ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.05.2018 м. Ужгород Справа № 907/21/18

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Сінкіної Е.В.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ", м. Луцьк

до фізичної особи-підприємця Гоч Золтана Карловича АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості на суму 22500,29 грн.

представники:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на невиконання відповідачем договірних зобов'язань з оплати вартості поставленого у березні, квітні 2017р. товару за накладними №№ 5, 15 на суму 17926,85 грн., в результаті чого виникла заборгованість відповідача перед позивачем на зазначену суму, що становить предмет позовних вимог у даній справі в частині основного боргу. Крім того, наполягає на стягненні нарахованих за прострочення грошових зобов'язань пені - на суму 2199,46 грн., інфляційних втрат - на суму 995,62 грн., 3 % річних - на суму 442,00 грн.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, кореспонденція суду (ухвали суду по справі від 22.01.18, 14.02.18) надіслана відповідачу за зазначеною в позовній заяві адресою - 90344 АДРЕСА_2, вул. Молодіжна, 6 - повернута без вручення адресату; повернута без вручення адресату кореспонденція суду (ухвали суду по справі від 15.03.18, 12.04.18) надіслана відповідачеві за адресою його офіційного місцезнаходження - 90343 АДРЕСА_2 - яке з'ясоване судом з відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом з'ясовано.

Відповідно до правової позиції наведеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1), якщо ухвала у справі надіслана за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною та зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернута підприємством зв'язку або повернута з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За наведених обставин вважається, що відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не скористався своїм правом прийняти участь у засіданні суду, подати суду відзив на позов, суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14.03.2017р. сторони у справі уклали договір поставки № 5 (далі - договір), за змістом якого (п. 1.1.) ТОВ "ПРОДМАСТОЛ" - позивач у справі - як постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю паливно-мастильні матеріали, іменовані в подальшому товар, протягом строку з 17.03.2017 р. по 02.04.2017 р., на умовах, в кількості та в строки, вказані в специфікаціях до даного договору, які є його невід'ємною частиною, а ФОП Гоч - відповідач у справі - як покупець зобов'язався прийняти зазначений товар та оплатити його вартість відповідно до умов договору.

Згідно п.п. 3.2, 3.3 договору приймання-передача товару по кількості та якості здійснюється представниками обох сторін на терміналах постачальника із складанням видаткових накладних, право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання повноваженими представниками сторін видаткових документів.

Відповідно до п.5.2 договору розрахунки за товар здійснюється шляхом 100% передоплати або за погодженням сторін відтермінуванням платежу на протязі 3-х банківських днів з моменту передачі продавцем товару покупцю.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що в разі порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачена цим договором поставки, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в відповідному періоді, за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу паливно-мастильні матеріали на загальну суму 17926,85 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними № 5 від 21.03.2017, № 15 від 30.03.2017, Зазначені накладні містять короткий підпис осіб, які від імені постачальника та покупця отримала товар та послуги, та відбиток печатки обох сторін.

Відповідач не оплатив вартості поставлених товарів у порядку та строки передбачені договором та у порядку досудового врегулювання (03.11.17 позивач надіслав на адресу відповідача претензію, за змістом якої просив на протязі десяти банківських днів здійснити оплату суми боргу, та на яку відповідач відповіді не надав та не здійснив розрахунку за поставлені товари).

За таких обставин виникла заборгованість відповідача перед позивачем на суму 17926,85 грн. в частині основного боргу, яка підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем у ході судового розгляду справи.

Суд, вирішуючи дану справу, керується відповідними приписами цивільного та господарського права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб'єктного складу.

Так, приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання, якими є сторони у даній справі, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

За змістом ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ЦК України) про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення закріплено і у статті 712 ЦК України.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно приписів ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких фактичних обставин справи та з огляду на наведені норми цивільного та господарського законодавства, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар на суму 17926,85 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині пені нараховані позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, інфляційних втрат та 3 % річних, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача за умовами договору та на підставі ст. 625 ЦК України і становлять відповідно суми: 2319,16 грн., 1404,25 грн., 442,00 грн.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 22092,26 грн.

Позивачем помилково заявлено до стягнення загальну суму 22500,29 грн., оскільки заявлені вимоги частині основного боргу, пені, інфляційних витрат та 3 % річних сумарно становлять 22092,26 грн. (17926,85 + 2319,16 + 1404.25 + 442,00 = 22092,26), з урахуванням чого позов належить задоволити частково - на суму 22092,26 грн., в іншій частині вимог - відмовити як заявленій безпідставно.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати - судовий збір сплачений позивачем при поданні позову на суму 1762,00 грн. -належить відшкодувати за рахунок відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 73-79, 81, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

1.1. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гоч Золтана Карловича (90343 АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАСТОЛ" (43001, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд 17, кв. 9, ідентифікаційний код 41027626) заборгованість на суму 22092,26 грн. (двадцять дві тисячі дев'яносто дві грн. 26 коп.), включаючи основний борг, пеню, інфляційні втрати та 3 % річних, та у відшкодування судових витрат - суму 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

2. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 14.05.18

Суддя Ушак І.Г.