ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року Справа № 923/875/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Головльової Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_2, смт. Асканія-Нова, Чаплинського району Херсонської області,

до Фермерського господарства "СКІФ О", смт. Асканія-Нова, Чаплинського району Херсонської області,

про визнання рішення та статуту недійсними,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1 ОСОБА_3, представник, дов. від 25.09.17р.;

відповідача - Кобець О.О., представник, дов.від 11.10.17р.

15.09.17 ОСОБА_2 (надалі за текстом рішення - Позивач) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить: визнати рішення зборів членів фермерського господарства «СКІФ О» від 25.01.2013 року недійсними; визнати нову редакцію Статуту фермерського господарства «СКІФ О», зареєстровану в державному реєстрі 28.02.2013 року за № 3000365, недійсною. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Позивач та його представник, під час судового розгляду справи по суті, підтримали вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача, під час судового розгляду справи по суті, заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву та письмових заперечень, посилаючись на наступні обставини:

як стверджує відповідач, доводи позивача є недостовірними з огляду на заяву ОСОБА_2 до Фермерського господарства «СКІФ О» про включення його до складу фермерського господарства з 01.08.2016 року, з якою позивач звернувся до відповідача 27.07.2016 року;

на думку відповідача, заява позивача про передачу керівництва ФГ, що оформлено протоколом зборів членів фермерського господарства «СКІФ О» № 01 від 25.01.2013 року, свідчить про те, що зазначені зміни керівництва здійснені за власним волевиявленням ОСОБА_2 та останньому було відомо про зміну керівництва, яка відбулася в 2013 році;

заперечуючи проти доводів позовної заяви, в частині виявлення позивачем порушення його корпоративних прав весною 2017 року, відповідач стверджує, що в період з 01.08.2016 року по 22.09.2017 року позивач здійснював керівництво та господарську діяльність фермерським господарством, що підтверджується протоколом зборів № 2 від 01.08.2016 року, згідно якого було переобрано голову фермерського господарства, яким став ОСОБА_2, однак, вказаний протокол зборів був оскаржений в судовому порядку та рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 17.05.2017 року визнано недійсними та скасовано рішення зборів членів фермерського господарства «СКІФ О», що оформлене протоколом № 2 від 01.08.2016 року та статут фермерського господарства «СКІФ О» у новій редакції від 01.08.2016 року, Чаплинським районним судом Херсонської області встановлено, що включення до складу фермерського господарства ОСОБА_2 та ОСОБА_5, відбулося з порушенням процедури прийняття нових членів та, крім того, відсутність підпису ОСОБА_6, який був на той момент єдиним учасником юридичної особи, в протоколі зборів фермерського господарства № 2 від 01.08.2016 року та внесення змін до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.12.2016 року стали доказами фіктивності проведення таких зборів, вищевказане рішення набрало законної сили;

на думку відповідача, ОСОБА_7 (невістка позивача), та її малолітні діти є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_6 та отримали 3/5 частки фермерського господарства «СКІФ О», тому згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_7 є керівником фермерського господарства «СКІФ О»;

дії ОСОБА_2, щодо намагання зайняття керівної посади фермерського господарства «СКІФ О» після смерті ОСОБА_6, на думку відповідача, необхідно розцінювати як докази обізнаності позивача про те, що з 25.01.2013 року головою юридичної особи був ОСОБА_6, що також, на думку відповідача, свідчить і про вільне волевиявлення позивача у виході з товариства;

в період з 2009 по 2013 роки ОСОБА_2 здійснювалась господарська діяльність в якості голови товариства, зокрема, це підтверджується: договором оренди земельної ділянки від 30.04.2010 року підписаним ним та гр. ОСОБА_8; копією уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість (звітний період за який виправляються помилки 2011 рік) дата подання розрахунку 19.01.2012; копією податкового розрахунку-суми доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку ФГ «Скіф О» за 4 квартал 2012 р., дата подання 08.02.2013р. В свою чергу, після внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців 12.02.2013 року по 2016 рік не існує жодних доказів, які б свідчили про зайняття ОСОБА_2 посади голови юридичної особи;

відповідач стверджує, що питання виходу зі складу учасників товариства здійснюється за заявою особи яка має такий намір, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід, що підтверджується правовою позицією, викладеною у пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Крім того, 27.10.17 відповідач звернувся до суду із клопотанням (заявою) про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин оскільки, на думку відповідача, з моменту виключення ОСОБА_2 з членів фермерського господарства «СКІФ О», підписання протоколу зборів членів фермерського господарства «СКІФ О» № 1 від 25.01.2013 року та з моменту внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є обізнаним про відповідні зміни, щодо фермерського господарства, з 25.01.2013 року.

Ухвалою по справі від 14.11.17 продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

Провадження по справі зупинялось на період з 28.11.17 по 13.02.18 у зв'язку з призначенням по справі судово-криміналістичної (почеркознавчої) експертизи, за клопотанням позивача.

Ухвалою по справі від 13.02.18 провадження по справі поновлено, підготовче засідання за правилами загального позовного провадження призначено на 01.03.18, о 10.00 годині.

У підготовчому судовому засіданні оголошувались перерви з 01.03.18 до 27.03.18.

Підготовче судове засідання відкладалось з 27.03.18 до 17.04.18.

Відповідно до частини 6 статті 183 ГПК України за результатами підготовчого засідання 17.04.18 судом постановлено ухвалу (яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання) про закриття підготовчого провадження та початок судового розгляду справи по суті у той самий день, після закінчення підготовчого засідання.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошувались перерви з 17.04.18 до 03.05.18.

У судовому засіданні 03.05.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення дванадцятої сесії Чаплинської райо нної ради народних депутатів від 08.04.1993 року за №140 та розпорядження Чаплинської районної ради народних депутатів від 13.08.1993 року за №30-р позивачем було засновано та зареєст ровано селянське (фермерське) господарство «СКІФ» і позивач був виз начений як засновник і голова зазначеного фермерського господарст ва.

У зв'язку з тим, що відбулися зміни в законодавстві України щодо діяльності і функціонування фермерських господдарств 26.02.2008 року було затверджено новий Статут господарства і нову назву фермерського господарства «СКІФ О». Господарство отримало нове свідоцтво про державну реєстрацію серії АОО № 665292, вказані зміни внесені до Єдиного державного реєстру за № 1498 365 від 26.02. 2008 року.

Відповідно до п.1.3 Статуту фермерського господарства «СКІФ 0», у редакції 26.02.2008 року, членами господарства є: голова фермерського господарства ОСОБА_2 та член фермерського господарства ОСОБА_6.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Статуту, у редакції 26.02.2008 року, статутний фонд фермерського гос подарства становить 1000,00 грн., із яких 500 грн.(50%) внесок позивача, як голови фермерського господарства, а 500 грн. (50%) внесок члена фермерського господарства ОСОБА_6.

У зв'язку з досягненням пенсійного віку та необхідністю лі кування, керуючись положеннями ч.4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» та п.7.4 Статуту фермерського гос подарства від 26.02.2008 p., позивач у листопаді 2009 року прийняв рішення тимчасово, на невизначений термін залишити посаду голови фермерського господарства (без виходу з числа учасників (засновників) фермерського господарства, а керування господарством тимчасово, на невизначений термін доручив члену господарства ОСОБА_6, з певними обмеженнями повно важень в його діяльності, а саме права на внесення змін до установчих документів, про що було зазначено у рішенні голови фермерського господарства від 09.11.2009 р. № 1 та наказі голови фермерського господарства № 8-к від 09.11.2009 року.

Відповідно до зазначених повноважень виконуючий обов'язки голови фермерського господарства ОСОБА_6 самостійно без втручання позивача здійснював господарсько-фінансову діяль ність і керівництво фермерським господарством до 31.08.2016 р.

В ніч з 30 на 31.08.2016 року сталася трагічна подія. Від ураження блискавкою ОСОБА_6 загинув, у зв'язку з чим позивач, являючись членом (засновником) фермерського господарства вирішив знову очолити фермерське господарство, відповідно до повноважень виз начених у п.п. 7.2,7.3 Статуту фермерського господарства «СКІС О» від 28.02.2008 року, смерть ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 219597 від 02.09.2016 року.

Як стверджує позивач, весною 2017 року, під час перевірки господарсько-фінансових документів за результатами діяльності фермерського господарсва за період з листопада 2009 року по 31.08.2016 р. та підготовки документів до прийняття позивачем керівництва фермерським господарством і підготовки господарства до проведення весняних польових робіт, він виявив, що за час керівництва фермерським господарством виконуючий обов'язки голови фермерського господарства ОСОБА_6 самовільно, без згоди позивача, виготовив фальшиве рішення, нібито, зборів членів фермерського господарства від 23.01.2013 року, яке оформлене на підставі фальшивого протоколу № 01 зборів чле нів фермерського господарства «СКІФ О» від 23.01.2013 року, в якому, нібито, позивач - ОСОБА_2, брав участь як голова зборів, а ОСОБА_6, як секретар зборів.

Відповідно до вказаного рішення зборів членів ФГ задоволено заяву позивача про вихід зі складу членів фермерського господарства нібито, «у зв'язку з виходом на пенсію» та обрано головою фермерського господарства ОСОБА_6 і затверджено нову редакцію Статуту фермерського господарства «СКІФ О».

Як стверджує позивач, під вказаним протоколом загальних зборів членів ФГ стоїть підроблений підпис, як голови зборів, ОСОБА_2, тоді як він участі в таких зборах не приймав, з заявою до зборів про свій «вихід з членів фермерського господарства» не звертався.

На підставі зазначених рішення і протоколу зборів членів фермерського господарства ОСОБА_6 12.02.2013 року здійснив державну реєстрацію нової редакції Статуту фермерсь кого господарства «СКІФ О» за № 6000365.

У зв'язку з тим, що на даний час діє фальшивий статут фермерського господарства у новій редакції 2013 р., де позивач не числиться ні головою, ні членом фермерського господарства «СКІФ О», позивач не може приступити до керівництва фермерським господарством і здійснювати господарсько-фінан сову діяльність господарства відповідно до положень статуту фермерського господарства від 26.02.2008 р., який на даний час не діє, у зв'язку реєстрацією нової редакції Статуту фермерсь кого господарства від 12.02.2013 року.

Оскільки неправомірними, незаконними діями члена фермерсь кого господарства ОСОБА_6, правам і інтересам позивача завдана шкода, для захисту і відновлення своїх прав та інте ресів позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до висновку експерта № 17-0669 від 05.02.18 у проведеній по справі судовій почеркознавчій експертизі:

«1. Підпис від імені ОСОБА_2 в оригіналі Протоколу зборів фермерського господарства «СКІФ О» від 25.01.2013 року, виконано не ОСОБА_2,а іншою особою.

2. Підпис від імені ОСОБА_2 в оригіналі Заяви про вихід зі складу членів фермерського господарства «СКІФ О» від 25.01.2013 року, виконано не ОСОБА_2, а іншою особою.»

За вказаних обставин, оспорюваними рішенням та діями відповідача, щодо державної реєстрації змін до Статуту ФГ, були порушені корпоративні права та інтереси позивача, за захистом яких останній звернувся до госпождарського суду. У зв'язку з вище наведеними обставинами, заперечення відповідача проти позову у вказаній частині не приймаються судом до уваги (відхиляються).

У письмовому клопотанні від 27.10.17 відповідач звернувся із заявою про застосування у спірних правовідносинах позовної давності, посилаючись на обізнаність позивача про виключення його зі складу учасників ФГ рішенням зборів членів фермерського господарства «СКІФ О» від 25.01.2013 року та про нову редакцію Статуту фермерського господарства «СКІФ О», зареєстровану в державному реєстрі 28.02.2013 року за № 3000365, з 25.01.13.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України: "загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки".

Відповідно до положень частин 3 та 4 ст. 267 ЦК України: "позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові".

Відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦК України: "Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила."

Відповідно до Статуту Фермерського господарства «Скіф О», у редакції від 26.02.08 (дата державної реєстрації 28.02.2008 р.) (аркуші справи 13 - 17) вищим органом управління ФГ є рішення зборів Фермерського господарства (п. 7.1. Статуту). До виключної компетенції «рішення голови» ФГ (слід читати зборів ФГ, оскільки повноваження голови закріплені у пунктах 7.3. та 7.4., а директора ФГ у пункті 7.5. Статуту ФГ) належать, зокрема: визначення загальної господарської політики ФГ, включаючи ухвалення річного фінансового плану ФГ, річних бюджетів, показників прибутку та планів капіталовкладень; надання дозволу на укладення угод від імені ФГ на суму, що перевищує п'ятдесят грн.; ухвалення річних фінансових звітів та аудиторських звітів.

Враховуючи, як зазначає позивач у позовній заяві, що він вважав себе членом ФГ, та передав ОСОБА_6 лише повноваження голови ФГ, позивач мав можливість, як мінімум, щорічно брати участь у зборах членів ФГ, а отже на протязі року, починаючи з 28.02.2013 (дата реєстрації оспорюваних позивачем змін до Статуту ФГ) по 28.02.2014 міг довідатися про порушення свого права (зміни у складі учасників ФГ) або про особу, яка його порушила.

Позовна заява подана ОСОБА_2 15.09.17, тобто більше ніж через 6 місяців, після спливу загального (трирічного) строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Судом відхиляються надані відповідачем докази - копії заяв свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (аркуші справи 170, 171), оскільки останні не відповідають вимогам ст. 87 та 88 ГПК України.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

На підставі викладених обставин, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 07 травня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов