ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/3161/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді                                                                       Христенко О.О.

за участю секретаря                                                                                Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/3161/17

за позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс», м. Київ

до                              1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка, Васильківський район

2. Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, с. Уладівське

про                              стягнення 1 654,51 грн.

Представники:

від позивача:          не з’явився;

від відповідача 1:           не з’явився;

від відповідача 2:           не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (відповідач 1); 2. Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України (відповідач 2) про солідарне стягнення з відповідачів 723,84 грн. 3 % річних та стягнення з відповідача 2 - 339,42 грн. інфляційних втрат та 591,25 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 2 Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010 та Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов’язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), забезпеченим порукою із відповідачем 1, на підставі Договору поруки № 07-02-2017 від 07.02.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.10.2017 порушено провадження у справі № 911/3161/17 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.11.2017.

В судовому засіданні 15.11.2017 представником позивача надані документи, витребувані судом та підтримані позовні вимоги.

Представники відповідачів в судове засідання 15.11.2017 не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 27.10.2017 не виконали.

Ухвалою суду від 15.11.2017 розгляд справи був відкладений на 13.12.2017.

11.12.2017 через канцелярію суду від позивача надійшла заява № 07-5/12 від 07.12.2017 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 90 238,32 грн. штрафу.

12.12.2017 через канцелярію суду від позивача надійшла заява № 12-1/12 від 12.12.2017 про припинення провадження у справі № 911/3161/17, у зв’язку із укладенням між позивачем та відповідачем 1 Угоди про припинення зобов’язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог № 11-12-2017 від 11.12.2017.

12.12.2017 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання № 12-2/12 від 12.12.2017, в якому останній клопотав про розгляд справи за відсутності його повноважного представника за наявними матеріалами справи.

12.12.2017 через канцелярію суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву № 06/12-17 від 06.12.2017, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, заперечуючи проти позову, відповідач 2 вказував на відсутність у позивача правових підстав щодо звернення із вимогами до відповідача 2, оскільки на час укладення Угоди № 15-12/12-101 від 15.11.2012 між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», кредитором у зобов’язанні зі сплати відповідачем 2 заборгованості було ПП «Агросинтез-плюс» на підставі Договору цесії № 201012/4 від 20.10.2012, що поміж іншого, встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 911/215/17.

Разом з цим, рішенням господарського суду Київської області від 01.08.2017 у справі № 911/1769/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», 2. Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України визнано недійсною Угоду № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; визнано недійсним Договір поруки № 07-02-2017 від 07.02.2017, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп».

Ухвалою суду від 13.12.2017 зупинено провадження у справі № 911/3161/17 до набрання законної сили рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/1769/17.

02.03.2018 через канцелярію суду надійшла заява відповідача 2 № 27/02-18 від 27.02.2018 (вх. № 4421/18 від 02.03.2018) про поновлення провадження у справі № 911/3161/17, у зв’язку із тим, що апеляційним господарським судом винесено постанову від 31.01.2018 у справі № 911/1769/17, якою залишено в силі рішення господарського суду Київської області у справі № 911/1769/17.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодексу України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка діє з 15.12.2017 передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 12.03.2018 поновлено провадження у справі № 911/3161/17; розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 26.03.2018.

Ухвалою суду від 26.03.2018, у зв’язку із неявкою в судове засідання повноважних представників сторін, судом відкладено підготовче засідання на 11.04.2018.

06.04.2018 через канцелярію суду від відповідача 2 надійшла заява № 02/04-18 від 02.04.2018, в якій останній просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та здійснювати розгляд справи за відсутності повноважного представника відповідача 2.

Ухвалою суду від 11.04.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/3161/17, справу призначено до розгляду по суті на 25.04.2018.

Представник позивача та відповідача 1 в судове засідання 25.04.2018 не з’явились.

Матеріали справи містять клопотання позивача (вх. № 26537/17 від 12.12.2017) про розгляд справи за наявними документами, без участі його повноважного представника.

Представник відповідача 1 про причини неявки суд не повідомив, проте як належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідач 2 надавав заяву (вх. № 6809/18 від 06.04.2018) про розгляд справи за його відсутністю.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2010 між товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» (постачальник) та дослідною селекційною станцією Української академії аграрних наук «Уладово-люлинецька» (покупець) укладений Договір поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3, відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник зобов’язується поставити та передати у власність покупця товар (насіннєвий матеріал та хімічні засоби захисту рослин), а покупець зобов’язався прийняти товар та сплатити проценти за користування товарним кредитом і ціну товару.

Пунктом 2.1 договору визначено, що асортимент товару, його кількість, ціна визначається у специфікаціях до даного договору, які є його невід’ємною частиною.

Пунктами 6.1, 6.5 договору визначено, що покупець здійснює оплату партії товару у строки та за ціною, вказаною в специфікаціях, що є невід’ємною частиною цього договору.

У зв'язку з тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в момент укладення договору, то всі платежі, що передбачені договором, підлягають індексації, а покупець зобов'язується сплатити постачальнику проіндексовані суми відповідних платежів у строки, встановлені договором. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К1/К2) х СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, СП - сума платежу за договором, К2 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату здійснення такого платежу за договором, К1 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату укладення договору.

Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов’язків по договору (п. 11.1 договору).

Сторонами за договором поставки підписано специфікації, а саме № 1 від 31.03.2010, № 2 від 06.04.2010 та № 3 від 15.04.2010.

Відповідно до Специфікацій сторони визначили кількість товару, що поставляється, вартість, проценти за користування товарним кредитом, строки та розміри платежів за договором № ТК310310/3 від 31.03.2010 р.

У зв’язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем 2 взятого на себе грошового зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010, ТОВ «Корпорація «Агросинтез» звернулося до господарського суду Вінницької області із позовною заявою про стягнення з відповідача 2 заборгованості у сумі 742 014,00 грн. та штрафних санкцій (пені, штрафу) за період із 01.11.2010 по 18.05.2011 згідно з Договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 16.06.2011 у справі №7/87/2011/5003, позов ТОВ «Корпорація «Агросинтез» задоволено.

Вказаним рішенням встановлено, що відповідно до договору поставки ТОВ «Корпорація «Агросинтез» передало у власність відповідачу 2 товар на загальну суму 742014,00 грн., а саме: 01.04.2010 на суму 212 004,00 грн. за видатковою накладною № А-00001141 від 01.04.2010; 07.04.2010 - 339 206,40 грн. за видатковою накладною № А-00001205 від 07.04.2010; 07.04.2010 - 127 202,40 грн. за видатковою накладною № А-00001206 від 07.04.2010; 07.05.2010 - 63 601,20 грн. за видатковою накладною № А-00002043 від 07.05.2010. Проте, відповідач 2 жодних розрахунків за товар з ТОВ «Корпорація «Агросинтез» не здійснив.

Відповідно до Постанови ВДВС Калинівського РУЮ Вінницької області від 15.11.2011 відкрито виконавче провадження згідно з наказом господарського суду Вінницької області від 04.07.2011 у справі № 7/87/2011/5003.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 03.12.2012 у справі № 7/87/2011/5003 на підставі Договору відступлення права вимоги № 201012/4 від 20.10.2012, укладеного між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ПП «Агросинтез-Плюс», замінено позивача (стягувача) - товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» на його правонаступника - приватне підприємство «Агросинтез-Плюс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі наказу № 7/87/2011/5003 господарського суду Вінницької області від 04.07.2011 про примусове виконання рішення господарського суду Вінницької області від 16.06.2011 у справі № 7/87/2011/5003.

У зв’язку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем 2 взятого на себе грошового зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно з Договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010, до господарського суду Вінницької області ПП «Агросинтез-плюс» було подано позовну заяву про стягнення з відповідача 2 суми пені та відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12.06.2014 у справі №902/505/14 позовні вимоги задоволено. Згаданим рішенням встановлено та підтверджено, що частково заборгованість згідно Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010 була погашена наступним чином: платіжним дорученням ПП-345 від 28.07.2011 - 37735,63 грн.; платіжним дорученням ПП -348 від 29.07.2011 - 200 000,00 грн.; платіжним дорученням ПП-356 від 01.08.2011 - 50 000,00 грн.; платіжним дорученням ПП-428 від 14.09.2011 - 30 000,00 грн.; платіжним дорученням ПП-463 від 28.09.2011 - 50 000,00 грн.; платіжним дорученням ПП-528 від 11.11.2011 - 80 000,00 грн.; платіжним дорученням ПП-591 від 16.12.2011 - 30 000,00 грн.

Також, вказаним рішенням суду встановлено, що 20.10.2012 між товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» та приватним підприємством «Агросинтез-плюс» було укладено Договір відступлення права вимоги № 201012/4, відповідно до якого ТОВ «Корпорація «Агросинтез» (цедент за договором) в порядку та на умовах даного договору передала ПП «Агросинтез-плюс» (цесіонарій за договором) в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України, а ПП «Агросинтез-плюс» прийняло від ТОВ «Корпорація «Агросинтез» належне йому право вимоги як кредитора у зобов’язаннях та сплати заборгованості за рішенням господарського суду Вінницької області від 16.06.2011 у справі № 7/87/2011/5003 та Договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010.

В подальшому, рішенням господарського суду Київської області від 28.02.2017 у справі № 911/215/17, задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; присуджено до солідарного стягнення з Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України та товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» заборгованість в сумі 30 000,00 грн.; присуджено до стягнення з Уладово-люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України заборгованість в сумі 139 708,26 грн. та 2 321,00 грн. витрат по сплаті судового збору; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» 225,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 скасовано рішення господарського суду Київської області від 28.02.2017 у справі № 911/215/17 із прийняттям нового, яким в задоволені позову відмовлено повністю.

Так, скасовуючи рішення господарського суду Київської області від 28.02.2017, між іншого, апеляційним судом було встановлено, що 15.11.2012 між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» було укладено Угоду № 15-11/12-101 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України). Розділом 1 даної угоди, встановлено, що первісний кредитор (ТОВ «Корпорація «Агросинтез») відступає новому кредитору (ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» право вимоги виконання Уладово- Люлинецькою дослідно-селекційною станцією інституту цукрових буряків УААН зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), штрафу, 3 % річних та інфляційних витрат, набутих ТОВ «Корпорація «Агросинтез» на підставі Договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК310310/3 від 31.03.2010, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем 2 грошового зобов'язання згідно Договору поставки на умовах товарного кредиту №ТКЗ10310/3 від 31.03.03.2010.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції у постанові від 09.10.2017, на момент укладення Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язані, у ТОВ «Корпорація «Агросинтез» були відсутні права, які відступалися на користь позивача. 20.10.2012 ТОВ «Корпорація «Агросинтез» відмовилась від свого права вимагати від відповідача 2 стягнення будь-яких сум, у тому числі, штрафних санкцій, за договором поставки за договором цесії.

Разом з тим, звертаючись до суду із позовом у справі № 911/3161/17, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання Уладово-Люлинецької дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010 та Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов’язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), забезпеченим порукою із відповідачем 1, на підставі Договору поруки № 07-02-2017 від 07.02.2017, у зв’язку з чим позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог № 07-5/12 від 07.12.2017, просить стягнути солідарно з відповідачів 90 238,32 грн. штрафу.

Так, при розгляді справи № 911/3161/17, як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що 15.11.2012 між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» (первісний кредитор) та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (новий кредитор) була укладена Угода № 15-11/12-101 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання Уладово-люлинецькою дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (боржник) зобов’язання щодо сплати розміру пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010 (п. 1.1 Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012).

Відповідно до п. 1.2 Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми у розмірі, визначеному у п. 2.1 цієї угоди.

Згідно з п. 2.1 Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 вартість зобов’язання, що відступається за даною угодою становить - 2 213 133,00 грн.

Первісний кредитор повідомляє, а новий кредитор погоджує те, що сума, вказана у п. 2.1, що уступається згідно договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010, є загальною сумою пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, які нараховані за період з 19.05.2011 по 15.11.2012 відповідно до умов та норм чинного законодавства України (п. 2.2 угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012).

15.11.2012 ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» підписано акт прийому-передачі документів від 15.11.2012, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв, зокрема, Договір поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010, рішення господарського суду Вінницької області від 16.06.2011 у справі № 7/87/2011/5003, постанову ВДВС Калинівського РУЮ Вінницької області від 15.11.2011 згідно наказу господарського суду Вінницької області від 04.07.2011 у справі № 7/87/2011/5003.

21.05.2013 ТОВ «Корпорація «Агросинтез» направило відповідачу 2 повідомлення від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов’язанні, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком № 1540 від 21.05.2013

14.08.2013 між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» (первісний кредитор) та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (новий кредитор) була укладена Додаткова угода № 1 до угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов’язанні, відповідно до якої п.п. 1.1, 1.2, 2.1 сторони виклали в новій редакції та доповнили статтю 2 угоди пунктом 2.4.

Також, при розгляд справи № 911/3161/17 судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов’язання 07.02.2017 між ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) було укладено Договір поруки № 07-02-2017, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов’язку Уладово-Люлинецькою дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (боржник) щодо виконання грошового зобов’язання щодо сплати розміру 3 % річних у зв’язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов’язання згідно Договору купівлі-продажу та угоди, передбаченими ст. 2 цього договору (п. 1.1 договору поруки).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, під основним договором в цьому договорі розуміють Угоду № 15-11/12-101 про заміну кредитора у зобов’язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012, укладену на підставі Договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.12.2017 провадження у справі № 911/3161/17 було зупинено. Підставою зупинення провадження у справі № 911/3161/17 стало прийняте господарським судом Київської області рішення від 01.08.2017 у справі № 911/1769/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», 2. Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, яким визнано недійсною Угоду № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; визнано недійсним Договір поруки № 07-02-2017 від 07.02.2017, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп».

На час зупинення провадження у справі № 911/3161/17 рішення господарського суду Київської області від 01.08.2017 у справі № 911/1769/17 знаходилось на перегляді в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 у справі № 911/1769/17 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на рішення господарського суду Київської області від 01.08.2017 у справі №911/1769/17 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 01.08.2017 у справі № 911/1769/17 - без змін.

При цьому, приймаючи рішення господарського суду Київської області від 01.08.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018, судами було встановлено, що станом на час укладення Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 між ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», кредитором у зобов’язаннях зі сплати відповідачем 2 заборгованості за Договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010, було ПП «Агросинтез-плюс», а отже у ТОВ «Корпорація «Агросинтез» не було підстав та прав для відступлення ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» права вимоги до відповідача 2 щодо сплати відповідачем 2 заборгованості за Договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК310310/3 від 31.03.2010, оскільки ТОВ «Корпорація «Агросинтез» вже не було кредитором у зобов’язанні.

Разом з тим, рішенням господарського суду Київської області від 01.08.2017 визнано недійсним Договір поруки № 07-02-2017 від 07.02.2017, оскільки встановлено, що останній був укладений між позивачем та відповідачем 1 для забезпечення виконання відповідачем 2, в тому числі, Угоди № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов’язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), яка визнана судом недійсною.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов’язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом.

Позивачем було надано заяву (вх. № 26536/17 від 12.12.2017) про припинення провадження у справі № 911/3161/17, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (в попередній редакції кодексу), оскільки між позивачем та відповідачем 1 було укладено Угоду № 11-12-2017 від 11.12.2017 про припинення зобов’язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в редакції, яка діє з 15.12.2017, господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Зазначена норма передбачає, що провадження у справі закривається, якщо на момент відкриття провадження у справі предмет спору існував, а потім припинив існування, у зв’язку із сплатою суми боргу, знищенням спірного майна, тощо.

Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на недійсних договорах, які не породжують юридичних наслідків, то й на момент звернення до суду з позовом у справі № 911/3161/17 був відсутній предмет спору, що тягне за собою відмову в позові, тому клопотання позивача про припинення (закриття) провадження у справі, у зв’язку із відсутністю предмету спору задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та той факт, що господарським судом Київської області 01.08.2017 винесено рішення у справі № 911/1769/17, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018, яким визнано недійсною Угоду № 15-11/12-101 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), укладену між товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»; визнано недійсним Договір поруки № 07-02-2017 від 07.02.2017, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», в порушення зобов’язань за якими звернувся позивача у справі № 911/3161/17, господарський суд відмовляє товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України про солідарне стягнення з відповідачів 90 238,32 грн. штрафу.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 16.05.2018.

Суддя                                 О.О. Христенко