УХВАЛА

05 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/638/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги комунального підприємства "Обрій-ДКП" (далі - Підприємство)

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та

додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2018

за первісним позовом фізичної особи-підприємця Барбалюка Ігоря Володимировича

до Підприємства

про стягнення заборгованості у сумі 204 968,59 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - комунальне підприємство "Миколаївкомунтранс",

за участю заступника прокурора Миколаївської області, та

за зустрічним позовом Підприємства

до фізичної особи-підприємця Барбалюка Ігоря Володимировича

про стягнення збитків у сумі 1 429 348,55 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - комунальне підприємство "Миколаївкомунтранс",

ВСТАНОВИВ:

12.03.2018 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 зі справи № 915/638/15, а рішення господарського суду Миколаївської області від 13.12.2016 залишити в силі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2018 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Селіваненко В.П. (головуючий), Булгакова І.В. і Львов Б.Ю. передано справу № 915/638/15.

Ухвалою Верховного Суду від 02.04.2018 касаційну скаргу Підприємства на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 зі справи № 915/638/15 залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог статі 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), щодо надання документа про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та надано заявнику строк на усунення зазначеного недоліку до 20.04.2018.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу Верховного Суду, підтверджується, що 12.04.2018 копію ухвали Верховного Суду від 02.04.2018 про залишення касаційної скарги без руху Підприємство отримало.

25.04.2018 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Підприємства надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору б/н від 20.04.2018. Клопотання мотивоване тим, що: протягом розгляд справи Підприємство було звільнено від сплати судового збору у зв'язку з важким матеріальним становищем скаржника; наразі Підприємство має кошти для сплати судового збору, проте не може це зробити з огляду на те, що постановою державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Нугаєвою М.П. відкрито виконавче провадження з виконання наказу, виданого 26.02.2018 господарським судом Миколаївської області згідно з рішенням у справі №915/638/15. Вказаною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Підприємства.

Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.05.2018 № 868 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з відпусткою судді Львова Б.Ю.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2018 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Селіваненко В.П. (головуючий), Булгакова І.В. і Пільков К.М. передано справу № 915/638/15.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, наведені Підприємством у клопотанні доводи не є підставою відстрочення сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене та у зв'язку з тим, що Підприємством протягом встановленого Судом строку не усунуто недоліків поданої ним касаційної скарги, суд касаційної інстанції зазначає, що це є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.

Відповідно до частини п'ятої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, частиною п'ятою статті 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання комунального підприємства "Обрій-ДКП" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 зі справи № 915/638/15 відхилити.

2. Касаційну скаргу комунального підприємства "Обрій-ДКП" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 зі справи № 915/638/15 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков