох водіїв до адміністративної відповідальності.

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено, а сторонами у справі не спростовано факт наявності вини обох водіїв - і позивача, і відповідача, у вчиненні ДТП.

Позивачем суду не надано доказів скасування зазначеної вище постанови органу досудового розслідування.

Факт непритягнення водія позивача ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності сам по собі не може бути єдиною підставою для висновку про відсутність вини вказаного водія у спричиненні ДТП. До того ж, про наявність вини ОСОБА_4 у ДТП свідчать наведені вище матеріали досудового розслідування.

Характер дій водіїв позивача та відповідача, за результатами яких сталася зазначена ДТП, не дає підстав вважати, що хтось з них має відмінний ступінь вини у вчиненні зазначеної ДТП, а тому свідчить про рівну ступінь вини вказаних водіїв, що правомірно враховано судом під час прийняття рішення у справі.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (стаття 1188 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного вище,обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача у справі 50% вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, а саме 17730 грн. 00 коп. В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2017 року у справі № 927/658/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2017 року у справі № 927/658/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/658/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги з дотриманням положень ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді М.Л. Яковлєв

О.В. Тищенко