ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/973/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Г.О. Вронська, І.В. Ткач

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р.

у складі колегії суддів: Ю.Г. Демянчук - головуючий, О.Г. Крейбух, М.І. Юрчук

та на ухвалу господарського суду Волинської області від 05.09.2017р.

суддя: С.В. Костюк

за скаргою державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

до державного підприємства "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська"

про стягнення 40 741 391,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.10.2015р. у справі №903/973/15 задоволено позовні вимоги державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (далі - ДП "Регіональні електричні мережі", позивач). Присуджено до стягнення з державного підприємства "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" (далі - ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська", відповідач) на користь ДП "Регіональні електричні мережі" 40 741 391,22 грн., з яких: 26 223 554,63 грн. - сума основного боргу, 1 774 375,93 грн. - пені, 11 883 621,43 грн. - інфляції та 859 839,23 грн. -3% річних, та 73 080,00 грн. - судового збору.

Господарським судом Волинської області 09.11.2015р. видано наказ № 903/973/15-1, на підставі якого 04.08.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51853225.

31 травня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення ДП "Регіональні електричні мережі" наказу господарського суду Волинської області від 09.11.2015р. на підставі п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

15 серпня 2017 року державне підприємство "Регіональні електричні мережі" звернулося до господарського суду Волинської області зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС), в якій просить визнати незаконними дії, яких допустився державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення наказу господарського суду Волинської області №903/973/15-1 від 09.11.2015р.; визнати незаконною постанову від 31.05.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу, що прийнята в межах виконавчого провадження № 51853225; зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.10.2015р. у справі № 903/973/15 та виконати вимоги ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" в частині зупинення виконавчого провадження № 51853225.

Скарга мотивована передчасним винесенням виконавчою службою постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки державний виконавець не чекаючи внесення змін у нормативно-правові акти, якими керується у своїй діяльності, з перевищенням наданих йому повноважень, прийняв рішення про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження № 51853225, згідно з вимогами ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" та виніс постанову про повернення виконавчого документа, чим порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Волинської області від 05.09.2017р. у справі № 903/973/15, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р., у задоволенні скарги ДП "Регіональні електричні мережі" на дії ВДВС відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що перелік підстав зупинення виконавчого провадження є вичерпним, тому дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.05.2017р. на підставі п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" є правомірними.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств підлягають зупиненню.

Згідно з п. 2 ст. 2 вказаного Закону Кабінету Міністрів України доручено забезпечити у місячний строк із дня набрання чинності цим Законом (24.05.2017р.) приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Суди вказують, що дані зміни в законодавчі акти, які регулюють виконання судових рішень (в даному випадку наказу суду), не були внесені.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ДП "Регіональні електричні мережі", не погоджуючись із вказаними судовими актами, звернулось з касаційною скаргою, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 05.09.2017р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р. у даній справі та направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги те, що ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" містить однозначні вказівки щодо зупинення виконавчих проваджень стосовно державних вугледобувних підприємств, яке державним виконавцем було проігноровано.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить залишити без змін судові рішення, а касаційну скаргу - без задоволення.

ВДВС посилається на норми п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

П. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання рішення.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24 травня 2017 року набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", відповідно до ст. 1 якого тимчасово, до 01.01.2019р., підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - ДП "Передпускова дирекція шахти №10 "Нововолинська" є вугледобувним підприємством, засновником якого є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Оскільки відповідач є державним вугледобувним підприємством, то в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", який не може ставитись під сумнів і є обов'язковим для застосування державним виконавцем при здійсненні ним виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Таким чином господарські суди прийшли до помилкового висновку, що постанова ВДВС від 31.05.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №51853225, прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Наявність спеціального Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", який передбачає зупинення виконавчого провадження та в силу ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" є обов'язковим для державного виконавця, свідчить про обґрунтованість вимог скарги ДП "Регіональні електричні мережі" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Оскільки суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та безпідставно відмовили у задоволенні скарги ДП "Регіональні електричні мережі" на дії ВДВС, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, керуючись 300, 308, 311 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення касаційної скарги ДП "Регіональні електричні мережі" та про необхідність скасування ухвали господарського суду Волинської області від 05.09.2017р., постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р. у справі № 903/973/15 та задоволення скарги ДП "Регіональні електричні мережі" на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними; визнання постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.05.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною, як незаконної, та зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження №51853225.

Вимога скарги ДП "Регіональні електричні мережі" на дії ВДВС стосовно зобов'язання ВДВС відновити виконавче провадження №51853225 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, Законом встановлено обов'язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом.

Враховуючи те, що відновлення виконавчого провадження є передбаченим законом наслідком визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною (незаконною), та з огляду на відсутність доказів ухилення державного виконавця від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що скарга в частині зобов'язання державного виконавця поновити виконавче провадження задоволенню не підлягає.

6. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з ч. 1 ст. 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає, що ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з неправильним застосування норм матеріального права, що є підставою для їх скасування та прийняття нового рішення. Аргументи касаційної скарги знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом касаційної інстанції.

7. Судові витрати

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі належить покласти на Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 311, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства "Регіональні електричні мережі" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 05.09.2017р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р. у справі №903/973/15 скасувати.

Скаргу державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними.

Визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.05.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зупинити виконавче провадження №51853225.

В іншій частині скарги - відмовити.

Стягнути з Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

(01001, вул. Городецького, 13, м. Київ, ) на користь державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, ) 3 200,00 грн. судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Г.О. Вронська

Суддя І. В. Ткач