Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р.

м. Житомир

Справа № 906/108/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

при секретарі судового засідання: Макарчук В.І.

розглянув відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Житомирського національного агроекологічного університету

про стягнення 3398,85 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з Житомирського національного агроекологічного університету 2854,72 грн. пені та 544,13грн. 3% річних за неналежне виконання умов договору № 13/2370-БО-10 купівлі-продажу природного газу від 29.01.2013.

Ухвалою від 20.02.2018 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.03.2018.

Ухвалою господарського суду від 15.03.2018 оголошено в підготовчому судовому засіданні перерву до 10.04.2018.

Ухвалою від 10.04.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.05.2018.

16.04.2018 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без представника позивача, а також до клопотання долучені банківські виписки на підтвердження проведених відповідачем розрахунків.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив. 07.05.2018 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить розглядати справу по суті без участі представника позивача.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи по суті був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 88).

Оскільки явка відповідача в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2013 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець, позивач) та Житомирським національним агроекологічним університетом (покупець, відповідач) укладено договір № 13/2370- БО-10 про закупівлю природного газу (а.с. 19-23).

За умовами п.1.1 договору, продавець зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ (за кодом згідно УКГ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України"), далі газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплати природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання.

Відповідно до п.1.2 договору, продавець передає покупцю в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 природний газ в обсязі до 321,0 тис. куб.м.

Приписами п. 3.1 визначено, що загальна вартість цього Договору на дату його укладення становить 1 247 015,45 грн., крім того ПДВ- 249 403,09 грн., разом з ПДВ - 1 496 418,54 грн.

Сторони домовились, що ціна за 1000,0 кубічних метрів газу встановлюється на рівні граничної ціни на газ та тарифів, затверджених уповноваженим державним органом на момент укладання цього договору. У разі зміни уповноваженим державним органом граничної ціни на газ та/або тарифів, Сторонами в обов'язковому порядку застосовується нова ціна на газ та/або тарифи (п. 3.1.1 договору).

Згідно п. 4.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У пункті 5.1 договору встановлено, що термін поставки газу складає з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року включно.

Місце поставки газу: Продавець передає газ Покупцеві на комерційному вузлі/вузлах обліку газу Покупця або за відсутності їх у Покупця - на вузлі/вузлах обліку

газорозподільного підприємства (надалі - пункти приймання-передачі) (п. 5.2 договору).

За умовами п. 5.2.1 договору, право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Згідно п. 6.1.1 покупець взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений газ.

На виконання умов договору позивач за період з січня 2013 року по грудень 2013 року передав, а відповідач отримав природний газ на загальну суму 1137533,46 грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2013 на суму 214300,00 грн.; від 28.02.2013 на суму 220915,01 грн., від 31.03.2013 на суму 231389,93 грн., від 30.04.2013р. на суму 68998,36 грн.; від 31.05.2013 на суму 4792,27 грн., від 30.06.2013 на суму 4097,66 грн., від 31.07.2013 на суму 1518,81 грн.; від 31.08.2013 на суму 1110,43 грн., від 30.09.2013 на суму 5460,35 грн., від 31.10.2013 на суму 45733,94 грн., від 30.11.2013 на суму 91243,04 грн.; від 31.12.2013 на суму 247973,66 грн (а.с. 29-40).

Позивач зазначає, що відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобов'язання у строк визначений п.4.1 договору.

За умовами п. 7.3 Договору, у разі порушення покупцем умов п. 4.1 цього Договору, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань згідно договору про закупівлю природного газу № 13/2370-БО-10 від29.01.2013, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 2854,72,грн. пені та 544,13 грн. 3% річних.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про закупівлю природного газу № 13/2370-БО-10 від 29.01.2013.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, судом встановлено факт належного виконання зобов'язань з боку позивача щодо оплати товару за договором.

Відповідно до норм ч. 1 ст 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже встановлено судом, сторони у п. 4.1 договору погодили строк оплати отриманого природного газу, а саме - до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки.

Натомість, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару виконував з порушенням умов, встановлених у п. 4.1 договору, тобто з простроченням оплати, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 62-85).

Зі змісту ст. 610 Цивільного кодексу України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення відповідачем строків оплати отриманого від позивача природного газу є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 7.3 Договору сторони визначили відповідальність відповідача у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, за невиконання покупцем умов п 4.1 Договору.

Як вбачається з розрахунку (а.с.12-13), за несвоєчасно проведені розрахунки за отриманий природний газ у відповідному місяці позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 2854,72 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним, заявлена позивачем вимога в частині стягнення 2854,72 грн. пені, є обґрунтованою, заявленою у відповідності до умов договору та чинного законодавства, тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 544,12 грн. 3% річних, суд зауважує наступне.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 121-123), 3 % річних нараховано за прострочення виконання грошових зобов'язань, які виникли у відповідача згідно договору у січні 2013 року, лютому 2013 року, квітні 2013 року, вересні 2013 року та жовтні 2013 року, які в загальному розмірі становлять 544,12 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що останній є арифметично вірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню в сумі 544,12грн.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 3398,84 грн., з яких: 2854,72 грн. - пеня, 544,12 грн. - 3% річних.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житомирського національного агроекологічного університету (10008, Житомирська область, м. Житомир, Бульвар Старий,7, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, )

- 2854,72 грн. пені;

- 544,12 грн. 3% річних;

- 1762,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.05.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. повід.)