ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р. Справа № 922/3949/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 21.12.2017р.;

від відповідача - ОСОБА_2 на підставі довіреності від 27.03.2018р. №01.01.-14/1691/13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства", м.Київ (вх. №131 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 (суддя Лаврова Л.С., повний текст рішення складено 15.12.2017р.)

за позовом: Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства", м. Київ,

до відповідача: Комунального підприємства Харківводоканал, м. Харків,

про стягнення коштів в розмірі 82732,16грн.

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2016р. Державне підприємство Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства Харківводоканал заборгованість в сумі 82732,16грн., в тому числі 70000,00грн. основного боргу, 3% річних в сумі 863,10грн., інфляційні у розмірі 2030,00грн. та пеню у розмірі 9839,06грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на створення (передачу) науково-технічної продукції від 12.12.2014р. №49-10-14/38/12-ПД/14, яке полягало в порушенні умов договору щодо здійснення оплати вартості ІІ етапу робіт, визначеного Скорегованим календарним планом робіт, який є додатком №1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачу) науково-технічної продукції № 49-10-14(38/12-ПД/14). Зокрема, позивач посилався на те, що результат ІІ етапу робіт, вартістю 70000,00грн. був переданий Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства" та прийнятий відповідачем за актом здачі-приймання наукової технічної продукції від 22.03.2016р. №36. Проте у строк, встановлений пунктом 2.2. договору, оплата виконаних робіт відповідачем здійснена не була, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

У відзиві на позовну заяву поданому до господарського суду Харківської області 12.12.2016р. відповідач - Комунальне підприємство Харківводоканал заперечувало проти задоволенні позовних вимог, з підстав їх необґрунтованості. Відповідач наголошував на тому, що в наданому позивачем акті здачі-прийняття науково-технічної продукції від 22.03.2016р., на який він посилався як на підставу задоволення своїх вимог, йдеться про проведення досліджень при первинному знезараженні, що відповідає пункту 1, а не пункту 2 Скорегованого плану робіт, за який відповідачем вже було здійснено оплату. Крім того, відповідач зазначав про те, що Науково-технічний звіт, який відповідно до умов укладеного між сторонами договору, мав бути оформлений та переданий відповідачу, у строк, встановлений Скорегованим календарним планом, позивачем передано не було, як і не було надано доказів на спростування вказаних обставин.

30.12.2016р. Комунальним підприємством Харківводоканал було подано до господарського суду Харківської області зустрічну позовну заяву (вх.№44720), в якій просило суд стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства неустойку у розмірі 700,00грн., пеню в сумі 45780,00грн., штраф у розмірі 4900,00грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви КП Харківводоканал (вх.№44720 від 30.12.2016р.) у справі №922/3949/16, у відповідності до приписів пункту 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017р.).

06.01.2017р. Комунальним підприємством Харківводоканал було подано до господарського суду Харківської області клопотання про призначення судової експертизи (вх.№ 246), в якому просило суд проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 Міністерства юстиції України; на вирішення експерта поставити наступне питання:

- чи відповідають виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток №1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції №49-10-14/38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи; призначено судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 Міністерства юстиції України; на розгляд та вирішення експерта поставлено наступні питання:

- чи відповідають виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток №1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції №49-10-14/38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?; провадження у справі 922/3949/16 зупинено.

27.12.2017р. Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 було направлено на адресу господарського суду Харківської області висновок судової комісійної інженерно-екологічної експертизи №753/897 від 26.10.2017р. (вх.№2343).

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 (суддя Лаврова Л.С.) відмовлено в задоволенні позовних вимог; стягнуто з Державного підприємства Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства на користь Комунального підприємства Харківводоканал витрати на проведення судової експертизи в сумі 25296,00грн.

Відповідні висновки суду з посиланням на положення статей 11, 525, 526, 626, 892, 894 Цивільного кодексу України мотивовані тим, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34 господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинні до 15.12.2017р.) наявності підстав для задоволення позовних вимог та відповідно стягнення заборгованості за договором на створення (передачу) науково-технічної продукції від 12.12.2014р. №49-10-14/38/12-ПД/14. Зокрема, місцевим господарським судом було зазначено про те, що в доданому позивачем до матеріалів позовної заяви Акті здачі-прийняття науково-технічної продукції від 22.03.2016р. №36 на суму 70000,00грн., на який останній посилався як на підставу своїх позовних вимог, йдеться про проведення досліджень при первинному знезараженні, що відповідає пункту 1, а не пункту 2 Скорегованого календарного плану робіт, за які КП Харківводоканал вже було здійснено оплату, що підтверджується платіжним дорученням №1445 від 05.02.2015р.; крім того, господарським судом першої інстанції було зазначено про те, що Науково-технічний звіт, який відповідно до умов укладеного між сторонами договору, мав бути оформлений та переданий відповідачу, у строк, встановлений Скорегованим календарним планом, позивачем передано не було, як і не було надано доказів на спростування вказаних обставин.

Також, місцевим господарським судом, було зазначено про те, що виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції не відповідають другому етапу Скорегованого календарного плану робіт (додаток № 1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції № 49-10-14(38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні, оскільки не було визначено оптимальний метод при первинному та вторинному знезараженні питної води в системі водопостачання в м. Харкові, зазначено про наявність порушень Методичних вказівок Санітарно-мікробіологічний контроль якості питної води, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 03.02.2005р. № 60, при здійсненні відбору проб води та якою керувався позивач, виходячи зі змісту наданих Актів відбору проб води.

Вказані висновки суду були здійснені на підставі проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3, судової комісійної інженерно-екологічної експертизи, оформленої висновком №753/897 від 26.10.2017р., який було прийнято судом як належний та допустимий доказ у даній справі.

Державне підприємство Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Одночасно апелянт просив поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було повно, всебічно та обєктивно досліджено доказів, наданих позивачем на підтвердження обґрунтованості позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що укладений між сторонами договір на створення (передачу) науково-технічної продукції № 49-10-14(38/12-ПД/14) від 12.12.2014р. за своєю правовою природою є договором підряду, отже відповідач підписавши акт здачі-приймання науково-технічної продукції від 22.03.2016р. №36 без жодних зауважень та заперечень, та не заявивши в порядку статті 853 Цивільного кодексу України про будь-які недоліки, зобов'язаний оплатити виконані роботи ІІ етапу робіт визначеного Скорегованим календарним планом в повному обсязі, проте, господарським судом Харківської області при прийнятті оскаржуваного рішення вказаних обставин враховано не було. Також, апелянт вважає, що висновок судової комісійної інженерно-екологічної експертизи, оформленої висновком №753/897 від 26.10.2017р. складений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 не є належним та допустимим доказом у даній справі, який може свідчити про неналежне виконання позивачем робіт визначених умовами договору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2018р. залишено апеляційну скаргу Державного підприємства Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не було виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

30.01.2018р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, платіжне доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги від 26.12.2017р. на суму 2067,00грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018р. поновлено Державному підприємству "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства" на рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 22.02.2018р.

21.02.2018р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1749), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2018р. призначено справу до розгляду на 20.03.2018р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2018р. оголошено в судовому засіданні перерву до 05.04.2018р.

У звязку з відпусткою судді-доповідача ОСОБА_4, судді Гетьмана Р.А., судді Хачатрян В.С., автоматизованою системою документообігу суду 03.04.2018р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2018р. повідомлено представників сторін про оголошення в судовому засіданні перерви до 02.05.2018р.

Після перерви оголошеної в судовому засіданні 05.04.2018р., судове засідання було продовжено 02.05.2018р. о 10:10год., представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечила проти вимог апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники сторін зявились в судове засідання та надали відповідні пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.12.2014р. між Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" (надалі - виконавець) та Комунальним підприємством Харківводоканал (надалі - замовник) було укладеного договір на створення (передачу) науково-технічної продукції № 49-10-14 ( 38/12-ПД/14) (надалі договір т.1 а.с.41-43), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе (передає) створення науково-технічної продукції "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", код згідно ДК 016:2010-72.19 (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору, зміст та терміни надання послуг встановлюються Технічним завданням на створення науково-технічної продукції "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові" (Додаток №3), та Календарним планом створення науково технічної продукції: "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові" (Додаток №2), що є невід ємними частинами цього договору .

На створення науково-технічної продукції "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові, сторонами договору було погоджено технічне завдання з переліком найменування та характеристикою послуг, відповідно до якого, основними завданнями досліджень сторони визначили:

На реальних водах водозаборів та водоочисних станціях м.Харкова визначити:

1. Ефективнічсть знезараження різними методами (вплив на мікробіологічні показники згідно ДСанПін2.2.4-171-10);

2. Вміст хлорорганічних сполук при обробці води різними дезінфекторами за показниками, що встановлюються ДСанПін2.2.4-171-10;

3. Вплив на вміст органічних сполук в очищеній воді і зокрема на вміст хлорфенолів, триаглометанів і показник перманганатної окиснюваності;

4. Вплив різних дезинфекантів на ефективність процесу коагуляції;

5. Підбір оптимальних дох реагентів в період проведення досліджень по окремому та сумісному застосуванні;

6. Визначити залишкові концентрації санітарно-хімічних показників та дезинфікуючих реагентів у питній воді після обробки.

Місцем проведення дослідження відповідно до технічного завдання, сторони визначили очисні споруди КВ Донець, очисні споруди КВ Дніпро, а також води підземних джерел артезіанського водозабору м.Харків (т.1 а.с.46-47).

Ціна договору згідно Протоколу угоди про договірну ціну (Додаток №1) та Кошторису витрат на створення передачу науково-технічної продукції (Додаток №4), становить 150000,00грн., у тому числі ПДВ - 25000,00грн. (пункт 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що замовник здійснює розрахунки шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця у наступному порядку :

- аванс у розмірі 30% від ціни договору, зазначеної в п. 2.1 договору, що становить 45000,00грн. в т.ч. ПДВ.-7500,00грн. Замовник сплачує авансовий платіж протягом 30 днів від дня укладення даного договору.

- по завершенню надання послуг замовник на підставі підписаного обома сторонами акту приймання - передачі науково-технічної продукції, сплачує вартість таких послуг протягом 20 банківських днів від дня підписання обома сторонами даного акту .

Перелік науково-технічної продукції (документації), що підлягає оформленню та здачі виконавцем замовнику по закінченню договору визначено Календарним планом (додаток №2) (пункт 3.1 договору).

Передача оформленої у встановленому порядку науково-технічної продукції здійснюється за супроводжувальними документами виконавця (пункт 3.2 договору).

15.01.2015р. між Комунальним підприємством Харківводоканал (надалі - замовник) та Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" (надалі - виконавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору на створення науково-технічної продукції № 49-10-14 ( 38/12-ПД/14) від 12.12.2014р. (т.1 а.с.48), відповідно до умов якої, сторони погодили внести зміни до пункту 3.3 договору та викласти його в наступній редакції:

3.3. Виконання умов договору передбачено в два етапи. По завершенню робіт за кожним окремим етапом виконавець пред'являє замовнику акт приймання-передачі науково-технічної продукції у двох примірниках. Комплект науково-технічної документації, передбаченої Кален дарним планом робіт та умовами Договору, надається після повного виконання робіт.

Згідно з додатком № 1 до додаткової угоди, сторони узгодили скорегований календарний план робіт, відповідно до якого вартість робіт становить 150000,00грн., та складається з:

- першого етапу: здійснюється збір вихідних даних та проведення досліджень при первинному знезараженні, яке повинно бути проведено у строк 2 місяці з дня отримання вихідних даних, вартість з ПДВ становить 80000,00грн., та оформлюється у вигляді Анотованого звіту.

- другого етапу: проведення досліджень при вторинному знезаражені та оформлення наукового звіту, яке повинно бути проведено в строк 2 місяці, вартість з ПДВ становить 70000,00грн., та оформлюється у вигляді Науково-технічного звіту (т.1 а.с. 49).

Відповідно до пунктів 3.4. та 3.6. договору, замовник протягом 10 днів з дня отримання акту та звітних документів, що передбачені в пунктом 3.3 даного договору, зобовязаний надіслати виконавцю підписаний акт і/або мотивовану відмову від прийняття робіт. Якщо в передбачений пунктом 3 даного договору строк замовник не повертає виконавцю акт або не надає мотивованої відмови від прийняття послуг, питання вирішується згідно з чинним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пункту 3.3 договору, 30.01.2015р. виконавцем та замовником, було підписано акт №4 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. № 49-10-14 (38/12-ПД/14) "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", за яким було передано Зібрані вихідні дані. Проведення дослідження при первинному знезараженні виконані за звітний період (І етап) загальною вартістю 80000,00грн., у тому числі ПДВ (20%) 13333,33грн.

Відповідно до змісту вказаного акту, надана науково-технічна продукція задовольняє умовам договору, належним чином виконана та підлягає оплаті. Акт підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін без жодних зауважень та претензій (т.1 а.с.50).

Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 05.02.2015р. №1445 підтверджується оплата виконавцем наданих робіт за актом акт №4 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. № 49-10-14 (38/12-ПД/14) в сумі 80000,00грн.(т.1 а.с.27)

22.03.2016р. виконавцем та замовником, було підписано акт №36 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. № 49-10-14 (38/12-ПД/14) "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", за яким було передано Зібрані вихідні дані. Проведення дослідження при первинному знезараженні виконані за звітний період (ІІ етап) загальною вартістю 70000,00грн., у тому числі ПДВ (20%) 11666,67грн.

Відповідно до змісту вказаного акту, надана науково-технічна продукція задовольняє умовам договору, належним чином виконана та підлягає оплаті. Акт підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін без жодних зауважень (т.1 а.с.51).

Проте, замовником не було сплачено вартість виконаних робіт за актом №36 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. №49-10-14 (38/12-ПД/14), у звязку з чим, 29.07.2016р. Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" з метою досудового врегулювання спору, було направлено на адресу Комунального підприємства Харківводоканал претензію №530, в якій позивач невідкладно погасити заборгованість за договором шляхом перерахування суми заборгованості у розмірі 70000,00грн. Також, Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" було повідомлено замовника, що у випадку безпідставного відхилення вимог претензії або відсутності відповіді на претензію у строки, встановлені законодавством, спір вирішуватиметься в судовому порядку зі стягненням пені, 3% річних та інфляційних (т.1 а.с.23-24).

02.09.2016р. Комунальним підприємством Харківводоканал було направлено на адресу Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" відповідь на претензію №4646, в якій було повідомлено виконавця про те, що останнім було виконано роботи за договором не у відповідності до скоригованого плану робіт, оскільки пунктом 2 Скорегованого плану робіт було передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні, а в направленому на адресу КП Харківводоканал Акті здачі- прийняття науково-технічної продукції від 22.03.2016р. №36 йдеться про виконану частину роботи, яка відповідає пункту 1 скорегованого плану робіт, який є додатком №1 Додаткової угоди №1 до договору 12.12.2014р. №49-10-14 (38/12-ПД/14), за який вже було проведено розрахунок. У звязку з чим, Комунальне підприємство Харківводоканал вважає, що підстави для задоволення претензії відсутні (т.1 а.с.25-26).

У звязку з тим, що Комунальним підприємством Харківводоканал не було сплачено заборгованість, яка виникла за договором, 18.11.2016р. Державне підприємство Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства Харківводоканал заборгованість в сумі 82732,16грн., в тому числі 70000,00грн. основного боргу, 3% річних в сумі 863,10грн., інфляційні у розмірі 2030,00грн. та пеню у розмірі 9839,06грн. (т.1 а.с.3-37).

30.12.2016р. Комунальним підприємством Харківводоканал було подано до господарського суду Харківської області зустрічну позовну заяву (вх.№44720), в якій просило суд стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства неустойку у розмірі 700,00грн., пеню в сумі 45780,00грн., штраф у розмірі 4900,00грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви КП Харківводоканал (вх.№44720 від 30.12.2016р.) у справі №922/3949/16, у відповідності до приписів пункту 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017р.).

06.01.2017р. Комунальним підприємством Харківводоканал було подано до господарського суду Харківської області клопотання про призначення судової експертизи (вх.№ 246), в якому просило суд проведення експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 Міністерства юстиції України; на вирішення експерта поставити наступне питання:

- Чи відповідають виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток №1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції №49-10-14/38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання відповідач посилався на те, що в доданому позивачем до матеріалів позовної заяви Акті здачі-прийняття науково-технічної продукції від 22.03.2016р. №36 на суму 70000,00грн., на який останній посилається як на підставу своїх позовних вимог, йдеться про проведення досліджень при первинному знезараженні, що відповідає пункту 1, а не пункту 2 Скорегованого календарного плану робіт, за які КП Харківводоканал вже було здійснено оплату, що підтверджується платіжним дорученням №1445 від 05.02.2015р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи; призначено судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 Міністерства юстиції України; на розгляд та вирішення експерта поставлено наступні питання:

- Чи відповідають виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток №1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції №49-10-14/38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?. Провадження у справі 922/3949/16 було зупинено.

27.12.2017р. Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 було направлено на адресу господарського суду Харківської області висновок судової комісійної інженерно-екологічної експертизи №753/897 від 26.10.2017р. (вх.№2343).

Відповідно до висновку вказаного експертного дослідження, виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції не відповідають другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток № 1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачу) науково-технічної продукції № 49-10-14(38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні, оскільки не було визначено оптимальний метод при первинному та вторинному знезараженні питної води в системі водопостачання в м. Харкові, наявні порушення Методичних вказівок Санітарно-мікробіологічний контроль якості питної води, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 03.02.2005р. № 60, при здійсненні відбору проб води та якою керувався позивач, виходячи зі змісту наданих Актів відбору проб води.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у даній справі відмовлено в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених вище (т.4 а.с.226-235).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором на створення науково-технічної продукції № 49-10-14 (38/12-ПД/14) від 12.12.2014р., який за своєю правовою природою є договором підряду на створення і передачу науково-технічної продукції.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 892 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

При цьому наукові та науково-технічні роботи включають у себе як наукові дослідження та розробки так і науково-технічні послуги. Науково-технічні послуги визначаються як діяльність, що пов'язана з дослідженнями і розробками і сприяє створенню та застосуванню науково-технічних знань.

За змістом статті 894 Цивільного кодексу України, виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

За приписами частин 1 та 3 статті 331 Господарського кодексу України за договором на створення і передачу науково-технічної продукції одна сторона (виконавець) зобов'язується виконати зумовлені завданням другої сторони (замовника) науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи (далі - НДДКР), а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи (продукцію) і оплатити їх.

Науково-технічною продукцією є завершені науково-дослідні, проектні, конструкторські, технологічні роботи та послуги, створення дослідних зразків або партій виробів, необхідних для проведення НДДКР згідно з вимогами, погодженими із замовниками, що виконуються чи надаються суб'єктами господарювання (науково-дослідними, конструкторськими, проектно-конструкторськими і технологічними установами, організаціями, а також науково-дослідними і конструкторськими підрозділами підприємств, установ і організацій тощо).

Як було зазначено вище, пунктом 1.1. договору сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе (передає) створення науково-технічної продукції "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", код згідно ДК 016:2010-72.19.

15.01.2015р. між Комунальним підприємством Харківводоканал (надалі - замовник) та Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" (надалі - виконавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору на створення науково-технічної продукції № 49-10-14 ( 38/12-ПД/14) від 12.12.2014р. (т.1 а.с.48).

Згідно з додатком № 1 до додаткової угоди, сторони узгодили Скорегований календарний план робіт, відповідно до якого вартість робіт становить 150000,00грн., та який складається з:

- першого етапу: здійснюється збір вихідних даних та проведення досліджень при первинному знезараженні, яке повинно бути проведено у строк 2 місяці з дня отримання вихідних даних, вартість з ПДВ становить 80000,00грн., та оформлюється у вигляді Анотованого звіту.

- другого етапу: проведення досліджень при вторинному знезаражені та оформлення наукового звіту, яке повинно бути проведено в строк 2 місяці, вартість з ПДВ становить 70000,00грн., та оформлюється у вигляді Науково-технічного звіту (т.1 а.с. 49).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пункту 3.3 договору, 30.01.2015р. позивачем та відповідачем, було підписано акт №4 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. № 49-10-14 (38/12-ПД/14) "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", за яким було передано Зібрані вихідні дані. Проведення дослідження при первинному знезараженні виконані за звітний період (І етап) загальною вартістю 80000,00грн., у тому числі ПДВ (20%) 13333,33грн.

Відповідно до змісту вказаного акту, надана науково-технічна продукція задовольняє умовам договору, належним чином виконана та підлягає оплаті. Акт підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін без жодних зауважень та претензій (т.1 а.с.50).

Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 05.02.2015р. №1445 підтверджується оплата виконавцем наданих робіт за актом акт №4 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. № 49-10-14 (38/12-ПД/14) в сумі 80000,00грн.(т.1 а.с.27)

Отже, матеріалами справи підтверджується виконання позивачем першого етапу робіт відповідно до Скорегованого календарного плану.

22.03.2016р. позивачем та відповідачем, було підписано акт №36 здачі прийняття науково-технічної продукції за договором від 12.12.2014р. № 49-10-14 (38/12-ПД/14) "Проведення досліджень для визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", за яким було передано Зібрані вихідні дані. Проведення дослідження при первинному знезараженні виконані роботи за звітний період (ІІ етап) загальною вартістю 70000,00грн., у тому числі ПДВ (20%) 11666,67грн.(т.1 а.с.51).

У вказаному акті зазначено: виконані роботи за звітний період (ІІ етап) загальною вартістю 70000,00грн., у тому числі ПДВ (20%) 11666,67грн., що відповідає саме пункту 2 Скорегованого календарного плану робіт.

Пунктом 3.4. договору сторони погодили, що замовник (відповідач) протягом 10 днів з дня отримання акту та звітних документів, що передбачені в пунктом 3.3 даного договору, зобовязаний надіслати виконавцю підписаний акт і/або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що у встановлений строк відповідачем було направлено позивачу відмову від прийняття робіт.

За змістом вказаного акту здачі прийняття науково-технічної продукції, надана науково-технічна продукція задовольняє умовам договору, належним чином виконана та підлягає оплаті. Акт підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками сторін без жодних зауважень (т.1 а.с.51).

Отже, судова колегія вважає, що висновки місцевого господарського суду щодо того, що вказаний акт не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.) на підтвердження виконання позивачем ІІ етапу робіт, визначеного Скорегованим календарним планом, є такими, що не відповідають наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи.

Окрім того, судова колегія зазначає, що доводи відповідача, які були прийняті місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, стосовно неотримання Науково-технічного звіту, у строк встановлений Скорегованим календарним планом (викладені у відзиві на позовну заяву т.1 а.с.214) також спростовуються матеріалами справи, а саме, письмовими запереченнями поданими відповідачем до господарського суду Харківської області 03.04.2017р. (т.4 а.с.4).

Так, зі змісту вказаних заперечень вбачається, що відповідач підтверджує отримання звіту, при цьому КП Харківодоканал вказує не те, що Звіт про науково-дослідну роботу "Проведення досліджень та визначення оптимального методу знезараження питної води в системі водопостачання в м. Харкові", поданий позивачем до суду складається із 143 аркушів, а наданий позивачем до КП "Харківводоканал складається із 145 аркушів (та надає відповідну засвідчену копію).

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, якщо замовник під час прийняття робіт за договором не заявив про недоліки виконаних за відповідним актом робіт, він не звільняється від обов'язку оплатити такі роботи.

Відповідно до пункту 6 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України) від 18.02.2013р. №01-06/374/2013, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Як було встановлено вище, Державним підприємством "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" було належним чином виконано взяті на себе зобов'язання в частині виконання ІІ етапу робіт визначеного Скорегованим календарним планом, замовником (відповідачем) було прийнято роботу та підписано відповідний акт здачі прийняття науково-технічної продукції №36 від 22.03.2016р. на суму 70000,00грн., та не заявлено в порядку статті 853 Цивільного кодексу України про будь-які недоліки, а отже відповідач зобов'язаний оплатити виконані роботи у повному обсязі.

Окрім викладеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у межах даної справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 Міністерства юстиції України; на розгляд та вирішення експерта поставлено наступні питання:

- Чи відповідають виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток №1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції №49-10-14/38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні. Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?. Провадження у справі 922/3949/16 було зупинено.

27.12.2017р. Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 було направлено на адресу господарського суду Харківської області висновок судової комісійної інженерно-екологічної експертизи №753/897 від 26.10.2017р. (вх.№2343).

Відповідно до висновку вказаного експертного дослідження, виконані Державним підприємством Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства послуги/роботи по створенню науково-технічної продукції не відповідають другому етапу скорегованого календарного плану робіт (додаток № 1 до додаткової угоди від 15.01.2015р. до договору на створення (передачі) науково-технічної продукції № 49-10-14(38/12-ПД/14) та умовам технічного завдання, яким передбачено проведення досліджень при вторинному знезараженні, оскільки не було визначено оптимальний метод при первинному та вторинному знезараженні питної води в системі водопостачання в м. Харкові, наявні порушення Методичних вказівок Санітарно-мікробіологічний контроль якості питної води, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 03.02.2005р. № 60, при здійсненні відбору проб води та якою керувався позивач, виходячи зі змісту наданих Актів відбору проб води.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було прийнято вказаний висновок, як належний та допустимий доказ, який свідчить про наявність недоліків у роботі позивача при виконанні другого етапу робіт, визначеного Скорегованим календарним планом.

Проте, судова колегія вважає, що вказані недоліки, відповідач мав можливість самостійно виявити під час підписання акту здачі прийняття науково-технічної продукції №36 від 22.03.2016р. на суму 70000,00грн. та заявити про них позивачу. Проте, як було встановлено судом апеляційної інстанції, вказаним правом в порядку статті 853 Цивільного кодексу України не скористався, та прийняв відповідні роботи без жодних заперечень та зауважень, у звязку з чим, вказаний експертний висновок не приймається апеляційним господарським судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, що під час апеляційного перегляду даної справи було встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати виконаних робіт, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за актом здачі прийняття науково-технічної продукції за договором на створення науково-технічної продукції № 49-10-14 (38/12-ПД/14) від 12.12.2014р. в сумі 70000,00грн.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 863,10грн., інфляційних у розмірі 2030,00грн. та пені у розмірі 9839,06грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми виконаного грошового зобовязання до його погашення (пункт 4.3. договору).

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 розміщена в розділі I "Загальні положення про зобов'язання" книга 5 Цивільного кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Зміст статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Колегія суддів, перевіривши наданий розрахунок позивача щодо нарахування ним пені у розмірі 9839,06грн. за період з 20.04.2016р. по 16.09.2016р., інфляційних у розмірі 2030,00грн. за період з 20.04.2015р. по 16.09.2016р. та 3% річних в сумі 863,10грн. за період з 20.04.2015р. по 16.09.2016р., вважає, що він є арифметично вірним та відповідає чинному законодавству, та приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та відповідно стягнення з відповідача на користь позивача зазначених штрафних санкцій.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько - технологічний інститут міського господарства" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає судові витрати на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, п.21 ч.1 ст.275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.12.2017р. у справі №922/3949/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м.Харків, вул.Шевченка, буд.2, ) на користь Державного підприємства "Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут міського господарства" (03035, м.Київ, вул. Урицького (ОСОБА_5 Липківського), буд.35, ) заборгованість в сумі 82732,16грн., в тому числі 70000,00грн. основного боргу, 3% річних в сумі 863,10грн., інфляційні у розмірі 2030,00грн. та пеню у розмірі 9839,06грн.

Стягнути з Комунального' підприємства "Харківводоканал" (61013, м.Харків, вул.Шевченка, буд.2, ) на користь Державного підприємства "І-іауково-дослідний та конструкторсько-технологічний Інститут міського господарства" (03035, м.Київ, вул. Урицького (ОСОБА_5 Липківського), буд.35, ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1378,00грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2067,00грн. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 25296,00грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні судові накази.

Повний текст постанови складено 04 травня 2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.