РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"14" травня 2018 р. Справа № 07/138-38.1

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головучий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх. 981/18 від 11.05.2018р.) на ухвалу господарського суду Волинської області від 20.04.2018 року за скаргою дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №07/138-38.1

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

про стягнення 21705900 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 20.04.2018р. у справі №07/138-38.1, з-поміж іншого, скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, які полягають у несвоєчасному винесенні постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 13.02.2018р у виконавчому провадженні №28694996. з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.2011р. №07/138-1.

Постановлено окрему ухвалу щодо головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2

Надіслано окрему ухвалу начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні скарги відмовити, віришити питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 апеляційного господарського суду №01-23/07/138-38.1/1818/18 від 05.05.2018р. витребувано в господарського суду Волинської області належним чином оформлену справу №07/138-38.1.

11.05.2018р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №07/138-38.1 разом з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір" (із змінами і доповненнями).

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання, зокрема, апеляційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, за приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становить 1 762 грн.

Відтак, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належало сплатити судовий збір в розмірі 1762,00 грн., проте скаржником до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в якому скаржник обґрунтовує неможливість сплатити судовий збір тим, що Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої, відповідно до Бюджетного кодексу України, здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. У зв'язку із стислими строками, передбаченими ГПК України для подачі апеляційних скарг на судові рішення скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Норми статті 8 Закону України "Про судовий збір" не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити заяву про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, норми частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити заяву про відстрочення сплати судового збору.

Натомість, скаржник в клопотанні про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі не зазначив жодної із підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів на підтвердження будь-якої із таких підстав.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. У той же час скаржник, всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом строку розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням апелянту строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 20.04.2018 р. у справі №07/138-38.1 відмовити.

2. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх. 981/18 від 11.05.2018р.) на ухвалу господарського суду Волинської області від 20.04.2018р. у справі №07/138-38.1 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

4. У разі не усунення недоліків в установлений строк, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.