УХВАЛА

м. Київ

14.05.2018Справа № 910/19619/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального

захисту пенсіонерів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1"

про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію та

зобов'язати її спростувати

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Кушнарьов Є.І. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію та зобов'язання її спростувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2017 на телеканалі "1+1" в телепрограмі "Гроші" (10 сезон, 243 випуск) було продемонстровано сюжет під заголовком "Жахіття торгівлі людьми: куди зникають пенсіонери", в якому було поширено недостовірні відомості, а також змонтовано відео таким чином, щоб спотворити думку телеглядача відносно діяльності ТОВ "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів". Позивач вважає, що розповсюджена відповідачем інформація не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2017 у справі № 910/19619/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Разом з тим, під час розгляду даного господарського спору були встановлені наступні обставини.

18 вересня 2017 року з 22 год. 00 хв. по 22 год. 43 хв. та з 22 год. 56 хв. до 23 год. 12 хв. в ефірі телеканалу "1+1", що належить ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" транслювалась програма "Гроші" (2017) 243 серія щодо самотніх пенсіонерів та відібрання в них квартир.

Так, на думку ТОВ "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" в зазначеному сюжеті була розповсюджена недостовірна інформація.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Право вимагати спростування мають офіційні представники громадянина, якщо сам громадянин не має можливості вимагати спростування. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. Телерадіоорганізація зобов'язана розглянути заяву у семиденний термін з дня її надходження, якщо інше не передбачено законодавством України. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов'язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою. Якщо в телерадіоорганізації відсутні достатні докази того, що поширені нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана терміново їх спростувати. Спростування повинно бути поширено тією ж телерадіоорганізацією і в такій же програмі чи передачі, що й відомості, які не відповідають дійсності, або в інший час за домовленістю з особою, права якої були порушені. У спростуванні має бути зазначено, які відомості не відповідають дійсності, коли і в якій програмі чи передачі вони були поширені телерадіоорганізацією. Якщо громадянин чи юридична особа надали текст спростування, то він підлягає поширенню за умови його відповідності вимогам цього Закону. Скорочення чи інші зміни в тексті спростування, поданого заявником, без його згоди не допускаються. Телерадіоорганізація, яка зобов'язана поширити текст спростування, на вимогу громадянина чи представника юридичної особи може надати йому можливість зачитати власний текст і передати його в запису. Про передбачуваний термін поширення та зміст тексту спростування телерадіоорганізація зобов'язана повідомити заявника. У разі відмови телерадіоорганізації від спростування вона зобов'язана терміново повідомити про це заявника. У разі винесення судом рішення про спростування текст спростування поширюється телерадіоорганізацією в порядку, визначеному цим Законом. Телерадіоорганізація може відмовити особі у спростуванні поширеної інформації, якщо заяву про спростування було подано з порушенням вимог цього Закону.

22.09.2017 позивач скориставшись своїм правом відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" звернувся до відповідача із заявою про спростування недостовірної інформації. Крім того, в зазначеній заяві позивач просив надати йому у незмінній формі відеозапис телепрограми "Гроші", яка транслювалась 18.09.2017 на телеканалі "1+1" (10 сезон, 243 випуск), а також витяг з журналу обліку телепередач (журнал реєстрації програм і передач) за 18.09.2017.

Зазначена заява позивача отримана відповідачем 26.09.2017, проте відповідачем заява не розглянута та на вимогу заявника телерадіоорганізація не надала йому у незмінній формі відеозапис телепрограми "Гроші, яка транслювалась 18.09.2017 на телеканалі " 1+1" (10 сезон, 243 випуск), а також витяг з журналу обліку телепередач (журнал реєстрації програм і передач) за 18.09.2017.

Крім того, 28.09.2017 адвокатом Зубко А.О. відповідачу було направлено адвокатський запит з проханням надати у незмінній формі копію ефірного відеозапису телепрограми "Гроші", яка транслювалась 18.09.2017 на телеканалі "1+1" (10 сезон, 243 випуск), а також витяг з журналу обліку телепередач (журнал реєстрації програм і передач) за 18.09.2017. В запиті зазначено, що адвокат оплату за виготовлення копій гарантує у разі необхідності Вказаний запит отриманий відповідачем 04.10.2017 (докази в матеріалах справи).

Положеннями ч. 4 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" передбачено, що усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", у разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Відповідач не розглянув заяву та адвокатський запит у встановлений законом строк та не надав позивачу запитувану ним копію запису програми.

Відповідачем не повідомлено причин, з яких заяву позивача не було розглянуто у встановлений законом строк та не надано на його прохання копію відеозапису та копії журналу.

Отже відповідач порушуючи норми Закону України "Про телебачення і радіомовлення" не розглянув відповідну заяву.

Відповідачем не надано копію запису фрагменту програми позивачу, проте і доказів оплати за виготовлення копії запису суду не надано, а законом передбачено оплатне надання відповідних копій.

Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. (частина 1, 5 статті 246 Господарського процесуального кодексу України).

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. (частина 6, 7 статті 246 ГПК України).

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для направлення окремої ухвали для усунення вказаних порушень, з'ясування причин невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "СТУДІЯ 1+1" вимог Закону України "Про телебачення і радіомовлення", щодо своєчасного розгляду звернень осіб щодо спростування недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З приводу інших обставин порушення закону з боку відповідача, заявлених позивачем у клопотанні про постановлення окремої ухвали, то вони не підтверджені, поданими до матеріалів справи доказами.

Згідно зі статтею 185-6 Кодексу про адміністративні правопорушення України залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись статтями 246 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" усунути порушення законодавства і недоліки в роботі товариства шляхом виконання ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" щодо обов'язку розгляду заяв про спростування недостовірної інформації у семиденний термін з дня їх надходження, якщо інше не передбачено законодавством України та термінового повідомлення заявника про відмову від спростування у разі прийняття такого рішення.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю " Телерадіокомпанія "Студія 1+1" письмово повідомити Господарський суд м. Києва про результати розгляду даної окремої ухвали протягом місяця у строк до 14.06.2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення її суддею та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст. 255-257 ГПК України.

Повне рішення складено 17.05.2018

Суддя І.В.Усатенко