РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2018Справа № 910/2775/18
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про стягнення 3787,72 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, що підтверджено залученим до справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі.

Від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного Відповідачем страхового договору (полісу).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 на Європейській площі, в м. Києві, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Лексус», д.р.н. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Джип», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідкою ДАІ про ДТП та постановою суду, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було автомобіль «Джип», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_2 на праві власності, був застрахований Позивачем на підставі договору добровільного страхування (копія залучена до справи, далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем та страхувальником за договором є ОСОБА_2 Докази, що Договір не був діючим на час ДТП, у справі відсутні.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, рахунок №4199 від 20.04.2017 ремонтного СТО Застрахованого автомобіля (6100 грн.), Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 3495 грн. вигодонабувачу за Договором добровільного страхування.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1, автомобіля «Лексус», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1, як особи, яка експлуатувала автомобіль «Лексус», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) №АЕ/9842466 (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 100000 грн., франшиза - 0).

Отже, на Відповідача полісом №АЕ/9842466 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації ОСОБА_1, автомобіля «Лексус», д.р.н. НОМЕР_1, на час ДТП.

Залученим до матеріалів справи рахунком СТО підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 6100 грн., та Позивач на підставі складеного на виконання умов Договору страхового акта розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 3495 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування, та не надав доказів наявності підстав для застосування для деталей пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля коефіцієнту зносу.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідці ДАІ та фотографіях пошкоджень, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Розглядаючи спір по суті суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15 викладено правову позицію про те, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Тому виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування Страховик набуває права зворотної вимоги до Страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/9842466 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, не більше вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля (6100 грн.), та виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (3495 грн.), але в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (100000 грн.), і за мінусом франшизи (0 грн.), і отже в сумі 3495 грн. З огляду на все наведене, позовні вимоги про стягнення 3495 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України, нарахованих на суму виплаченого Позивачем в зв'язку з ДТП страхового відшкодування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов'язанням.

Судом враховано викладене Верховним Судом обґрунтування своєї позиції у постанові від 07.02.2018 по справі № 910/18319/16, що оскільки, правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов'язанням, і правовідносини з відшкодування шкоди, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов'язанням, то несплата відповідачем суми страхового відшкодування у встановлений строк є підставою для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що вимогу Позивача про відшкодування шкоди Відповідачем було отримано 16.05.2017, однак Відповідач вимогу не задовольнив, що, з огляду на наведене вище, є підставою для нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 236,70 грн. втрат від інфляції та 56,02 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (м. Київ, вул. Саксаганського, 119; ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533) 3495 (три тисячі чотириста дев'яносто п'ять) грн. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), 236 (двісті тридцять шість) грн. 70 коп. втрат від інфляції, 56 (п'ятдесят шість) грн. 02 коп. 3% річних, а також 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.