ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 Справа № 904/9588/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіна О.С.

за позовом ОСОБА_1 (50071, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Шевченка, 36, )

про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заборгованості по заробітній платі

Представники:

Від Позивача: ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_2 від 15.08.2000р.

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

13.11.2017 року громадянка ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" заробітної плати в сумі 7293,21 грн., середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати в сумі 96347,28 грн., стягнення індексації в сумі 8039, 61 грн. та 3% річних за користування грошовими коштами в сумі 748,96 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона працювала в ТОВ "МіК" з 24.05.2006р. по 12.05.2014р. на посаді головного бухгалтера 12.05.2014р. ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням за наказом №73-К на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільненні остаточний розрахунок yt проведений.

27.11.2017 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області (суддя Камша Н.М.) порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду.

19.12.2017 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області задоволено заяву судді Камші Н.М. про самовідвід у справі №904/9588/17, справу №904/9588/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2017 року справу № 904/9588/17 передано на розгляд судді Єременко А.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2017 року заяву судді Єременко А.В. про самовідвід задоволено. Справу №904/9588/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2017 року справу № 904/9588/17 передано на розгляд судді Калиниченко Л.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2017 року заяву судді Калиниченко Л.М. про самовідвід задоволено. Справу №904/9588/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2017 року справу № 904/9588/17 передано на розгляд судді Примак С.А.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року заяву судді Примак С.А. про самовідвід задоволено. Справу №904/9588/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2018 року справу № 904/9588/17 передано на розгляд судді Полєву Д.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2018 року заяву судді Полєва Д.М. про самовідвід задоволено. Справу №904/9588/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 року справу № 904/9588/17 передано на розгляд судді Владимиренко І.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 року заяву судді Владимиренко І.В. про самовідвід задоволено. Справу №904/9588/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 року справу № 904/9588/17 передано на розгляд судді Кеся Н.Б.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 р. прийнято позовну заяву до свого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

16.04.2018 р. представник Позивача надав уточнену позовну заяву, в якій просить суд: стягнути з ТОВ «МІК» на свою користь грошову суму у розмірі 107948,73грн. у рахунок середнього заробітку за затримку виплати зарплати за період с 13.05.2014р. по 31 березня 2018р. - без урахування стягнення податку з доходів фізичних осіб. Розмір буде коригуватись до дня фактичної виплати зарплати та звільнити Позивача від сплати судового збору.

Під час судового засідання представник Позивача заявив про намір уточнити позовні вимоги.

В судовому засіданні 16.04.2018 представник Позивача надав згоду щодо початку розгляду справи по суті в наступному судовому засіданні (арк.с. 90).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2018р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Встановлено Позивачеві строк до 03.05.2018р. для надання уточнення позовних вимог.

04.05.18р. Позивач подав уточнену позовну заяву (арк.с. 98-99), в якій просить суд стягнути з ТОВ «МІК» на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7293,21 грн., грошову суму у розмірі 107948,73 грн. у рахунок середнього заробітку за затримку виплати зарплати за період з 13.05.2014р. по 31.03.2018р. - без урахування стягнення податку з доходів фізичних осіб. Розмір буде коригуватись до дня фактичної виплати зарплати та звільнити Позивача від сплати судового збору.

Під час судового засідання 04.05.18р., на питання суду щодо причини несвоєчасного надання уточненої позовної заяви, ОСОБА_1 пояснила тим, що хворіла. У зв'язку з тим, що порушення строків з боку Позивачки має незначний характер, спочатку звернення до суду остання ставила питання щодо стягнення спірної суми, а Відповідач в свою чергу не надав заперечень проти уточненої суми, суд, керуючись ст.2 ГПК України, вважає за можливе прийняти до розгляду зазначену заяву про уточнення позовних вимог.

04.05.18р. Відповідач подав відзив (арк.с. 100), в якому позовні вимоги Позивача визнає повністю, судове засідання просить суд проводити без участі Відповідача.

В судовому засіданні 04.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - громадянка ОСОБА_1, 24.05.2006р. прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера ТОВ "МіК", що підтверджується копією трудової книжки Позивача (арк.с. 11).

12.05.2014р. наказом №73-К від 12.05.2014р. Позивача звільнено із займаної посади згідно зі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за власним бажанням.

13.11.2017р. Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7293,21 грн. та грошової суми у розмірі 107948,73 грн. в рахунок середнього заробітку за затримку виплати зарплати за період з 13.05.2014р. по 31.03.2018р. - без урахування стягнення податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. (п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в день звільнення, в порушення вимог ст.116 КЗпП України, Відповідач не провів повного розрахунку з Позивачем щодо заробтіної плати.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України).

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до довідки відповідача №25 від 31.10.2017р., заборгованість із заробітної плати перед Позивачем складає 7293,21 грн. (арк.с. 13).

Під час розгляду справи Відповідач доказів виплати заборгованості із заробітної плати Позивачу не надав.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача 107948,73 грн. середнього заробітку за затримку виплати зарплати при звільненні за період з 13.05.2014р. по 31.03.2018р.

Згідно з довідкою Відповідача №24 від 31.10.2017р. середньоденний заробіток позивача складає 110,50 грн. (арк.с. 12).

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Перевіркою правильності здійсненого Позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Таким чином, сума позову становить 115241,94 грн. (7293,21 + 107948,73).

З урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягує з Відповідача на користь Позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 7293,21 грн. та грошову суму у розмірі 107948,73 грн. у рахунок середнього заробітку за затримку виплати зарплати за період з 13.05.2014р. по 31.03.2018р. - без урахування стягнення податку з доходів фізичних осіб.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53042, Дніпропетровської області, Криворізький район, с.Надеждівка, вул.Шевченка, 36, ) на користь ОСОБА_1 (50071, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в сумі 7293,21 грн., грошову суму у розмірі 107948,73 грн. у рахунок середнього заробітку за затримку виплати зарплати за період з 13.05.2014р. по 31.03.2018р. - без урахування стягнення податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" (53042, Дніпропетровської області, Криворізький район, с.Надеждівка, вул.Шевченка, 36, ) на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1728,63 грн.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складений 10.05.2018

Суддя Н.Б. Кеся