ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 травня 2018 р. Справа № 918/135/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали позовної заяви від 05.03.2018 р.

за позовом Володимирецьке колективне підприємство "Агропроменерго"

до відповідача ОСОБА_1 сільська рада

про стягнення заборгованості в сумі 30 014,21 грн., 15 000,00 грн. судових витрат

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3Б, ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Володимирецьке колективне підприємство "Агропроменерго" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 сільської ради про стягнення заборгованості, а саме 17 590,80 грн. - основного боргу за виконані роботи, 874,20 грн. - 3% річних, 11 549,21 грн. - інфляційних втрат, також просить стягнути 15000,00 грн. - судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови Договору підряду №29 від 05.09.2014 р., а саме не розрахувався своєчасно та у повному обсязі за виконані роботи по технічному обслуговуванню вуличного освітлення с.Городець Володимирецького району на загальну суму 17590,80 грн. Тому покликаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати. Також просить покласти на відповідача 15 000,00 грн. судових витрат, що складаються з : 1 762,00 грн. судового збору, 8000,00 витрат на правничу допомогу, 238,00 грн. поштових витрат, 5 000,00 грн. транспортних витрат.

Ухвалою суду від 15 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі 918/135/18. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року розгляд справи відкладено на 02 травня 2018 року у звязку із неявкою сторін у судове засіданні та клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідач подав відзив на позов від 24.04.2018 р., у якому вимоги позивача не визнав, вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Також подав суду заяву від 24.04.2018 р. про застосування позовної давності.

В судове засідання 02 травня 2018 року представники позивача не з'явилися, про місце дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення. Одночасно через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю представника прибути до суду 02.05.2018 р. по причині перебування в іншому суді по іншій справі.

Суд, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників у справі, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити позивачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому суд зазначає, що 11 квітня 2018 року представник позивача також не з'явився у судове засідання, про що наявна відмітка у формулярі (протоколі) судового засідання від 11.04.2018 р. та ухвалі від 11.04.2018 р. Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За наведеного суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи №918/135/18 без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Згідно положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні представники відповідача позов не визнали з підстав, що викладені у відзиві. Також просять суд застосувати строк позовної давності, та у зв'язку з цим відмовити у позові повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

05 вересня 2014 року між Володимирецьким колективним підприємством "АГРОПРОМЕНЕРГО" (далі - підрядник) та ОСОБА_1 сільською радою (далі - замовник) було укладено договір підряду № 29 (Далі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язовується виконати технічне обслуговування вуличного освітлення с. Городець Володимирецького району (пунк 1.1 Договору) (арк.с. 6-7).

Відповідно до пункту 3.1 Договору, загальна вартість робіт, доручених для виконання за цим договором становить 17 590 грн, 80 коп. При цьому вказана вище сума є динамічною і уточнюється, виходячи з положень Державних будівельних норм ДБН Д.1.1-1-2000, фактичних витрат Підрядника і наявності фінансування.

За приписами пунктів 4.1 та 4.2 Договору, разом із підписаним актом Ф2 Підрядник надає Замовнику в необхідних об'ємах виконавчу документацію та до 1 числа наступного місяця за звітним Підрядником надає довідку Ф3 про вартість виконаних будівельних робіт з врахуванням субпідрядних робіт.

По завершенню виконаних робіт Підрядник передає Замовнику виконавчу документацію в повному обсязі, проектно - кошторисну документацію (пункт 4.4 Договору).

Згідно пункту 3.2 Договру, розрахунок за цим договором здійснюєиться шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Підрядника в наступному порядку та строки:

- за фактично виконані будівельні роботи на підставі акту Ф2 та довідки Ф3 підписаних і затверджених печаткою сторонами.

Кінцевий розрахунок по чинному договору проводиться Замовником не пізніше 20 днів після повного завершення Підрядником робіт чинного договору (п.3.3. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору останній вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Договір підписаний уповноваженими особами позивача та відповідача та скріплений відбитками печаток сторін.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Володимирецьке колективне підприємство "Агропроменерго" надало ОСОБА_1 сільській раді послуги на загальну суму 17590 грн. 80 коп. Доказом цього слугують акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року та довідка про вартість виконаних робіт/ та витрат за вересень 2014 року, які підписані обома сторонами та скріплені видбитками печаток позивача та відповідача (арк.с. 8-11).

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію від 09.02.2018 р. № 11 про погашення боргу, яка залишена без відповідного реагування (арк.с. 12-13).

Таким чином, на момент звернення позивача до суду за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість за виконані у вересні 2014 року роботи в сумі 17 590 грн. 80 коп.

Покликаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу, з огляду на прострочення виконання зобов'язання по оплаті робіт, 874,20 грн. - 3% річних та 11 549,21 грн. - інфляційні втрати, за період з січня 2015 р. по березень 2018 р. (розрахунок наведено у претензії).

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На день прийняття рішення відповідачем не надано доказів оплати суми заборгованості в розмірі 17 590 грн. 80 коп.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 17 590 грн. 80 коп.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши нарахування 874,20 грн. - 3% річних та 11 549,21 грн. - інфляційні втрати, суд приходить до висновку, що надані позивачем розрахунки вірні та заявлені до стягнення обгрунтовано.

Поряд з тим, суд звертає увагу на наступне.

Як вказано вище, відповідачем подано заяву щодо застосування строків позовної давності, відповідно до якої керуючись ст. 257, 267 ЦК України просить суд застосувати строк позовної давності до вимог Володимирецького колективного підприємства "Агропроменерго" щодо стягнення з ОСОБА_1 сільської ради основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відтак, за змістом норм чинного законодавства початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З наведених вище правових норм вбачається, що у позивача виникло право на звернення до суду із позовом про стягнення боргу, відповідно і 3% річних та інфляційних втрат, з дня, наступного за днем, коли основне зобов'язання мало бути виконане.

При цьому, у акті приймання виконаних будівельних робіт вказано, що роботи виконані у вересні 2014 р. Поряд з тим, в укладеному договорі (п.3.3.) сторони обумовили, що кінцевий розрахунок по чинному договору проводиться Замовником не пізніше 20 днів після повного завершення Підрядником робіт чинного договору.

Оскільки акт надання послуг є первинним документом, що підтверджує зобов'язання сторін у розумінні ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та зважаючи, що у акті не наведено якого числа вересня місяця 2014 р. роботи були остаточно виконані, тому суд констатує, що вчасний та остаточний розрахунок за згаданим актом повинен був здійснитися зі сторони відповідача у термін з 01 по 20 жовтня 2014 року. Відтак, з 21 жовтня 2014 року у позивача виникло право на примусове стягнення боргу, оскільки з цього моменту позивач дізнався про порушення свого права - прострочення оплати боргу відповідачем, та відповідно виникло право нарахування 3% річних та інфляційних втрат. З цього ж моменту у позивача виникає право на звернення до суду з даним позовом.

Відтак, трирічний строк позовної давності у даному спорі сплив 21 жовтня 2017 р.

Позовна заява від 05.03.2018 р. Володимирецького колективного підприємства "Агропроменерго" надійшла до суду 12 березня 2018 року. Отже, позивачем пропущено строк позовної давності.

Згідно ч.4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У даному випадку сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у справі, є підставою для відмови у задоволенні позову Володимирецького колективного підприємства "Агропроменерго" до ОСОБА_1 сільської ради про стягнення 17 590,80 грн. - основного боргу за виконані роботи, 874,20 грн. - 3% річних, 11 549,21 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається - у спорах, що виникають при виконанні договорів - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині 4 цієї ж статті обумовлено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України судові витрати у даному випадку підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову Володимирецького колективного підприємства "Агропроменерго" до ОСОБА_1 сільської ради про стягнення 17 590,80 грн. - основного боргу за виконані роботи, 874,20 грн. - 3% річних, 11 549,21 грн. - інфляційних втрат.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "07" травня 2018 року

Суддя Бережнюк В.В.