ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Справа № 923/1122/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Скадовської філії ДП "Адміністрація морських портів України", м. Скадовськ Херсонської області,

до Державного підприємства "Скадовський морський торговельний порт", м. Скадовськ,

про стягнення 903 541 грн. 57 коп.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, представник, дов. № 8187 від 06.12.17р.;

відповідача - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 756730грн.75коп. основного боргу, 40940грн.78коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 11010грн.13коп. з урахуванням 3% річних, 94859грн.91коп. пені, відповідно до умов договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу №42-П-СКФ-15 від 30.12.15. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення ст. 525-527, 530, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин, не надав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

За клопотанням відповідача підготовче засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 183, ст. 216, 220 ГПК України, відкладалось з 21.12.17 до 13.02.18, відповідна ухвала суду занесена до протоколу підготовчого засідання 21.12.17. Відповідачу надавався додатковий строк для надання відзиву.

Ухвалами по справі, які занесені до протоколу підготовчого засідання 13.02.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 27.02.18.

У судовому засіданні 27.02.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

30.12.2015 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Скадовської філії (надалі за текстом рішення - Адміністрація, Позивач) та Державним підприємством «Скадовський морський торговельний порт» (надалі за текстом рішення - Портовий оператор, Відповідач) укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 42-П-СКФ-15 (надалі за текстом рішення - Договір).

За своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України: " За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором."

Відповідно до умов п. 1.1. Договору Адміністрація зобовязалась забезпечити доступ Портового оператора до причалів морського порту Скадовськ, що перебувають у господарському віданні Адміністрації, а Портовий оператор зобовязувався сплачувати Адміністрації за доступ до причалів. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт з використанням причалів.

У відповідності до умов п. 3.1. Договору нарахування плати за послуги із забезпечення доступу до причалів здійснюється за тарифами у відповідності до наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 року № 541.

Для нарахування плати Портовий оператор зобовязався надавати Адміністрації інформацію та документи у відповідності до Додатку № 2 до Договору протягом двох робочих днів після завершення обробки кожної суднової партії. Адміністрація у відповідності до умов цього ж пункту договору, на підставі наданої Портовим оператором інформації, здійснювала виставлення рахунку по кожній судновій партії та надавала для підписання акти наданих послуг.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України: "Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором."

Порядок оплати рахунків врегульовано п. 3.4. Договору, у якому зазначено, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом пятнадцяти банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Протягом терміну дії договору позивачем на адресу відповідача надсилались рахунки для оплати наданих послуг забезпечення доступу до причалів та акти приймання-передачі послуг за період з 10.11.16 по 28.10.17 (аркуші справи 16 - 90). Відповідачем були підписані всі акти наданих послуг без зауважень однак, була сплачена тільки незначна частина отриманих рахунків.

Станом на 01.12.2017 року за договором №42-П-СКФ- 15, укладеним між позивачем та відповідачем, утворилась заборгованість перед Адміністрацією у сумі 756 730,75 грн. - сума основного боргу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязані встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до умов п. 6.4. Договору за порушення Портовим оператором термінів оплати, вказаних в договорі, Адміністрація має право стягнути з Портового оператора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день сплати. При цьому, оплата пені і штрафу не звільняє Портового оператора від обовязку сплати суми основного боргу.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України: "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

За доданим позивачем до позовної заяви розрахунком (аркуші справи 115-141) розмір пені становить 94859,91грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України: "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

За розрахунком позивача, доданим до позовної заяви (аркуші справи 93-114 та 92), розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних становить 40940,78грн. та 11010,13грн., відповідно.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України: "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду, були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 13553грн.12коп. покладається на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Скадовський морський торговельний порт" (адреса місцезнаходження: 75700, Херсонська область, місто Скадовськ, вулиця Мангубінська, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 01125703) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Скадовської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (адреса місцезнаходження: 75700, Херсонська область, місто Скадовськ, вулиця Мангубінська, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 38728486) 756730грн.75коп. основного боргу, 40940грн.78коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 11010грн.13коп. з урахуванням 3% річних, 94859грн.91коп. пені, 13553грн.12коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 05 березня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов