ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2018

Справа № 910/3689/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ УКРНАФТОГАЗПРОЕКТ"

про

стягнення 114 788, 63 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ "УКРНАФТОГАЗПРОЕКТ" про стягнення пені у розмірі 114 788, 63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено прострочення виконання робіт за договором № 01-16 на період з 01.01.2017 по 21.03.2017 на загальну вартість робіт 389 114, 00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

19.04.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на те, що у позивача немає бути претензій до якості виконання робіт, оскільки даний факт встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 року у справі № 910/1807/18 та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТГ «Діптрансгаз» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ "УКРНАФТОГАЗПРОЕКТ" (підрядник, відповідач) укладено договір № 01-16 (далі – договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов’язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами надати послуги згідно технічного завдання замовника по комплексному діагностичному обстеженню стану протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини МН «Одеса-Броди» 390-567 км, загальною довжиною 177 км, в частині камеральної обробки результатів польових обстежень та передати у встановлений строк роботу, а замовник зобов’язується прийняти й оплатити закінчену роботу.

Згідно з п. 2.1 договору початок виконання робіт – протягом 2 (двох) днів після підписання договору. Закінчення виконання робіт – до 31.12.2016 (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, ціна договору складає 389 114, 00 грн. в т. ч. ПДВ.

Пунктом 11.5 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків до повного виконання.

Додатковою угодою № 1 від 28.12.2016 внесено зміни до п. 11.5 договору та встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 28.02.2017, а в частині розрахунків до повного виконання.

Приймання-передача робіт оформлюється актом, підписаним обома сторонами (п. 4.1 договору).

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов’язання є обов’язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

На виконання умов договору відповідач вчасно роботи не виконав.

Так, лише 21.03.2017 року сторонами було підписано акти приймання-передачі виконаних робіт № 01-17 та № 04-17 по договору на загальну вартість 389 114, 00 грн.

Отже відповідач допустив прострочення виконання робіт за договором.

У зв’язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача пеню в загальному розмірі 114 788, 63 грн., нарахованій за період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року, в розмірі 0,5 % від вартості робіт з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, що встановлено п. 8.2 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов’язання мало бути виконано.

Приписами ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Оскільки розмір вказаної штрафної санкції, нарахованої позивачем, є арифметично вірним, відповідає положенням закону та договору, позовна вимога про стягнення з відповідача 114 788, 63 грн. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТИТУТ УКРНАФТОГАЗПРОЕКТ" (04112, місто Київ, вулиця І. Гонти, будинок 3 А, корпус 2, ідентифікаційний код 30167066) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ Діптрансгаз" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28, ідентифікаційний код 30019775) 114 788 грн. 63 коп. пені, та 1 762 грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 16.05.2018 року.

Суддя                                                                                                     Ю.О. Підченко