КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2018 р. Справа№ 911/3745/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.,

за участю представників:

від позивача - Фтоян В.Г., довіреність № б/н від 02.04.2018;

від відповідача - представник не прибув;

від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.02.2018 (суддя Заєць Д.Г.) про задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо примусового виконання наказу від 26.10.2015 у справі №911/3745/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Фізичної особи-підприємця Форостяного Олександра Івановича про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.09.2015 року у справі №911/3745/15 позов задоволено повністю; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Форостяного Олександра Івановича на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 43615,00 грн. заборгованості за кредитом, 12395,27 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 644,78 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту, 20675,13 грн. заборгованості по простроченим процентам, 3902,08 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 201,15 грн. 3% річних від суми несвоєчасно повернутих процентів, 448,26 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, нарахованих за порушення п. 5.12.1 договору, 23,31 грн. сума 3% річних від суми прострочених процентів, нарахованих за порушення п. 5.12.1 договору та 4230,00 грн. штрафу. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Форостяного Олександра Івановича в дохід Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення господарським судом 26.10.2015 року було видано відповідні накази.

До Господарського суду Київської області звернулося публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у виконавчому провадженні ВП №53459288 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 26.10.2015 року у справі №911/3745/15, відповідно до якої, скаржник просив суд визнати частково неправомірними та незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в частині зазначення у звіті про використання авансового внеску №53459288 від 24.10.2017 року витрат (згідно переліку, наведеному у скарзі); частково скасувати звіт про використання авансового внеску №53459288 від 24.10.2017 року; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повернути стягувачу - публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" авансовий внесок у сумі 123,79 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.02.2018 у справі №911/3745/15 скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у виконавчому провадженні ВП №53459288 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 26.10.2015 року у справі № 911/3745/15 задоволено повністю; визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в частині зазначення у звіті про використання авансового внеску від 24.10.2017 року у виконавчому провадженні ВП №53459288 до якого в якості постійних витрат державним виконавцем включено витрати у загальному розмірі 123,79 грн., у тому числі - витрати на оплату електроенергії - 12,84 грн.; витрати на оплату водопостачання - 2,35 грн.; витрати на оплату тепла - 41,09 грн.; вартість послуг зв'язку, модему та інтернету - 5,75 грн.; витрати на охорону - 3,05 грн.; витрати на утримання авто - 0,28 грн.; витрати на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн.; вартість господарських та канцелярських товарів - 11,04 грн.; витрати на послуги по страхуванню - 1,67 грн.; витрати на оренду приміщення - 32,09 грн.; витрати на утримання приміщення - 3,49 грн.; скасовано звіт Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про використання авансового внеску від 24.10.2017 року у виконавчому провадженні ВП №53459288 в частині постійних витрат у загальному розмірі 123,79 грн., у тому числі - витрати на оплату електроенергії - 12,84 грн.; витрати на оплату водопостачання - 2,35 грн.; витрати на оплату тепла - 41,09 грн.; вартість послуг зв'язку, модему та інтернету - 5,75 грн.; витрати на охорону - 3,05 грн.; витрати на утримання авто - 0,28 грн.; витрати на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн.; вартість господарських та канцелярських товарів - 11,04 грн.; витрати на послуги по страхуванню - 1,67 грн.; витрати на оренду приміщення - 32,09 грн.; витрати на утримання приміщення - 3,49 грн., а також зобов'язано Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській повернути публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" авансовий внесок у розмірі 123,79 грн.

При прийнятті даної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що дії державного виконавця в частині віднесення до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, таких витрат як оплата комунальних послуг (вода, електроенергія, тепло), оренда приміщень, послуги інтернетзв'язку, утримання авто, придбання господарських та канцелярських товарів, ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки, послуги по страхуванню, які здійснюються виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду, а не за рахунок авансового внеску стягувача, не ґрунтуються на приписах законодавства.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування даної апеляційної скарги скаржник посилається на те, що державним виконавцем було додержано вимоги статей 37, 42 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 17 розділу 7 Інструкції з примусового виконання рішень при складанні звіту про використання авансового внеску від 24.10.2017 року у виконавчому провадженні ВП №53459288.

Представник позивача у справі в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт своїм правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належнім чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Щодо повідомлення відповідача, слід зазначити наступне.

Офіційним місцезнаходженням фізичної особи-підприємця Форостяного Олександра Івановича є Автономна Республіка Крим.

Особливості повідомлення осіб, які знаходяться на зазначеній території, визначено Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Згідно п. 5 зазначеного Листа учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Відповідно до підпунктів 1 - 4 пункту 6 вказаного Листа учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

- якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін;

- у разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву пов'язано з його діяльністю);

- якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо);

- за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

З огляду на викладене, інформація про час і місце судового засідання розміщувалась на сторінці Київського апеляційного господарського суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Підтвердженням зазначеного є роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначено дату розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також його підпис.

Отже, судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи належне повідомлення органу ДВС та відповідача, а також те, що неявка представників вказаних осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з прийняттям постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

До Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Херсонській області 16.02.2017 року позивачем було пред'явлено до виконання наказ господарського суду Київської області від 26.10.2015 року у справі №911/3745/15.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. 24.10.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", яка була отримана ПАТ "Дельта Банк" 30.10.2017 року.

Крім того, 24.07.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Іванченко М.В. складено звіт про використання авансового внеску у виконавчому провадженні ВП №53459288, відповідно до якого державним виконавцем, на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, для забезпечення належної організації проведення виконавчих дій здійснено витрати, а саме, постійні витрати, з яких: на оплату електроенергії - 12,84 грн., витрати на оплату водопостачання - 2,35 грн., витрати на оплату тепла - 41,09 грн., вартість послуг зв'язку, модему та інтернету - 5,75 грн., витрати на охорону - 3,05 грн., - витрати на утримання авто - 0,28 грн., витрати на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн., вартість господарських та канцелярських товарів - 11,04 грн., витрати на послуги по страхуванню - 1,67 грн., витрати на оренду приміщення - 32,09 грн., витрати на утримання приміщення - 3,49 грн., сплата за внесення інформації до Автоматизованої системи виконавчого провадження - 51,00 грн., простий лист по Україні - 6 шт. вартістю 4,28 грн., що становить 25,68 грн., рекомендований лист по Україні з повідомленням - 2 шт. вартістю 8,28 грн., що становить 15,56 грн., вартість паперу - 20 шт. вартістю 0,13 грн., що становить 2,60 грн., вартість витраченого картриджу - 20 шт. вартістю 0,28 грн., що становить 5,60 грн.

Вказаний звіт був отриманий позивачем 07.02.2018, що підтверджується копією поштового конверту та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення (а.с.83,87).

ПАТ "Дельта Банк" із зазначеним звітом не погоджується та вважає дії посадової особи Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в частині включення до витрат виконавчого провадження "постійних витрат", а саме: витрат на оплату електроенергії - 12,84 грн., витрат на оплату водопостачання - 2,35 грн., витрат на оплату тепла -41,09 грн., вартості послуг зв'язку, модему та інтернету - 5,75 грн., витрат на охорону - 3,05 грн., витрат на утримання авто - 0,28 грн., витрат на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн., вартості господарських та канцелярських товарів - 11,04 грн., витрат на послуги по страхуванню - 1,67 грн., витрат на оренду приміщення - 32,09 грн., витрат на утримання приміщення - 3,49 грн. необґрунтованими, а звіт від 24.10.2018 року про використання авансового внеску у ВП №53459288 - винесеним з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження", наказу Міністерства юстиції України № 2830/5 від 29.09.2016 року "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження", постанови від 29.04.2004 року № 554 "Про затвердження Порядку використання коштів виконавчого провадження".

До скарги ПАТ "Дельта Банк" додано платіжне доручення №754 від 27.10.2018 року, що підтверджує факт здійснення ПАТ "Дельта Банк" обов'язкового авансування витрат виконавчого провадження на суму 1497,47 грн., та платіжне доручення №1017316 від 15.02.2018 року, що підтверджує факт часткового повернення ПАТ "Дельта Банк" авансового внеску у сумі 1722,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог за скаргою позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (частини 2 та 3 вказаної статті).

Наказом Міністерства юстиції України №2830/5 від 29.09.2016 року затверджено види та розміри витрат виконавчого провадження, в яких перелічені спеціальні види витрат виконавчого провадження, а саме виготовлення документів виконавчого провадження (папір, копіювання, друк документів, канцтовари); пересилання документів виконавчого провадження (конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку); послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій (експертів, спеціалістів, зберігачів, перекладачів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій); послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; банківські послуги при операціях з іноземною валютою; сплата судового збору; плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження; інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що до інших витрат виконавчого провадження, здійснених під час проведення виконавчих дій, належать постійні витрати, а саме: витрати на оплату електроенергії - 12,84 грн., витрати на оплату водопостачання - 2,35 грн., витрати на оплату тепла -41,09 грн., вартість послуг зв'язку, модему та інтернету - 5,75 грн., витрати на охорону - 3,05 грн., витрати на утримання авто - 0,28 грн., витрати на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн., вартість господарських та канцелярських товарів - 11,04 грн., витрати на послуги по страхуванню - 1,67 грн., витрати на оренду приміщення - 32,09 грн., витрати на утримання приміщення - 3,49 грн.

Проте, колегія суддів вважає зазначені доводи необґрунтованими та вказує, що зазначені витрати належать не до витрат виконавчого провадження, а до коштів виконавчого провадження, плата та розподіл яких регулюється Порядком використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №554 від 29.04.2004 року.

Відповідно до п. 7 ч. 2 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №554 від 29.04.2004 року, кошти використовуються органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), а саме для оплати витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби, у тому числі на зарахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби (комісія банку); виплату винагороди державним виконавцям; придбання службових приміщень та службових житлових приміщень; страхування державних виконавців; забезпечення державних виконавців форменим одягом; матеріально-технічне забезпечення діяльності органів державної виконавчої служби (придбання предметів та матеріалів (канцелярського приладдя, обладнання, інвентарю та інших), їх ремонт та обслуговування; передплата періодичних, довідкових та інформаційних видань; витрати на транспортні послуги (утримання та оренда транспортних засобів), грошова компенсація за використання державними виконавцями власних транспортних засобів; оренда приміщень; витрати на послуги поштового зв'язку та послуги зв'язку (доступ до Інтернету, установка телефонів тощо); оплату послуг з охорони; проведення поліграфічних робіт; проведення семінарів; оплату службових відряджень та проїзду державних виконавців, у тому числі на придбання проїзних документів; оплату комунальних послуг та енергоносіїв; придбання основних засобів, комп'ютерних програм та програмного забезпечення; поточний та капітальний ремонт службових приміщень.

Відповідно до ч. 3 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №554 від 29.04.2004 року, використання коштів здійснюється виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду з урахуванням внесених до них змін.

Згідно п. 18 ч.4 ст. 30 Бюджетного кодексу України кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 та частини третьої цієї статті цього Кодексу, спрямовуються відповідно на здійснення витрат, пов'язаних з організацією і проведенням виконавчих дій, виплату винагороди державним виконавцям (за рахунок джерел, визначених пунктом 13-1 частини третьої статті 29 цього Кодексу).

Джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 50 відсотків виконавчого збору, стягнутого органами державної виконавчої служби (п.13-1 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України).

З наведеного вбачається, що вказані витрати органу державної виконавчої служби (оплата комунальних послуг (вода, електроенергія, тепло), оренда приміщень, послуги інтернетзв'язку, утримання авто, придбання господарських та канцелярських товарів, ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки, послуги по страхуванню), які були списані державним виконавцем за рахунок авансового внеску стягувача, здійснюються виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду, а не за рахунок авансового внеску стягувача.

Отже, дії державного виконавця в частині включення до звіту про використання авансового внеску від 24.10.2017 року як постійних витрат у загальному розмірі 123,79 грн., у тому числі - витрат на оплату електроенергії - 12,84 грн., витрат на оплату водопостачання - 2,35 грн., витрат на оплату тепла - 41,09 грн., вартості послуг зв'язку, модему та інтернету - 5,75 грн., витрат на охорону - 3,05 грн., - витрат на утримання авто - 0,28 грн., витрат на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн., вартості господарських та канцелярських товарів - 11,04 грн., витрат на послуги по страхуванню - 1,67 грн., витрат на оренду приміщення - 32,09 грн., витрат на утримання приміщення - 3,49 грн. - є неправомірними.

Враховуючи все вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог скаржника та визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в частині зазначення у звіті про використання авансового внеску у виконавчому провадженні ВП №53459288 від 24.10.2017 року постійних витрат у загальному розмірі 123,79 грн.; скасування звіту у відповідній частині та зобов'язання органу ДВС повернути позивачу авансовий внесок у розмірі 123,79 грн.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 28.02.2018 у справі №911/3745/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 17.05.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко