РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Справа № 918/2067/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

боржника - не з'явився;

кредитора - не з'явився;

арбітражного керуючого - не з'явився;

апелянта - ОСОБА_1 (довіреність від 01.02.2016)

розглянувши апеляційну скаргу ПП "Західна Аграрна Компанія" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 14 березня 2018 року у справі № 918/2067/14 (суддя Політика Н.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс"

про визнання банкрутом (про затвердження мирової угоди)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14 березня 2018 року (з урахуванням ухвали від 27.03.2018) у справі №918/2067/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс" про визнання банкрутом заяву керуючого санацією ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та клопотання про припинення провадження у справі № 918/2067/14 задоволено. Затверджено звіт керуючого санацією ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури cанації ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" за період з 05.08.2015 року по 31.12.2017 року в розмірі 244 696 грн. 00 коп. основна винагорода. Затверджено мирову угоду від 14.12.2016, укладену між кредиторами та боржником у справі №918/2067/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс". Закрито провадження у справі № 918/2067/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс".

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ПП "Західна Аграрна Компанія" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Рівненської області скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у затвердженні мирової угоди.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права.

Боржник - ТОВ "УкрТехноФос-Плюс", кредитор - ТОВ "Фінансова компанія "Максі ОСОБА_3" у відзивах на апеляційну скаргу вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники ПП "Західна Аграрна Компанія", кредиторів та арбітражний керуючий не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників ПП "Західна Аграрна Компанія", кредиторів та арбітражного керуючого, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 23 квітня 2018 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представник ініціюючого кредитора - ТОВ "УкрТехноФос" вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу від 14.03.2018 в повному обсязі. Водночас, з тексту апеляційної скарги вбачаються підстави оскарження ухвали лише в частині затвердження мирової угоди. Відповідно, суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.269 ГПК України, переглядає справу лише в частині розгляду заяви про затвердження мирової угоди.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника ініціюючого кредитора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Рівненської області від 05.08.2015 року введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс" строком на 6 місяців, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.07.2016 року у справі №918/2067/14 затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс". Продовжено строк процедури санації Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс", строк повноважень керуючого санацією ОСОБА_2 до 05.02.2017 року.

19 грудня 2016 року керуючий санацією звернувся до господарського суду з заявою про затвердження мирової угоди у даній справі.

Місцевий господарський суд, розглянувши подану заяву про затвердження мирової угоди, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження мирової угоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.

Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її.

Від імені кредиторів мирову угоду підписує Голова комітету кредиторів.

Судами обох інстанцій встановлено, що сторонами у повному обсязі виконані вимоги статті 77 Закону про банкрутство; при укладенні мирової угоди сторонами дотримано вимоги пункту 4 статті 78 Закону про банкрутство і для кредиторів однієї черги, які не брали участі в голосуванні не встановлені умови гірші, ніж для кредиторів, які висловили згоду на укладання мирової угоди.

Частиною 4 статті 79 Закону про банкрутство визначено, що мирова угода повинна містити положення про: розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини. Крім того, мирова угода може містити умови щодо: виконання зобов'язань боржника третіми особами; задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону.

Згідно ст. 79 Закону про банкрутство мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство.

Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про:

- підготовку та укладення мирової угоди;

- інші питання, передбачені цим Законом.

Як вбачається, мирова угода від 14.12.2016, що передана на затвердження до господарського суду, містить умови домовленості між боржником та кредиторами про проведення розрахунків з кредиторами у повному обсязі в сумі 31 145 805,98 грн. у порядку встановленої черговості, на умовах розстрочення та відтрочення боргу. Мирова угода містить графіки погашення грошових зобов'язання перед кредиторами, вимоги яких забезпечені заставою та перед кредиторами четвертої та шостої черг.

До клопотання про затвердження мирової угоди головою комітету кредиторів додано текст мирової угоди; протокол засідання комітету кредиторів від 14 грудня 2016 року, на якому одноголосно було прийнято рішення звернутись до господарського суду Рівненської області з клопотанням про припинення процедури санації ТОВ "УкрТехноФос-Плюс" та укладання мирової угоди, а також про затвердження звіту керуючого санацією про нарахування і виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за виконання повноважень керуючого санацією (протокол №3 засідання комітету кредиторів від 14.12.2016 року, том 5, а.с.219-223).

Згідно ст. 79 Закону про банкрутство мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство.

Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

За приписами ст. 36 Закону про банкрутство за п'ятнадцять днів до закінчення строку проведення процедури санації, визначеного планом санації, а також за наявності підстав для дострокового припинення процедури санації керуючий санацією зобов'язаний надати комітету кредиторів письмовий звіт і повідомити членів комітету кредиторів про час і місце проведення засідання комітету кредиторів.

Звіт керуючого санацією повинен містити: баланс боржника на останню звітну дату, розрахунок прибутків і збитків боржника; відомості про наявність у боржника грошових коштів, які можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів боржника; відомості про дебіторську заборгованість боржника на дату подання звіту та про нереалізовані права вимоги боржника; відомості про стан кредиторської заборгованості боржника на дату подання звіту.

До звіту керуючого санацією додаються докази задоволення вимог конкурсних кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

Одночасно із звітом керуючий санацією вносить до комітету кредиторів одну з таких пропозицій про: прийняття рішення про дострокове припинення процедури санації у зв'язку з відновленням платоспроможності боржника; прийняття рішення щодо припинення процедури санації і укладення мирової угоди; звернення до закінчення строку процедури санації, визначеного в плані санації, до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; звернення до господарського суду з клопотанням про продовження процедури санації.

Звіт керуючого санацією повинен бути розглянутий комітетом кредиторів не пізніше десяти днів від дати його надходження та не пізніше закінчення строку процедури санації, визначеного в плані санації.

За наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів приймає рішення про звернення до господарського суду з клопотанням щодо: припинення процедури санації у зв'язку з виконанням плану санації і відновленням платоспроможності боржника; припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; припинення або продовження процедури санації та укладення мирової угоди. У разі виникнення обставин, що є підставою для припинення процедури санації, комітет кредиторів може прийняти відповідне рішення за відсутності звіту керуючого санацією.

Якщо комітетом кредиторів не прийнято жодного з рішень, визначених частиною п'ятою цієї статті, або таке рішення не подано до господарського суду до закінчення строку процедури санації, визначеного в плані санації або протягом п'ятнадцяти днів з дня виникнення підстав для її дострокового припинення, господарський суд розглядає питання про припинення провадження у справі про банкрутство або про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури в порядку, передбаченому цим Законом.

Звіт керуючого санацією, розглянутий комітетом кредиторів, і протокол засідання комітету кредиторів не пізніше п'яти днів після дати проведення засідання комітету кредиторів надсилаються до господарського суду.

До звіту керуючого санацією додаються реєстр вимог кредиторів і в разі скарги кредиторів, які голосували проти прийнятого комітетом кредиторів рішення або не брали участі в голосуванні.

Звіт керуючого санацією та скарги кредиторів розглядаються на засіданні господарського суду. Про час і місце такого розгляду повідомляються керуючий санацією та кредитори, які подали скарги.

Про затвердження звіту керуючого санацією або про відмову в затвердженні зазначеного звіту чи затвердження мирової угоди виноситься ухвала.

Судами обох інстанцій встановлено, що наданий керуючим санацією звіт відповідає приписам ст. 36 Закону про банкрутство. До звіту керуючого санацією додано баланс боржника на останню звітну дату (т. 6, а.с. 8-9), протокол засідання комітету кредиторів від 14.12.2016 року, згідно з яким комітетом прийнято рішення про подання на затвердження звіту керуючого санацією та про звернення до господарського суду з клопотанням про припинення провадження у справі та затвердження мирової угоди, а також додано листи заставних кредиторів зі змісту яких вбачається, що заставні кредитори схвалюють мирову угоду по справі №918/2067/14. При цьому, скарг на дії керуючого санацією до суду не надходило.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1, ч. 3 ст. 83 Закону про банкрутство, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом; затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом. Про закриття провадження у справі про банкрутство виноситься ухвала.

Згідно з ч. 8 ст. 77 Закону про банкрутство з прийняттям рішення про укладення мирової угоди припиняється дія процедур розпорядження майном боржника, санації та ліквідації.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 Закону про банкрутство, з дня затвердження мирової угоди боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами цієї мирової угоди.

За приписами ч.ч. 6, 7 ст. 81 Закону про банкрутство затвердження господарським судом мирової угоди є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство. Протягом п'яти днів з дня затвердження господарським судом мирової угоди керуючий санацією або ліквідатор повідомляє про це орган або посадову особу органу, до компетенції якого належить призначення керівника (органів управління) боржника, у разі потреби забезпечує проведення зборів чи засідання відповідного органу та продовжує виконувати повноваження керівника (органів управління) боржника до призначення в установленому порядку керівника (органів управління) боржника.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що надана суду на затвердження мирова угода спрямована на задоволення вимог кредиторів у повному обсязі та відновлює платоспроможність боржника, порушень порядку при укладенні мирової угоди не встановлено, умови мирової угоди не суперечать діючому законодавству, мирова угода дає можливість боржнику продовжити свою підприємницьку діяльність та відновити свою платоспроможність і розрахуватися з кредиторами на умовах мирової угоди, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про затвердження мирової угоди від 14.12.2016 та, відповідно, закриття провадження у справі №918/2067/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос-Плюс".

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Рівненської області в частині затвердження мирової угоди ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПП "Західна Аграрна Компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 14 березня 2018 року у справі №918/2067/14 в частині затвердження мирової угоди залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №918/2067/14 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "16" травня 2018 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.