ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018

Справа № 910/3941/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд"

про стягнення 2 214, 60 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 2 214, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № С-23/1 (маркетингових послуг) від 01.09.2014 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв’язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

02.05.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що станом на 15.01.2016 у ТОВ "ТД "Сігма Трейд" актом взаємозаліку між ТОВ "ТД "Сігма Трейд" та ТОВ "ТОРГ-К" згідно договору № С-23 від 01.09.2014 та договору № С-23/1 від 01.09.2014 закрило свій борг у розмірі 4 325, 14 грн. перед ТОВ "ТОРГ-К".

14.05.2018 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що акт взаємозаліку від 15.01.2016 між ТОВ "ТД "Сігма Трейд" та ТОВ "ТОРГ-К" згідно договору № С-23 від 01.09.2014 та договору № С-23/1 від 01.09.2014 на суму 4325, 14 грн. не відноситься до виставлених позивачем рахунків, що складають суму боргу ТОВ "ТД "Сігма Трейд" перед ТОВ "ТОРГ-К".

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі- замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі - виконавець) укладено договір № С-23/1 (маркетингових послуг), умовами якого передбачено, що у відповідності з даним договором замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов’язується надати йому маркетингові послуги (що сприяють збільшенню обізнаності споживачів і підвищення лояльності до товару) щодо підписання договору поставки та по проведенню комплексних дій, націлених на активний продаж товару, торговельних марок Solo, Selpak, Smile, Novita, щодо якого здійснює господарську діяльність замовник.

Відповідно до п. 1.2. договору, послуги, що надаються виконавцем згідно з даним договором, здійснюються за наступними напрямками:

- розміщення продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, на території магазинів мережі «КОНТИНЕНТ»;

- забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник у торговому залі магазину мережі «КОНТИНЕНТ»;

- додаткова викладка товару;

- моніторинг споживчого попиту та дослідження споживчого ринку;

- організація і проведення заходів з стимулювання збуту, які здійснюються замовником;

- управління запасами товарів та користування їх розмірами у відповідності до потреб споживачів;

- надання інформації про збут;

- публікація інформаційного буклету «КОНТИНЕНТ» як інструменту прямого маркетингу;

- моніторинг та аналіз товарообігу;

- підписання договору поставки;

- передпродажна підготовка товару, щодо якого здійснює свою діяльність замовник;

- введення до бази даних виконавця нових товарів, щодо яких замовник планує здійснювати свою господарську діяльність, та заміна існуючих;

- надання дублікатів документів замовнику;

- надання в тимчасове використання замовнику робочого місця для роботи промоутера-консультанта;

- внесення змін до діючої специфікації;

- інші послуги згідно домовленостей сторін.

Згідно підпункту 2.2.8. пункту 2.2.договору, замовник зобов’язується сплачувати виконавцеві надані послуги в порядку та строки, визначені згідно з даним договором.

Пунктом 2.2.9. договору передбачено, що підтвердженням надання послуг згідно з даним договором є акти виконаних робіт. Замовник зобов’язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не заявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги – наданими.

Вартість послуг, передбачених п. 1.2.11 даного договору, складає 4 % від грошової суми, сплаченої виконавцем замовнику протягом поточного облікового періоду надання послуг, за поставлений останнім або дистриб’ютором товар згідно з договором поставки товару, включаючи суми, на які сторонами було проведено взаємозалік. Оплата бонусу замовником здійснюється щомісяця, до 5 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених виконавцем рахунків (п. 3.1.9. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, плата за надані виконавцем послуги, передбачені п.п. 2.2.2, 2.2.3, 3.1.3., 3.1.4., 3.1.5., 3.1.7. – 3.1.12, вноситься замовником не пізніше 4 (чотирьох) банківських днів з послуги дати виставлення рахунку. Замовник зобов’язаний отримати рахунок виконавця на оплату наданих послуг не пізніше 3 числа кожного місяця. У випадку затримки оплати більше ніж на 5 (п’ять) календарних днів виконавець призупиняє оплати за поставлений товар згідно договору поставки № С-23 від 01.09.2014, що не вважається порушенням умов договору поставки.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014. У тому випадку, якщо жодна із сторін письмово не менш як за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення дії договору не заявить іншій стороні про припинення його дії, даний договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.1. договору).

Оскільки суду не надано жодного доказу наявності повідомлення про припинення дії договору № С-23/1 (маркетингових послуг) від 01.09.2014, суд приходить до висновку, що договір автоматично пролонговувався та станом на день прийняття рішення у справі є чинним.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору № С-23/1 (маркетингових послуг) від 01.09.2014, позивачем були надані послуги з передпродажної підготовки товару на загальну суму 2 214, 60 грн., на підтвердження чого надав акти надання послуг № 748 від 21.04.2016 на суму 36, 10 грн., № 749 від 21.04.2015 на суму 38, 30 грн. та № 2731 від 09.11.2016 на суму 2 140, 20 грн., а також виставлені рахунку на оплату № 624 від 01.03.2015 на суму 36, 10 грн., № 625 від 01.03.2015 на суму 38, 30 грн., № 205 від 01.01.2016 на суму 26, 40 грн., № 206 від 01.01.2016 на суму 1 159, 15 грн., № 464 від 01.02.2016 на суму 173, 01 грн., № 734 від 03.03.2016 на суму 72, 53 грн., № 916 від 01.04.2015 на суму 636, 58 грн., № 2436 від 07.10.2016 на суму 72, 53 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за надані послуги не розрахувався, зокрема, не підписав акти надання послуг № 748 від 21.04.2016, № 749 від 21.04.2015 та № 2731 від 09.11.2016, вмотивовану відмову від їх підписання не надав, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 2 214, 60 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 2703-002/18 від 27.03.2018 в якій просив відповідача у строк, що не перевищує 3 банківські дні з моменту отримання даної претензії сплатити заборгованість за надані маркетингові послуги за договором № С-23/1 від 01.09.2014 у розмірі 2 214, 60 грн. шляхом перерахування грошових коштів на р/р позивача № 6002 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в додатках до якої додано акти наданих послуг та рахунки на оплату, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком № 7535 від 28.03.2017 та отримана відповідачем 03.04.2018 згідно відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором 039.

Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов’язання щодо оплати наданих маркетингових послуг, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 2 214, 60 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № С-23/1 (маркетингових послуг) від 01.09.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов’язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов’язання за договором належним чином, надав передбачені договором маркетингові послуги, проте відповідач оплати наданих позивачем послуг не провів, доказів зворотного суду не надав, в порушення умов підпункту 2.2.9. пункту 2.2. договору, надіслані акти не підписав, вмотивовану відмову від їх підписання не надав.

Відповідно до 2.2.9. договору, підтвердженням надання послуг згідно з даним договором є акти виконаних робіт. Замовник зобов’язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не заявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги – наданими.

Отже, непідписання замовником актів наданих послуг у вказаний вище термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання замовником повного виконання виконавцем своїх зобов'язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими замовником без зауважень.

Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, суд відзначає наступне.

02.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі – сторона 2) складено акт взаємозаліку згідно договору № С-23 від 01.09.2014 та договору № С-23/1 від 01.09.2014, відповідно до якого сторона 1 має заборгованість перед стороною 2 на суму 902, 62 грн. згідно договору маркетингових послуг № С-23/1 від 01.09.2014, згідно рахунку № ТК000000130 від 01.01.2015.

Сторони прийшли до згоди про проведення взаємозаліку на суму 902, 62 грн.

Сторони зобов’язуються провести взаємозалік 02.02.2015.

Також, 02.02.2015 між Товаристваом з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі – сторона 2) складено акт взаємозаліку згідно договору № С-23 від 01.09.2014 та договору № С-23/1 від 01.09.2014, відповідно до якого сторона 1 має заборгованість перед стороною 2 на суму 957, 44 грн. згідно договору маркетингових послуг № С-23/1 від 01.09.2014, згідно рахунку № ТК000000131 від 01.01.2015.

Сторони прийшли до згоди про проведення взаємозаліку на суму 957, 44 грн.

Сторони зобов’язуються провести взаємозалік 02.02.2015.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі – сторона 2) укладено угоду 1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої сторона 1 та сторона 2 маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижчевказаних договорів у яких сторона 1 і сторона 2 є сторонами.

1.1. За договорами:

а) купівлі-продажу № С-23 від 01.09.2014. Сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником при виконанні грошового зобов’язання в сумі 68 448, 18 грн.

б) надання послуг № С-23/1 від 01.09.2014. Сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобов’язання в сумі 1 294, 98 грн.

Вказані вище зобов’язання за вищезазначеними договорами припиняються в розмірі 1 220, 58 грн., оскільки зустрічні вимоги є однорідними.

Між тим, 28.12.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі – сторона 2) складено акт взаємозаліку згідно договору № С-23 від 01.09.2014 та договору № С-23/1 від 01.09.2014, відповідно до якого сторона 1 має заборгованість перед стороною 2 на суму 3 978, 82 грн. згідно договору маркетингових послуг № С-23/1 від 01.09.2014, згідно рахунку № ТК000001462 від 01.05.2015 та рахунку № ТК000002068 від 01.07.2015.

Сторона 2 має заборгованість перед стороною 1 на суму 10 117, 09 грн.

Сторони прийшли до згоди про проведення взаємозаліку на суму 3 978, 82 грн.

Таким чином заборгованість сторони 2 перед стороною 1 на 28.12.2015 складає 6 138, 27 грн.

Сторони зобов’язуються провести взаємозалік 28.12.2015.

15.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (далі - сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (далі – сторона 2) складено акт взаємозаліку згідно договору № С-23 від 01.09.2014 та договору № С-23/1 від 01.09.2014, відповідно до якого сторона 1 має заборгованість перед стороною 2 на суму 4 325, 14 грн. згідно договору маркетингових послуг № С-23/1 від 01.09.2014, згідно рахунків № ТК000003418 від 01.04.2015, № ТК000001461 від 01.05.2015, № ТК000003415 від 01.05.2015, № ТК000001727 від 01.06.2015, №ТК000001728 від 01.06.2015, № ТК000003416 від 01.06.2015, № ТК000003417 від 01.06.2015, № ТК000002067 від 01.07.2015.

Сторона 2 має заборгованість перед стороною 1 на суму 6 138, 27 грн.

Сторони прийшли до згоди про проведення взаємозаліку на суму 4 325, 14 грн.

Таким чином заборгованість сторони 2 перед стороною 1 на 15.01.2016 складає 1 813, 13 грн.

Сторони зобов’язуються провести взаємозалік 15.01.2016.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі № 910/28479/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-К" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" суму боргу в розмірі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) грн. 13 коп. за договром поставки № С-23 від 01.09.2014 та судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивач присуджені до стягнення грошові кошти за рішенням суду від 25.01.2016 у справі № 910/28479/15 сплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 536 від 02.02.2016 на загальну суму 3 031, 13 грн.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд відхиляє твердження відповідача стосовно того, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" відсутня заборгованість перед позивачем за договором № С-23/1 від 01.09.2014, оскільки відповідні акти взаємозаліку складені сторонами стосовно зобов’язань позивача за договором поставки № С-23 від 01.09.2014 та зобов’язань відповідача за договором № С-23/1 від 01.09.2014 згідно рахунків № ТК000000130 від 01.01.2015, № ТК000000131 від 01.01.2015, № ТК000003418 від 01.04.2015, № ТК000001461 від 01.05.2015, № ТК000003415 від 01.05.2015, № ТК000001727 від 01.06.2015, №ТК000001728 від 01.06.2015, № ТК000003416 від 01.06.2015, № ТК000003417 від 01.06.2015, № ТК000002067 від 01.07.2015, в той час як предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 2 214, 60 грн., що виникла на підставі договору № С-23/1 (маркетингових послуг) від 01.09.2014 за рахунками на оплату № 624 від 01.03.2015 на суму 36, 10 грн., № 625 від 01.03.2015 на суму 38, 30 грн., № 205 від 01.01.2016 на суму 26, 40 грн., № 206 від 01.01.2016 на суму 1 159, 15 грн., № 464 від 01.02.2016 на суму 173, 01 грн., № 734 від 03.03.2016 на суму 72, 53 грн., № 916 від 01.04.2015 на суму 636, 58 грн., № 2436 від 07.10.2016 на суму 72, 53 грн.

При цьому, суд відзначає, що договір поставки № С-23 від 01.09.2014 не входить до предмету доказування у даній справі та не підлягає дослідженню.

Так, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, враховуючи погоджені сторонами строки погашення заборгованості, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання з оплати наданих маркетингових послуг, оскільки на дату винесення судового рішення заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов’язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № С-23/1 (маркетингових послуг) від 01.09.2014 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2 214, 60 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Сігма Трейд" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, офіс 718, ідентифікаційний код - 37814191) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГ-К" (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 15, ідентифікаційний код - 38365337) 2 214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) грн. 00 коп. – заборгованості та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. – судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя                                          С. О. Щербаков