ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 справа № 905/2301/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача:не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від08.02.2018р. (повний текст підписано 19.02.2018р.)
у справі№905/2301/17 (суддя Ніколаєва Л.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Кришталева,4, м.Краматорськ Донецької області
простягнення 34164,10грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Кришталева,4, м.Краматорськ Донецької області про стягнення 34164,10грн., які складаються з 6169,72грн. основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р., пені в сумі 17332,64грн., 3% річних у розмірі 1765,76грн. та 8895,98грн. інфляційних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2018р. (повний текст підписано 19.02.2018р.) у справі №905/2301/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволені частково, стягнуто з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Кришталева,4 6169,72грн. основного боргу, 12999,48грн. пені, 1765,76грн. 3% річних, 7319,89грн. інфляційних.

Приймаючи зазначене рішення, господарський суд встановив факт порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р. в частині своєчасних та повних розрахунків за спожитий природний газ, у звязку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення основного боргу та нарахованих на суму простроченого зобовязання 3% річних, інфляційних та пені. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність виняткових підстав для зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру пені на 25%.

Не погодившись із зазначеним рішенням щодо часткового задоволення позовних вимог у звязку зі зменшенням судом розміру неустойки, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови щодо стягнення пені в сумі 4339,16грн. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Підставами для скасування рішення апелянт зазначає порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема ст.233 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст.549-552, 599, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), а також неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Так, за твердженнями скаржника, суд першої інстанції не мав належних правових підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки:

- посилання на недоведеність розміру збитків позивача за договором купівлі-продажу природного газу при застосуванні положень ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України є безпідставним;

- відсутність вини відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки, а суд не надав належної оцінки ступеню виконання зобовязання боржником, майновому стану та іншим інтересам сторін.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Стойка О.В., Чернота Л.Ф.

З 15.12.2017р. набув чинності Господарський процесуальний кодекс України (далі ГПК України) у новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017р.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Таким чином, розгляд зазначеної апеляційної скарги здійснюється в порядку ГПК України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №905/2301/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2018р. (повний текст підписано 19.02.2018р.) у справі №905/2301/17, зобовязано відповідача до 11.04.2018р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

Вимог зазначеної ухвали Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку Кришталева,4 не виконано, відзиву на апеляційну скаргу у визначені судом строки не надано.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018р. призначено розгляд справи на 08.05.2018р.

Представники сторін у судове засідання 08.05.2018р. не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Однак, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що їх явка не була визнана судом обовязковою, з огляду на те, що позиція позивача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, приймаючи до уваги достатність наявних матеріалів справи, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.), дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося, складено протокол судового засідання.

У судовому засіданні 08.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 10.03.2015р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - продавець) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку Кришталева, 4 (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1674/15-ТЕ-6 (далі договір), за умовами п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015р. природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до п.2.1 продавець передає покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 67,5тис.куб.м., у т.ч. по місяцях кварталів: І кв. 31тис.куб.м., з яких: у січні 11тис.куб.м., у лютому 11тис.куб.м., у березні 9тис.куб.м.; ІІ кв. 7,5тис.куб.м., з яких: у квітні 4,5тис.куб.м., у травні 1,5тис.куб.м., у червні 1,5тис.куб.м.; ІІІ кв. 4,5тис.куб.м., з яких: у липні 1,5тис.куб.м., у серпні 1,5тис.куб.м., у вересні 1,5тис.куб.м.; ІV кв.- 24,5тис.куб.м., з яких: у жовтні 7тис.куб.м., у листопаді 7,5тис.куб.м., у грудні 10тис.куб.м.

Пунктом 3.4 договору сторони узгодили, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Розділом 5 договору узгоджена ціна газу. Так, відповідно до п.5.2 ціна за 1000куб.м. природного газу становить 1091,00грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу 1091,00грн., крім того ПДВ 20 % 218,20грн., всього з ПДВ 1309,20грн.

За умовами п.6.1 оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.7.2).

Пунктом 9.3 передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

У розділі 11 договору сторонам узгоджено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2015р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №01/15/1 від 23.03.2015р. до договору купівлі-продажу природного газу від 10.03.2015р. №1674/15-ТЕ-6 викладено з 01 квітня 2015р. пункт 5.2 ст.5 Ціна газу договору у наступній редакції: 5.2. Ціна за 1000куб.м. природного газу становить 2495,25грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу 2495,25грн., крім того ПДВ 20% 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30грн..

Додатковою угодою №2 від 30.07.2015р. доповнено пункт 6.3 ст.6 Порядок та умови проведення розрахунків абзацами в наступній редакції: За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умовами відсутності заборгованості за цим договором..

Додатковою угодою №3 від 21.10.2015р. до договору купівлі-продажу природного газу від 10.03.2015р. №1674/15-ТЕ-6 викладено з 01.10.2015р. пункт 5.2 ст.5 Ціна газу договору у наступній редакції: Ціна за 1000куб.м. газу становить 1770,74грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2 %; податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10грн., крім того ПДВ 20% - 137,82грн., всього з ПДВ 826,92грн. У структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства.

До сплати за 1000куб.м. природного газу 2495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30грн..

Судом першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками підприємств актів приймання-передачі природного газу встановлено, що на виконання умов договору у січні-червні 2015р., вересні 2015р., листопаді-грудні 2015р. Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України передало, а Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Кришталева,4 прийняло природний газ у загальному обсязі 45,126тис.куб.м. на загальну суму 93653,84грн.

На підставі аналізу банківських виписок по рахунку позивача, а також розрахунку позивача станом на 17.08.2017р., довідок по сальдо та по операціям по підприємству Кришталева,4 ОСББ за період з 01.01.2015р. по 31.10.2017р., господарський суд Донецької області зазначив, що Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Кришталева,4 здійснило лише часткову оплату за отриманий природний газ на загальну суму 87484,12грн., у звязку з чим суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача у розмірі 6169,72грн. за грудень 2015р. Зазначені факти підтверджені матеріалами справи та безпосередньо відповідачем.

Неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого природного газу зумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу.

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні відповідача до сплати грошових коштів, передбачених умовами договору №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р., за отриманий у власність природний газ на суму 6169,72грн. і нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобовязань 3% річних та інфляційних, а також пені, стягнення якої передбачено п.7.2 договору №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Своєю чергою, за змістом ст.ст.549, 611, 625 ЦК України та ст.ст.216-218 ГК України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних та інфляційних, а також пені, передбаченої п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р.

Оскільки матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем, передбачених умовами договору №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р., з оплати отриманого у власність природного газу на суму 6169,72грн., останній цілком управнений був вимагати сплати заявлених до стягнення нарахувань на суму прострочених виконанням грошових зобовязань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, господарський суд Донецької області дійшов висновку, шо обставинам справи щодо прострочення відповідача відповідають наступні нараховані суми: 3% річних за загальний період з 17.02.2015р. по 17.08.2017р. у розмірі 1765,76грн.; інфляційні за загальний період з березня 2015р. по липень 2017р. у розмірі 7319,89грн.; пеня за загальний період з 17.02.2015р. по 14.07.2016р. у розмірі 17332,64грн.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність виняткових підстав для зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру пені на 25%.

Відповідно до ст.269 ГПК України апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Своєю чергою, доводи апеляційної скарги зводяться до безпідставного зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру пені на 25%.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, передбачене нормами ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України.

Втім, таке право має реалізуватися за наслідками дослідження та встановлення наступних обставин: ступінь виконання зобов'язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наявність збитків внаслідок невиконання зобов'язань та співвідношення розміру збитків із розміром стягуваних штрафних санкцій.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Передбачена статтею 77 ГПК України вимога процесуального законодавства щодо допустимості доказів знаходить своє вираження в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, жодних документів, які підтверджують факт виникнення у позивача збитків, будь-яких інших негативних наслідків у звязку з допущенням прострочення відповідачем виконання зобовязань за договором №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р., матеріали справи не містять. Разом з тим, судова колегія вважає обґрунтованим приймання господарським судом до уваги тієї обставини, що відповідач є неприбутковою організацією. Крім того, Донецький апеляційний господарський суд враховує, що відповідач не є кінцевим споживачем теплової енергії, а є підприємством, яке використовує отриманий газ для виробництва та забезпечення безперебійного постачання теплової енергії споживачам для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання; здійснення оплати поставленого позивачем газу залежить виключно від розрахунків споживачів з відповідачем за спожиту теплову енергію.

До того ж, судова колегія приймає до уваги розмір присуджених до стягнення 3% річних та інфляційних, а також те, що сума заявленої до стягнення пені є майже втричі більшою ніж сума невиконаного зобовязання.

Оскільки розмір нарахованої позивачем до стягнення з відповідача пені є завищеним та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, приймаючи до уваги наявність виняткових підстав для зменшення заявленого до стягнення позивачем розміру неустойки, судова колегія погоджується з висновками господарського суду Донецької області про наявність правових підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення пені на 25% до 12999,48грн.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р. ) в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ на рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2018р. (повний текст підписано 19.02.2018р.) у справі №905/2301/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2018р. (повний текст підписано 19.02.2018р.) у справі №905/2301/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 08.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.05.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСДО