ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 Справа № 917/338/18

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Доспел-Кременчук", вул. Свердлова, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Монтаж", вул. Троїцька, буд. 33, офіс 4, м. Кременчук, Полтавська область, 39605

про стягнення 94 824,66 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Доспел-Кременчук" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Монтаж" про стягнення 94 824,66 грн., з них 82956,86 грн. - основного боргу, 9573,45 грн. - інфляційних збитків, 2294,35 грн. - 3% річних, нарахованих за неналежне виконання зобов'язань за договором поставки №2016/17 від 07.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 917/338/18, задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представники сторін в судове засідання не з'явились. Відповідачу ухвала господарського суду від 03.04.2018р. направлялася за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзив на позов не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв'язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

07 листопада 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Доспел- Кременчук» (Постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Абсолют Монтаж» (Покупцем) був укладений договір поставки № 2016/17 (далі - Договір).

За умовами пункту 1.1. Договору Постачальник передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товар, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена Сторонами у рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 3.1. Договору, оплата товарів Покупцем здійснюється у розмірі 100% за загальною ціною шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок Постачальника після отримання повного комплекту документів (рахунок-фактура, видаткова накладна) та протягом 7 банківських днів.

Строк дії Договору до 31 грудня 2016 року, який був продовжений сторонами до 31.12.2017 року шляхом укладання додаткової угоди від 10.01.2017р.

З 16 лютого 2017 року по 28 квітня 2017 року позивач передав відповідачу товар на загальну суму 129886,60 грн.

В подальшому відповідач частково здійснив оплату за прийнятий товар на загальну суму 46929,74 грн., а саме:

25 лютого 2017 року оплатив за матеріал згідно рахунків № 7 від 10.01.17р., № 22 від 17.01.2017р. в сумі 16929,74 грн.

23 березня 2017 року частково оплатив за товар згідно рахунків №82 від 15.02.2017р., № 83 від 15.02.2017р., № 85 від 15.02.2017р., № 90 від 16.02.2017р. в сумі 30000,00          грн.

Дане підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «Доспел-Кременчук». В іншій частині борг в сумі 82956,86 грн. залишається не сплаченим.

Крім цього, 31 жовтня 2017 року між ТОВ Доспел-Кременчук» та ТОВ «Абсолют Монтаж» був підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків за період: січень 2017р. - жовтень 2017 рік, відповідно до якого кінцеве сальдо складає 82956,86 грн.

Стан виконання умов договору відображений у нижченаведеній таблиці.

Рахунок на оплату

Видаткова накладна

Вартість

(грн.)

Заборгованість

(грн.)

Дата

Номер

Дата

Номер

10.01.2017

7

16.02.2017

83

1 936,00

0,00

17.01.2017

22

16.02.2017

49

14 993,74

0,00

15.02.2017

82

24.02.2017

98

19 764,00

0,00

15.02.2017

83

27.02.2017

108

1 056,00

0,00

15.02.2017

84

27.03.2017

99

9 637,12

9 637,12

15.02.2017

85

24.02.2017

100

310,00

0,00

16.02.2017

90

24.02.2017

102

8 990,00

120,00

01.03.2017

112

27.03.2017

149

2 098,50

2 098,50

01.03.2017

113

28.03.2017

131

1 256,00

1 256,00

27.03.2017

157

29.03.2017

156

9 283,84

9 283,84

27.03.2017

158

29.03.2017

157

17 714,00

17 714,00

27.03.2017

159

29.03.2017

166

3 950,00

3 950,00

27.03.2017

160

29.03.2017

158

420,00

420,00

27.03.2017

161

29.03.2017

172

927,00

927,00

19.04.2017

164

28.04.2017

171

34 462,40

34 462,40

19.04.2017

209

28.04.2017

210

3 088,00

3 088,00

Всього

129886,60

82956,86

15 січня 2018 року ТОВ «Доспел-Кременчук» надіслало на адресу відповідача претензію № 1, в якій позивач повідомляв про те, що станом на 01.01.2018 року сума заборгованості в розмірі 82956,86 грн. не погашена та запропонував ТОВ «Абсолют Монтаж» протягом 10 банківських днів з моменту отримання вказаної претензії в добровільному порядку погасити існуючу заборгованість за Договором.

Як повідомляє у своїй позовній заяві позивач, борг в сумі 82956,86 грн. до теперішнього часу залишається не сплаченим.

Таким чином, відсутність оплати з боку відповідача є порушенням умов Договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача з врахуванням норм ст. 625 Цивільного кодексу України.

Розрахунок індексу інфляції за період з 08.03.2017р. по 26.03.2018р. наведений позивачем у позовній заяві (а.с.6-8) та складає 9573,45 грн.

Розрахунок 3% річних від простроченої суми за період з 08.03.2017р. по 26.03.2018р. наведений позивачем у позовній заяві (а.с.8-9) та складає 2294,35 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача за неналежне виконання зобов'язань за договором поставки №2016/17 від 07.11.2016р. - 94 824,66 грн., з них: 82956,86 грн. - основного боргу, 9573,45 грн. - інфляційних збитків, 2294,35 грн. - 3% річних.

Суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.          Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім цього, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 94 824,66 грн., з них 82956,86 грн. - основного боргу, 9573,45 грн. - інфляційних збитків, 2294,35 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсолют Монтаж" (вул. Троїцька, буд. 33, офіс 4, м. Кременчук, Полтавська область, 39605, , інші відомості: відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доспел-Кременчук" (вул. Свердлова, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, , інші відомості: відсутні) 82956,86 грн. - основного боргу, 9573,45 грн. - інфляційних збитків, 2294,35 грн. - 3% річних, 1762,00 грн. - судового збору. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам.

Суддя                                                   Паламарчук В.В.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.