РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2018Справа № 910/2576/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження

справу № 910/2576/18

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я», м. Львів,

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», м. Київ,

про стягнення 27 743,29 грн.,

без участі учасників справи.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - Товариство) про стягнення 27 743,29 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Компанією на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 16.01.2017 №03-24-05-17-203 (далі - Договір) внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «Volkswagen Polo Sedan», державний номер НОМЕР_1 (далі - «Volkswagen Polo Sedan»), а тому позивачем відповідно до положень статей 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - «Kia Sorento») була застрахована Товариством (поліс №АК/3299020); у зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 27 743,29 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи №910/2576/18 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано: - відповідачу у строк до 23.03.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 04.04.2018 подати відповідь на відзив.

Вказану ухвалу суду було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До матеріалів справи долучено рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за юридичними адресами сторін.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

З метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття судового рішення у відповідності до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.01.2017 Компанією (страховик) і ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Договір, яким було застраховано автомобіль марки «Volkswagen Polo Sedan»; строк дії вказаного договору: з 17.01.2017 по 16.01.2018.

29.10.2017 о 10 год. 10 хв. у м. Львів по вул. М. Тарнавського, 37 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Kia Sorento», рухався заднім ходом, не впевнившись у безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo Sedan» під керуванням ОСОБА_1, завдавши транспортному засобу технічні пошкодження, порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху України.

Фізичною особою-підприємцем Хариш Ярославом Івановичем виставлено ОСОБА_1 рахунок від 07.11.2017 №1682 на суму 16 946,10 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс» виставлено ОСОБА_1 рахунок від 07.11.2017 №АР00029833 на суму 10 671,19 грн.

Постановою Личаківського районного суду м. Львів від 05.12.2017 у справі №463/5625/17 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс со» виставлено ОСОБА_1 рахунок від 14.12.2017 №А039094.

ОСОБА_1 02.01.2018 звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування.

Компанією складено страховий акт від 15.01.2018 №9-18-03-05 на суму 27 743,29 грн.

На підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 27 743,29 грн., а саме:

- 16 946,10 грн. на рахунок фізичної особи-підприємця Хариш Я.І., що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2018 №84 на суму 16 946,10 грн.;

- 10 671,19 грн. на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Арія Моторс», що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2018 №85 на суму 10 671,19 грн.;

- 126 грн. на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс со», що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2018 №86 на суму 126 грн.

В досудовому порядку Компанія не зверталася до Товариства з вимогою про сплату 27 743,29 грн. страхового відшкодування.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною першою статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку (постановою Личаківського районного суду м. Львів від 05.12.2017 у справі №463/5625/17), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Kia Sorento», повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

Разом з тим, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Kia Sorento», як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АК/3299020).

Отже, Товариство зобов'язане виплатити Компанії кошти у сумі 27 743,29 грн.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 27 743,29 грн. страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174; ідентифікаційний код 20080515) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під'їзд; ідентифікаційний код 37317151) 27 743 (двадцять сім тисяч сімсот сорок три) грн. 29 коп. страхового відшкодування і 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.05.2018.

Суддя В.О. Демидов