ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 Справа № 917/2142/17

м. Полтава

За позовом Першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури, вул. Шевченка, 153, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700

в інтересах держави в особі Відділу освіти Драбівської районної державної адміністрації, вул. Центральна, 69, смт. Драбів, Черкаська обл., 19800

до Фізичної особи-підприємця Бєлова Костянтина Львовича, АДРЕСА_1

про стягнення 58885,40 грн.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від прокуратури: Василенко Ю.М. (посвідчення № 04593 від 19.01.17);

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кузь О.М. (довіреність б/н від 12.02.18.);

Бєлов К.Л. (паспорт НОМЕР_1 від 06.08.1997.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури (далі - позивач/ прокурор) звернувся з позовною заявою в інтересах держави, в особі Відділу освіти Драбівської районної державної адміністрації (далі - позивач/відділ освіти) до господарського суду Полтавської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бєлова Костянтина Львовича (далі - відповідач/ФОП Бєлов К.Л.) 58885,40 грн. штрафу.

В обґрунтування позову прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю № 274 від 11.09.2017. щодо строків поставки товару.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що він попереджував позивача про неможливість своєчасної поставки товару і позивач у телефонному режимі погодився на продовження строків поставки товару.

Позивач у запереченнях на відзив (вх. № 1489) посилаючись на те, що прострочення поставки товару не завдало йому жодної шкоди, просить залишити позов без розгляду.

Згідно п. 5 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Оскільки прокурор підтримує заявлений ним позов, справа підлягає розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.01.2018. позовну заяву прокурора прийнято до розгляду і відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.02.2018.

12.02.2018. суд відклав підготовче засідання у справі на 12.03.2018.

Ухвалою від 12.03.2018. суд за клопотанням прокурора продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання у справі на 11.04.2018.

11.04.2018. суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.04.2018.

В судове засідання 25.04.2018. позивач не з'явився.

24.04.2018. від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 25.04.2018. прокурор підтримує позовні вимоги у повному обсязі, відповідач та його представник проти позову заперечують.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017. за результатами проведення відкритих торгів між позивачем (покупець за договором) та відповідачем (постачальник за договором) укладено договір про закупівлю № 274 (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2 Договору постачальник зобов'язується до 01.10.2017. поставити покупцеві ДК 021:2015 код 30230000-0 комп'ютерне обладнання (лінгафонний кабінет) (далі - товар), зазначений в специфікації № 1, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що ціна за одиницю товару визначається у Специфікації №1. Сума договору на момент підписання становить 294 427,00 грн. (п. 3.2).

За змістом п. п. 5.1, 5.2 Договору, поставка здійснюється за адресою: смт. Драбів, вул. Центральна, 27 з дня підписання договору до 01.10.2017. Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (п. 5.3. Договору).

Пунктами 4.1, 4.2 Договору сторони узгодили, що розрахунки за товар здійснюються після пред'явлення постачальником відповідного рахунку-фактури та накладної на оплату товару після 15 банківських днів з дати поставки товару.

Прокурор стверджує, що відповідач у встановлений договором строк договірні зобов'язання щодо поставки комп'ютерного обладнання (лінгафонного кабінету) на загальну суму 294 427,00 грн. не виконав.

Вказане не заперечується сторонами по справі та підтверджується накладною № 84 від 06.11.2017., копія якої наявна в матеріалах справи.

Прокурор стверджує, що 28.09.2017 відповідач направив на електронну адресу позивача лист щодо продовження строків постачання товару за договором № 274 від 11.09.2017. до 05.11.2017. Обставинами, у зв'язку з якими поставка товару відповідно до договору не може бути виконана вчасно, відповідач зазначив дефіцит деяких комплектуючих до ноутбуків та перенесення постачання даного товару в Україну на 26.10.2017. у зв'язку з офіційними святами Golden Week у Китайській Народній Республіці.

Прокурор звертає увагу суду на те, що під час проведення відділом освіти Драбівської райдержадміністрації відкритих торгів по предмету Комп'ютерне обладнання (лінгафонний кабінет) ФОП Бєловим К.Л. надано лист голові тендерного комітету від 25.07.2017. про те, що для виконання договору про закупівлю він не планує залучати субпідрядні організації.

Також прокурор зазначає, що офіційні свята Golden Week у Китайській Народній Республіці у 2017 році проходили з 22 січня по 11 лютого та з 01 по 08 жовтня. Однак, умовами договору передбачено постачання товару до 01.10.2017., отже святкування Golden Week у Китайській Народній Республіці не могло б вплинути на своєчасну поставку товару.

01.11.2017. між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору. Цією угодою сторони внесли зміни до договору в частині зміни технічних характеристик товару. Решта умов договору залишилися незмінними і обов'язковими до виконання сторонами (п. 5 додаткової угоди).

Згідно п. 8.1. договору сторони дійшли згоди, що вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за ним договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, тощо).

Відповідно до п. 8.2. Договору сторона, що не може виконувати зобов'язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом трьох днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-Промисловою палатою України або її уповноваженими органами (п. 8.3 Договору).

Прокурор зазначає, що відповідно до листів Полтавської та Черкаської торгово-промислових палат відповідач із заявами щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) протягом 2017 року не звертався.

Таким чином, на думку прокурора, відсутність сертифікату Торгово-промислової палати України, який би засвідчував настання будь-яких обставин непереборної сили, які виникли поза волею сторін, свідчить про відсутність обставин, які б звільнили постачальника від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, та цим Договором.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості непоставленого товару.

З урахуванням викладеного прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 58 885,40 грн. штрафу за прострочення поставки товару.

В обґрунтування повноважень для звернення з даним позовом в інтересах держави прокурор зазначає наступне.

Пунктом 3 ст. 1311 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави, у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

У зв'язку з цим, уповноважені державні та інші органи зобов'язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.

У відповідності до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № З-рн/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому, інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

У свою чергу, ст. 53 Конституції України гарантовані доступність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальну середню освіту» управління системою загальної середньої освіти здійснюється, зокрема, районними державними адміністраціями.

Враховуючи викладене, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає саме відділ освіти Драбівської райдержадміністрації.

Згідно ст. ст. 18, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації виступають розпорядниками коштів відповідних державних адміністрацій в межах затверджених бюджетів, використовуючи їх за цільовим призначенням; а також в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за станом фінансової дисципліни, обліку та звітності, виконанням державних контрактів і зобов'язань перед бюджетом.

Згідно Положення про відділ освіти Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області, затвердженого розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації від 04.12.2013 №267, одним із основних завдань відділу освіти є координація діяльності навчальних закладів, що належать до сфери управління відділу освіти районної державної адміністрації, організація роботи з їх нормативного, програмного, кадрового, матеріально-технічного і науково-методичного забезпечення, здійснення управління навчальними закладами, що є комунальною власністю та перебувають у безпосередньому підпорядкуванні. Крім того, відділ освіти сприяє навчально-методичному, фінансовому та матеріально-технічному забезпеченню загальноосвітніх навчальних закладів; вносить пропозиції щодо обсягів бюджетного фінансування навчальних закладів та забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

Неналежне виконання договірних зобов'язань відповідачем є прямим порушенням законності в бюджетній системі, яке сприяє розвитку інфляційних процесів в країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитись на державних інтересах та авторитеті держави, а також порушує інтереси держави в особі відділу освіти Драбівської районної державної адміністрації, як розпорядника державних коштів, який в межах здійснення покладених на нього функцій зобов'язаний забезпечувати ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів.

Однак, незважаючи на те, що для відділу освіти Драбівської райдержадміністрації настали вказані негативні наслідки внаслідок порушення умов Договору, останнім, як головним розпорядником бюджетних коштів, який здійснює управління ними у межах встановлених йому бюджетних повноважень, а також як стороною у спірному договорі про закупівлю за державні кошти, самостійно не було вжито жодних заходів з метою захисту та поновлення порушених інтересів держави, зокрема стягнення штрафу за пропущення строків виконання покладених на ФОП Бєлова К.Л. зобов'язань.

Крім того, не надходження до місцевого бюджету вказаних коштів негативно впливає на формування його дохідної частини та відповідне забезпечення фінансування освітньої галузі району.

Отже, має місце порушення економічних інтересів держави та наявності достатніх правових підстав для подання даного позову та здійснення представництва в суді органами прокуратури.

Відповідач у відзиві зазначає, що контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень здійснюють Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Будь-які перевірки проведеної закупівлі на відповідність діючому законодавству не проводились, про наявність порушень при виконанні умов Договору виконавцем, замовник не заявляв.

Як зазначає відповідач, підставою для звернення ним до позивача з листом про продовження строків виконання умов договору стали листи представника виробника "Асер Сейлз Інтернешіонал СА" в Україні від 25.07.2017. та від 27.07.2017., де виробник персональних комп'ютерів, які повинні бути поставленими, вибачаються за затримку та зазначають, що вона була пов'язана з необхідністю виробництва на замовлення (характеристики ноутбука є дуже специфічними і його не зберігають на складах на території України) та глобальним дефіцитом комплектуючих, у першу чергу модулів пам'яті, який пов'язаний із аварією на фабриці виробника мікрочіпів Mikron Technolodies, яка відповідно до публічної інформації, відбулася у липні 2017 року.

Щодо його листа голові тендерного комітету про те, що для виконання Договору він не планує залучати субпідрядників, відповідач зазначає, що "Асер Сейлз Інтернешіонал СА" є представником виробника комп'ютерної продукції на території України і не являється субпідрядником по Договору.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити в позові.

Позивач у запереченні на відзив повідомив, що 01.10.2017. сторони уклали додаткову угоду до договору в якій, визначили можливість покращення предмету закупівлі в частині його технічних характеристик та зазначили актуальний строк дії Договору - з дати її підписання і до 31.12.2017. Під зазначенням строку дії Договору за додатковою угодою, сторони мали на увазі в тому числі і продовження строків постачання товару, однак, безпосередньо пункт про продовження строків поставки окремо не був внесений в дану додаткову угоду. Той факт, що додаткова угода була укладена після спливу терміну виконання поставки лінгафонного кабінету з уточненням (зміною) технічних характеристик ноутбуків, на думку позивача, підтверджує факт згоди на продовження термінів поставки з поважних причин, вказаних постачальником в листі № 51 та листах представника виробника.

Також позивач зазначає, що інтереси держави, в особі саме Відділу освіти в результаті відстрочення поставки на 06.11.2017. не постраждали. Так, не було завдано матеріальних збитків, моральної чи іншої шкоди та упущеної вигоди; навчальний процес не постраждав; оплата за договором була здійснена після виконання поставки за договором та монтажу обладнання відповідачем.

Про шкоду завдану державним органам більш високого рівня позивачу також не відомо, так як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, Рахункова палата та Антимонопольний комітет України, здійснюючи контроль у сфері публічних закупівель, не повідомляли йому про завдану шкоду та допущені порушення.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача основного боргу суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, що кореспондують ст. 20 Господарського кодексу України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Прокурор, звернення з позовом у даній справі в інтересах держави, в особі Відділу освіти Драбівської районної державної адміністрації, обґрунтовував тим, що відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення прокурором з даним позовом до суду), господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення прокурором з даним позовом до суду), у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Юридична наука та судова практика розмежовують поняття права на звернення до суду з позовом за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів на право пред'явлення позову у процесуальному значенні і право на пред'явлення позову в матеріальному значенні. Право на звернення до суду з позовом у процесуальному значенні передбачає, що кожна особа, яка вважає, що її права або охоронювані законом інтереси порушуються, має право звернутись до суду з позовом про захист цих прав та інтересів, і суд, з урахуванням підвідомчості, не має права відмовити у прийнятті цього позову до розгляду. Матеріальне право на позов передбачає дійсну, тобто реальну існуючу наявність порушення прав або охоронюваних законом інтересів, тобто наявність матеріально-правового інтересу особи, що звернулась до суду з позовом. При цьому, при наявності такого порушення, суд повинен задовольнити позов, тобто захистити ці права, а при відсутності таких порушень, підстави задоволення позову відсутні, тобто в позові необхідно відмовити.

Таким чином, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом, є обов'язковими.

Як вже зазначено вище, прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача штраф за недотримання строку поставки товару відповідно до умов Договору.

При цьому, прокурор зазначає, що внаслідок порушення умов Договору відповідачем для позивача настали негативні наслідки. Зокрема, прокурор зазначає, що неналежне виконання договірних зобов'язань відповідачем є прямим порушенням законності в бюджетній системі, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитись на державних інтересах та авторитеті держави, а також порушує інтереси держави в особі відділу освіти Драбівської районної державної адміністрації, як розпорядника державних коштів, який в межах здійснення покладених на нього функцій зобов'язаний забезпечувати ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів.

Проте, позивач зазначає, що його інтереси в результаті відстрочення поставки на 06.11.2017. не постраждали, матеріальних збитків, моральної чи іншої шкоди не завдано. Навчальний процес не постраждав, оскільки Договір було укладено вже після початку навчального року (11.09.2017.); оплата за договором була здійснена після виконання поставки за договором та монтажу обладнання відповідачем.

Крім цього, суд, при прийняті рішення використовує правову позицію, викладену в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 7-рп/2013 та зазначає.

Вимога про сплату неустойки за договором (в даному випадку штрафу) має відповідати засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Вона має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання зобов'язання та не може лягати несправедливо непомірним тягарем та бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків.

Таким чином, прокурором не доведено факт порушення або оспорювання прав та інтересів позивача в результаті недотримання відповідачем строку поставки товару. Не доведено порушення або загрози порушення інтересів держави (порушення законності в бюджетній системі, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підрив довіри громадян, нанесення вагомого матеріального та морального збитку, порушення інтересів держави, в особі відділу освіти Драбівської районної державної адміністрації, як розпорядника державних коштів, який в межах здійснення покладених на нього функцій забезпечує ефективне, результативне та цільове використання бюджетних коштів).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач, уклавши додаткову угоду після визначеного договором строку поставки, фактично погодився на інший строк поставки. При цьому, була врахована можливість покращення якості предмету закупівлі (змінені технічні характеристики) за цю ж саму ціну, що призвело до фактичної економії бюджетних коштів та ефективного їх використання (оплата була проведена після поставки).

Отже, звернення прокурором з позовом в інтересах держави, в особі позивача, є безпідставним та не підлягає задоволенню у зв'язку з його необґрунтованістю.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на прокуратуру і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240, 242 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04.05.2018.

Суддя О.С. Семчук