РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 Справа № 910/15869/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо"

до Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

про стягнення 32 554, 35 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Вусо" (далі - ПрАТ "СК "Вусо", позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (далі - ПрАТ "Просто-Страхування", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 32 554, 35 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв'язку з відшкодуваннням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 14.02.2017 р. у місті Києві. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 60 832,80 грн, частина якого у сумі 21 081,89 грн. була повернута відповідачем, який є страховиком відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи. Проте, вказана сума є недостатньою для відшкодування витрат позивача.

У позові ПрАТ "СК "Вусо" просить стягнути з відповідача іншу частину суми страхового відшкодування в розмірі 32 554,35 грн.

Провадження у справі за вказаним позовом було порушене ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.11.2017 р. провадження у справі зупинено до отримання висновку судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ).

У зв'язку з надходженням експертного висновку 30.03.2018 р. ухвалою господарського суду міста Києва провадження у справі було поновлене та призначено до розгляду відповідно до Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Представник відповідача у строк, визначений судом, надав відзив, у якому проти позову в частині суми страхового відшкодування заперечив, проте, із розміром матеріального збитку у сумі 26 276,26 грн., визначеним висновком КНДІСЕ № 25045/17-54 від 19.03.2018 р., погодився.

Представник позивача подав відповідь на відзив, де також погодився із вартістю матеріального збитку, встановленою експертним дослідженням № 25045/17-54 від 19.03.2018 р. та просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, яка є недоплаченою і становить 4 468,88 грн.

Суд, розглянувши подані сторонами заяви по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування № 2-01 від 18.02.2016 р., укладеного між ПрАТ "СК "Вусо" та ОСОБА_1, були застраховані майнові інтереси останньої (страхувальника), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2017 р. у місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Кіа", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Лексус".

Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2017 р. по справі № 757/10344/17-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 17/6/482/733956 від 28.06.2017 р., виконаного на замовлення позивача, загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, становить 54 146,24 грн., а згідно рахунку-фактури СТО № 1612 від 20.02.2017 р. - складає 60 832,80 грн.

Матеріалами справи підтверджено, а саме - платіжним дорученням № 5079 від 14.03.2017, що на підставі страхового акту № 1954-02 від 14.03.2017 р. позивач відшкодував страхувальнику матеріальний збиток у сумі 60 832,80 грн., який був заподіяний страхувальником ПрАТ "Просто-Страхування".

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Кіа", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "Просто-Страхування" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4827087.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "Вусо") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 910/3650/16, яка є обов'язковою для судів.

Як вже було встановлено судом, звітом суб'єкта оціночної діяльності ФОП Прохорова К.М. № 17/6/482/733956 від 28.06.2017 р., виконаного на замовлення позивача, визначено загальний розмір матеріального збитку (розрахований із коефіціентом фізичного зносу 0,54 та з урахуванням витрат на поклейку захисної плівки), завданого власнику автомобіля марки "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, у сумі 54 146,24 грн., а згідно з рахунком-фактури СТО № 1612 від 20.02.2017 р. (на підставі якого позивач і виплатив страхове відшкодування потерпілій особі) - 60 832,80 грн.

У той же час, ПрАТ "Просто-Страхування" (відповідач) надав висновок, виконаний на його замовлення аварійним комісаром (суб'єктом оціночної діяльності) ФОП Каретою О.Є., яким визначено коефіціент фізичного зносу пошкодженого автомобіля марки "Лексус" у розмірі 0,65, а також розмір матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля у сумі 21 591,89 грн., що є значно меншою сумою, ніж зазначив позивач. Тому суд з метою встановлення реальної вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка у сторін є суперечливою, призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно з висновком експертизи КНДІСЕ № 25045/17-54 від 19.03.2018 р. про оцінку матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, коефіціент фізичного зносу (Ез) пошкодженого транспортного засобу становить 0,6481, а вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля "Лексус" з урахуванням цього коефіцієнту склала 26 276,26 грн.

Вказаний вище висновок експерта суд приймає в якості належного доказу в розумінні ст.ст. 74, 76-79 ГПК України, як такий, що узгоджується з фактичними обставинами, встановленими у справі, та іншими доказами у їх сукупності. При цьому сторони, проти встановленої експертом вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Лексус" (у сумі 26 276,26 грн.), заперечень не надали.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вартість відновлювального ремонту автомобіля "Лексус" у сумі 26 276,26 грн.

Також із наявних матеріалів вбачається та не заперечується сторонами, що до порушення провадження у даній справі відповідач сплатив ПрАТ "СК "Вусо" частину страхового відшкодування у сумі 21 081,89 грн. (платіжне доручення № 8080 від 04.05.2017 р.), з урахуванням цього сума, що залишилась несплаченою становить 5 194,37 грн. (26 276,26 грн. - 21 081,89 грн.).

Крім того, статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що полісом № АК/4827087 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 100 000,00 грн., а франшиза - 510,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем з вирахуванням суми франшизи, становить 4 684,37 грн. (5 194,37 грн. - 510,00 грн.).

За таких обставин сума, яку повинен доплатити відповідач, складає 4 684,37 грн., відтак - позовні вимоги ПрАТ "СК "Вусо" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору та вартості судової експертизи, сплаченої відповідачем у сумі 6 190,00 грн., покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" до Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" про стягнення 32 554, 35 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) страхове відшкодування у сумі 4 684 (чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 37 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 230 (двісті тридцять) грн. 23 коп.

У решті позовних вимогах - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) витрати на сплату вартості експертизи у сумі 5 299 (п'ять тисяч двісті дев'яносто дев'ять) грн. 30 коп.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.