Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/66/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Андріїв Л. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат"

(вул. Здолбунівська, буд. 16, м. Київ, 02081)

до відповідача: Приватного підприємства "Росгалбуд"

(вул. Труша, буд. 4, оф. 3, м. Івано-Франківськ, 76018;

вул. А. Сахарова, буд. 34, офіс 2, м. Івано-Франківськ, 76014)

про стягнення збитків у розмірі 90 000, 00 гривень,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність від 01.01.2018 б/н; паспорт серії НМ № 1469925 виданий 19.02.2014 Ніжинським МВ УДМС України в Чернігівській області);

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився,

У С Т А Н О В И В:

1. Відповідач не скористався передбаченим законом правом на участь повноважного представника у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, згідно з приписами статті 120 Господарського процесуального кодексу України був належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.

2. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

3. Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

4. Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

5. Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

6. З огляду на строки розгляду справи по суті, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, суд вирішив спір за наявними матеріалами справи та за відсутності представника останнього.

7. Згідно з приписами статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

8. У порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

ОСОБА_2 СПОРУ

9. У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Росгалбуд" про стягнення збитків у розмірі 90 000, 00 гривень.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

10. 30.01.2018, за наслідком автоматизованого розподілу справи № 909/66/18 (протокол від 26.01.2018), суд у складі судді Михайлишина В. В. відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 15.02.2018 та зобов'язав відповідача у строк п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати відзив на позов.

11. 15.02.2018 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 06.03.2018.

12. 27.03.2018 суд закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 12.04.2018, в якому оголошувалась перерва до 26.04.2018.

ІІІ. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, ЗАПЕРЕЧЕНЬ, АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

13. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.03.2017 між сторонами по справі укладено договір оренди майна № 01/03-17, строк якого визначено у три місяці до 31.05.2017. Після спливу встановленого строку відповідач орендоване майно не повернув у зв'язку із чим завдав позивачу збитків у розмірі вартості останнього - 90 000, 00 гривень. Разом із цим, позивач вказав на те, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2017 у справі № 909/681/17 стягнуто з Приватного підприємства "Росгалбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" заборгованість по орендній платі в сумі 57 600, 00 гривень, 806, 85 гривень - інфляційних втрат, 269, 85 гривень - 3 % річних від простроченої суми.

14. Матеріально-правовою підставою даного позову визначені статті 224, 225, 285 Господарського кодексу України, статті 11, 16, 22, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 785, 837, 838, 843, 853, 882, 1166 Цивільного кодексу України.

15. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення.

16. Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив, вимоги ухвали суду не виконав.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке.

17. 01.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" (орендодавець за договором, позивач по справі) та Приватним підприємством "Росгалбуд" (орендар за договором, відповідач по справі) укладено договір оренди майна № 01/03-17 (надалі - договір).

18. Сторонами в договорі визначено таке:

"1. Предмет договору

1.1. Орендодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов'язується передати орендареві у платне строкове користування майно (консоль для вантажу) в кількості 3 (три) одиниці, що є власністю орендодавця.

1.4. Вартість майна оцінюється сторонами у 90 000, 00 гривень.

1.5. Майно буде використовуватись орендарем за його цільовим призначенням.

2. Порядок передачі оренди майна

2.3. При передачі майна складається акт здачі-приймання, який підписується повноваженими представниками сторін. Обов'язок по складанню акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні цього договору.

2.4. Майно вважається переданим в оренду з моменту підписання акта здачі-приймання.

3. Строк оренди

3.1. Строк оренди становить 3 (три) місяці з моменту підписання акта здачі-приймання.

3.2. Строк оренди також припиняється у випадку розірвання договору в порядку, передбаченому цим договором або чинним законодавством України.

4. Плата за користування майном

4.1. Плата за користування майном становить 7 200, 00 гривень на місяць, у т. ч. ПДВ 1 200, 00 гривень.

5. Обов'язки сторін

5.1. Орендодавець зобовязаний:

а) своєчасно передати орендарю майно в стані, що відповідає умовам цього договору.

5.2. Орендар зобовязаний:

д) в порядку та на умовах, визначених цим договором, повернути майно після закінчення строку цього договору орендодавцю в належному стані;

е) у випадку неповернення у встановлений термін орендар сплачує орендодавцю вартість майна згідно п. 1.4. в строк 3 (три) банківських дні.

7. Дія договору

7.1. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

7.2. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. договору та закінчується 31 травня 2017 року.

7.3. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало порушення під час дії цього договору."

19. 01.03.2017 між сторонами у справі укладено та підписано акт № 1 здачі - приймання до договору оренди " 01/03-17 від 01.03.2017 року.

20. Відповідач не сплатив орендну плату за жоден місяць користування орендованим майном, орендованого майна у визначений договором строк не повернув.

21. 01.06.2017 позивач надіслав відповідачу вимогу б/н, в якій просив сплатити орендну плату та повернути орендоване майно протягом десяти днів з моменту отримання вимоги.

22. Дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у зв'язку із чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області за захистом своїх порушених прав.

23. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2017 у справі № 909/681/17, що залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 стягнуто з Приватного підприємства "Росгалбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" заборгованість по орендній платі в сумі 57 600, 00 гривень, 806, 85 гривень - інфляційних втрат, 269, 85 гривень - 3 % річних від простроченої суми.

24. Вищевказаним рішенням суду встановлено фактичні обставини справи, що підтверджують наявність обов'язку в Приватного підприємства "Росгалбуд" повернути орендоване майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат".

25. Станом на день розгляду справи відповідач майно не повернув, у зв'язку із чим позивач просить стягнути завдані йому збитки.

V. ОСОБА_3, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

26. За змістом положень частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

27. В силу приписів статті 173 Господарський кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України.

28. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

29. Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

30. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

31. Згідно з частиною 4 статті 285 Господарського кодексу України, орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.

32. Статтею 20 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання, зокрема, передбачено можливість захисту прав та інтересів шляхом відшкодування збитків.

33. Відповідно до частини 1 статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

34. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина 1 статті 225 Господарського кодексу України).

35. Разом із тим, за приписами статті 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

36. Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

37. В силу приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

VI. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення

38. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що в силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовної якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

39. Так, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2017 у справі № 909/681/17 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

40. Даним рішенням встановлено, що позивач передав відповідачу в тимчасове платне користування консоль для монтажу в кількості 3 штуки вартістю 90 000, 00 гривень строком на три місяці - до 31.05.2017. Також даним рішенням встановлено, що станом на 31.10.2017 відповідач не повернув позивачу орендоване майно.

41. Отже, спір у справі яка розглядається, виник у зв'язку із тим, що у відповідача перед позивачем наявний обов'язок відшкодувати збитки, заподіяні внаслідок неповернення орендованого майна.

42. Виходячи із загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

43. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

44. З аналізу наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків може пред'являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

45. Станом на день розгляду даної справи відповідач не надав суду доказів повернення об'єкту оренди позивачеві в передбаченому умовами договору порядку.

46. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність у даному випадку усіх елементів складу цивільного правопорушення, а відтак, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення збитків в розмірі 90 000, 00 гривень підлягають задоволенню.

47. При цьому судом враховано, що розмір збитків, що підлягає стягненню, було заздалегідь визначено сторонами у пунктах 1.4 та 5.2. договору оренди майна від 01.03.2017 № 01/03-17.

Судові витрати

48. Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

49. Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

50. Позивач як судові витрати визначив судовий збір у розмірі 1 762,00 гривень.

51. Враховуючи задоволення позову, судовий збір належить покласти на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" до Приватного підприємства "Росгалбуд" про стягнення збитків у розмірі 90 000, 00 гривень.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Росгалбуд" (вул. Академіка Сахарова, буд. 34, офіс 2, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76014; ідентифікаційний код: 37644374) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Будбат" (вул. Здолбунівська, буд. 16, Дарницький район, м. Київ, 02081; ідентифікаційний код: 32203755) грошові кошти в розмірі 90 000, 00 гривень (дев'яносто тисяч гривень) завданих збитків та 1 762, 00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.05.2018.

Суддя В. В. Михайлишин