ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

27.04.2018 р. м. Ужгород Справа № 907/153/18

За позовом Фізичної особи - підприємця Ніжегородова Антона Віталійовича, м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінкмобайлс", м. Ужгород

про стягнення 22 846 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Тягнибок К.О.

представники:

Позивача - Пшеницька Г.В., адвокат, договір про надання правової допомоги

б/н від 21.11.2017 року

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Фізичною особою - підприємцем Ніжегородовим Антоном Віталійовичем, м. Харків заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінкмобайлс", м. Ужгород про стягнення 22 846 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, посилається на факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про надання послуг 05072016_НАВ від 05.07.2016 року в частині повного та своєчасного розрахунку за надані за договором послуги, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у сумі 22 846 грн. 30 коп.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження від 06.03.2018 року, ухвали суду про відкладення судового засідання від 27.03.2018 року та від 19.04.2018 року надіслані на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, та підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у судові засідання суду 27.03.2018 року, 19.04.2018 року та 27.04.2018 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребуваного судом відзиву на позовну заяву у порядку ст. ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

У судовому засіданні представник позивача інформувала суд про те, що документальні докази розміру судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) та заява про стягнення відповідної суми витрат будуть надані стороною позивача після ухвалення рішення у даній справі на підставі ч. 8 ст. 129 та п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України.

Поштова кореспонденція, яка надсилалась відповідачу на адресу, підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, будинок 47, офіс 401, повернута на адресу суду поштовим відділенням зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Судом здійснено запит, за результатами якого суду надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що в ЄДР містяться відомості про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сінкмобайлс", зареєстроване як юридична особа за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, будинок 47, офіс 401.

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

05.07.2016 року між сторонами спору був укладений договір про надання послуг 05072016_НАВ (надалі - Договір), відповідно до якого Замовник (відповідач у справі) доручає та зобов'язується оплатити, а Виконавець (позивач у справі) зобов'язується на умовах та у строки, встановлені Договором, надавати послуги з розроблення та тестування програмного забезпечення (в тому числі Додатків), послуги з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та надавати інші послуги у сфері інформаційних технологій (ІТ) (надалі - Послуги).

Пунктом 3.1. Договору сторонами встановлено, що замовник зобов'язаний оплатити роботу виконавця в розмірі та в строки, які передбачені Розділом 4 Договору.

Оплата за надані послуги здійснюється на підставі акту про надані послуги та виставлених рахунків на протязі 5-ти днів з моменту підписання Актів про надані послуги (п. 4.1. Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, за договором про надання послуг 05072016_НАВ року від 05.07.2016 року, зокрема, Акту надання послуг від 09.08.2017 року, позивач надав відповідачеві послуги на загальну суму 22 846 грн. 30 коп.

Не оплата відповідачем вартості наданих позивачем послуг за договором про надання послуг 05072016_НАВ року від 05.07.2016 року та Актом надання послуг від 09.08.2017 року стала підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача суми 22 846 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду справи в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами відноситься до договірних зобов'язань по наданню послуг.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

У відповідності зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На підставі 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов'язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

В силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неналежно виконав взяті на себе зобов'язання, не оплатив вартість наданих відповідних послуг, в зв'язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 22 846 грн. 30 коп. Позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за надані послуги в розмірі 22 846 грн. 30 коп. доведені доданими до матеріалів справи документальними доказами, відповідачем не спростовані.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 22 846 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 762 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінкмобайлс", м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 47, офіс 401 (код 39364549) на користь Фізичної особи - підприємця Ніжегородова Антона Віталійовича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму 22 846 (Двадцять дві тисячі вісімсот сорок шість гривень) грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги, а також суму 1 762 (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 04.05.2018 року

Суддя Пригара Л.І.