ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.05.2018 р. Справа№ 5015/5067/12

м.Львів

За скаргою від 26.04.2018р., яка поступила на розгляд до господарського суду Львівської області 26.04.2018р. вх.№1127/18 від боржника (відповідача-1) у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ОСОБА_1, м.Львів

на дії головного державного виконавця

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, м.Київ

до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства Агрофірма Зоря ім.Плютинського, с.Зоря , Рівненського району Львівської області

Особа дії якої оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , м.Київ

Головуючий суддя Кітаєва С.Б.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Мороз Н.В.

секретар судового засідання Зарицька О.Р.

Представники:

від скаржника ОСОБА_3 директор

ОСОБА_4 представник (довіреність від 12.07.2016р.)

від стягувача: не зявився

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: не зявився

від відповідача-2: не зявився

Суть спору:

На розгляд господарського суду Львівської області подано скаргу від боржника (відповідача-1) у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма ОСОБА_1, м.Львів про:

визнання незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості (оцінки) арештованого нерухомого майна, а саме: трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн.;

визнання недійсною вартості (оцінки) арештованого нерухомого майна, а саме трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, яка визначена на підставі Звіту про оцінку майна від 23.03.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн.;

зобовязання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 або іншу посадову особу, яка виконує його обовязки чи в якої перебуває виконавче провадження №41223764, провести оцінку нерухомого майна, а саме трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, в порядку, встановленому ст.56,57 Закону України «Про виконавче провадження» після проведення опису і арешту такого майна та із залученням субєкта оціночної діяльності з дотриманням положень (національних стандартів) оцінки майна у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн.

Окрім цього, разом із скаргою скаржник подав клопотання про зупинення реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн., а саме: трьох обєктів нерухомості (нежитлових приміщень офісу №37 та №52, нежитлових приміщень №65 з приміщення №1 по приміщення №10 загальною площею 280,9кв.м, що належать ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» та знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3.

Ухвалою суду від 27.04.2018р. скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 07.05.2018р. Вимоги до учасників процесу з розгляду скарги висвітлено в зазначеній ухвалі.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

07.05.2018р. на електронну поштову адресу суду відділом примусового виконання рішень ДДВС МЮУ надіслано клопотання про відкладення розгляду скарги для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та у звязку із не надходженням матеріалів виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що зазначене клопотання надіслано у вигляді сканованої копії та не містить електронного цифрового підпису (п.1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах). Окрім цього, у вказаному клопотанні не зазначено, що оригінал надіслано на адресу господарського суду Львівської області.

Представник скаржника (відповідача-1) в судове засідання 07.05.2018р. зявився, з підстав, наведених у скарзі та наданих поясненнях в судовому засіданні, просив суд скаргу задоволити. Окрім цього, в судовому засіданні представник скаржника подав заяву (яка в подальшому була зареєстрована в канцелярії суду за вх.№16048/18 від 07.05.2018р.) про залишення без розгляду клопотання від 26.04.2018р. про зупинення реалізації арештованого майна.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2018р., не надав письмового мотивованого пояснення на скаргу та копій матеріалів виконавчого провадження (ВП №41223764), явки повноважного представника в судове засідання 07.05.2018р. не забезпечив.

Стягувач, на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2018р., не надав письмового мотивованого пояснення на скаргу, явки повноважного представника в судове засідання 07.05.2018р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч.2. ст.342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

З огляду на наведене, норми Господарського процесуального кодексу України визначають чіткий строк (десятиденний строк) для розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Так, скарга від 26.04.2018р. (вх. №1127/18 від 26.04.2018) ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» надійшла до Господарського суду Львівської області 26.04.2018, а, відтак, останній день десятиденного строку для розгляду даної скарги 07.05.2018 (06.05.2018р. припадає на вихідний день неділю), а тому суд не вправі відкладати розгляд скарги на більш пізній термін.

Відтак, враховуючи вище викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду скарги, яке надійшло на електронну поштову адресу суду від відділу примусового виконання рішень ДВС України.

Розглянувши скаргу, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.03.2013р. позов ПАТ «ОСОБА_2 Аваль" до ТзОВ «Фірми "ОСОБА_1" та ПрАТ Агрофірми "Зоря ім. Плютинського" задоволено повністю: стягнено солідарно з ТОВ Фірми "ОСОБА_1" та ПрАТ Агрофірми "Зоря ім. Плютинського" на користь ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" заборгованість за кредитним договором від 28.07.2011р. №010/42-0-1/91, укладеним у рамках дії генерального кредитного договору від 22.12.2006р. №69, у розмірі 3223671,01 доларів США, що в еквіваленті 5766802,38грн., у тому числі: 2900 000,00 дол. США (еквівалент становить 23179700,00грн.) заборгованість за тілом кредиту; 96666,67 дол. США (еквівалент становить 772656,69грн.) - нараховані відсотки; 227004,34 дол. США (еквівалент становить 1814445,69 грн.) - нарахована пеня за невиконання зобов'язань, а також 64380,00 грн. судового збору. У задоволенні заяв відповідачів щодо зменшення розміру штрафних санкцій, відстрочки та розстрочки виконання рішення відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2013р. рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2013р. залишено без змін. Доповнено резолютивну частину рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2013р. наступним змістом: "Відстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2013р. у справі №5015/5067/12 на 1 рік з моменту набрання ним законної сили".

На примусове виконання рішення господарського суду від 28 березня 2013 року та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 04 липня 2013 року 23.07.2013 року стягувачу був виданий наказ на бланку №0036808.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2013 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" у справі №5015/5067/12 задоволено.

Пункт 3 резолютивної частини постанови Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2013 у справі №5015/5067/12 про доповнення резолютивної частини рішення господарського суду Львівської області від 28.03.2013р. у справі №5015/5067/12 скасовано. В решті постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2013 у справі №5015/5067/12 залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ОСОБА_1" (вул. Персенківська, 19, м. Львів, 79011, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (вул.Лескова, 9, м. Київ, 01011, ) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з оплатою судового збору за подання касаційної скарги, 17 205,00 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Агрофірми "Зоря ім. Плютинського" (пл. Жовтнева, 2, с. Зоря, Рівненський район, Рівненська область, 35314, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (вул.Лескова, 9, м.Київ, 01011, ) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з оплатою судового збору за подання касаційної скарги, 17 205,00 грн.

Доручено господарському суду Львівської області видати відповідні накази.

16.10.2013 року на примусове виконання постанови Вищого господарського суду України від 18.09.2013 року Господарським судом Львівської області було видано два накази:

на бланку №0036841: на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "ОСОБА_1" (вул. Персенківська, 19, м. Львів, 79011, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (вул.Лескова, 9, м. Київ, 01011, ) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з оплатою судового збору за подання касаційної скарги, 17 205,00 грн.

на бланку №0036842: на стягнення з Приватного акціонерного товариства Агрофірми "Зоря ім.Плютинського" (пл. Жовтнева, 2, с. Зоря, Рівненський район, Рівненська область, 35314, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" (вул. Лескова, 9, м. Київ, 01011, ) у рахунок відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з оплатою судового збору за подання касаційної скарги, 17 205,00 грн.

17.12.2013р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (в подальшому змінено назву на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, надалі - ВПВР ДЦВС МЮУ) відкрито виконавче провадження №41223764 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом Львівської області стягувачу 23.07.2013 року на бланку №0036808.

Вказаний наказ перебуває на виконанні у ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

04.12.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , м.Київ щодо винесення постанови 16.11.2017р. про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на належні боржнику нежитлові приміщення за адресою м.Київ, вул.Глазунова, 3.

Ухвалою суду від 01.02.2018р. у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця судом відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2018р. ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.02.2018 у справі №5015/5067/12 скасовано. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ОСОБА_1» на дії державного виконавця задоволено частково: визнано незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо опису та арешту належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «ОСОБА_1» нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Глазунова, 3 у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 23.07.2013 у справі №5015/5067/12; визнано недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про опис та арешт майна боржника від 16.11.2017 у виконавчому провадженні №41223764; в решті в задоволенні скарги відмовлено.

23.04.2018р. на примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2018р. Господарським судом Львівської області було видано наказ:

на бланку №049224: на стягнення з ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на користь ТзОВ Фірма «ОСОБА_1» 1762,00грн. судового збору за розгляд в суді апеляційної інстанції.

У вказаному вище виконавчому провадженні головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ ОСОБА_1 визначено вартість належних боржнику трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, шо знаходяться за адресою м.Київ, вул.Глахунова, 3. Вартість наведеного вище нерухомого майна визначено з врахуванням Звіту про оцінку майна від 23.03.2018р. в розмірі 4015250грн. без ПДВ або 4818300грн. з ПДВ.

ТзОВ Фірма ОСОБА_1 не погоджується з визначеною головним державним виконавцем вартістю майна та Звітом про оцінку майна від 23.03.2018р., оскільки вважає, що таку вартість майна занижено в 3,5-4 рази, а оцінка є необєктивною, недостовірною та проведеною без опису і арешту майна головним державним виконавцем та без огляду такого майна оцінювачем. Про недостовірність проведеної оцінки скаржник посилається на п.1.3 договору іпотеки від 22.12.2006р., в якому заставна вартість наведених вище нежитлових приміщень становила 4693000грн., тобто станом на 2006р. і відповідно, вартість такого майна станом на 2018р. не може бути не змінною.

Зважаючи на вищевикладене, ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» звернулася до господарського суду Львівської області з відповідною скаргою на дії державного виконавця, оскільки відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів в випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відтак, на думку скаржника, головним державним виконавцем порушено процедуру та послідовність визначення вартості нерухомого майна боржника. Зокрема, експертна оцінка майна згідно звіту про оцінку майна від 23.03.2018р. проведена на підставі: постанови від 16.11.2017р. про опис та арешт майна (коштів) боржника та постанови від 24.01.2018р. про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Однак, відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2018р. в даній справі, суд визнав незаконними дії головного державного виконавця щодо опису та арешту належних боржнику нежитлових приміщень та визнав недійсною постанову від 16.11.2017р. про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену у виконавчому провадженні №41223764.

Ухвалою Господарського суду Львівської області визнано неправомірною постанову державного виконавця від 24.01.2018р. про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП №41223764.

Отже безпідставним є проведення оцінки майна за наявності недійсної постанови про опис та арешт нерухомого майна боржника від 16.11.2017р. та за наявності неправомірної постанови про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 24.01.2018р., оскільки в даному випадку порушуються закріплені в ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» такі засади здійснення виконавчого провадження, як: справедливості та обєктивності, розумності строків виконавчого провадження.

Звіт про оцінку майна є необєктивним та недостовірним, та таким, що не відповідає нормативно-правовим актам з огляду на те, що така оцінка проводилась без опису, арешту та огляду оцінюваного майна та за відсутності боржника. В судовому засіданні скаржник підтвердив, що в нежитлові приміщення ніхто з оцінювачів не заходив, огляду нерухомого майна не проводив та боржник жодного акту огляду майна не підписував, що ставить під сумнів достовірність висновку про вартість майна, який наведений у Звіті про оцінку майна від 23.03.2018р.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши представників скаржника, надавши оцінку доказам , наявним у справі, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно із п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до ст.20 Закону, для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Як свідчать матеріали скарги, 24.01.2018р. постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_1 було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТзОВ «Приватна експерта служба» для участі у виконавчому провадженні №41223764. На виконання згаданої постанови суб'єктом оціночної діяльності ТзОВ «Приватна експерта служба» була здійснена оцінка вартості майна 3 нежитлових приміщень, загальною площею 280,9кв.м, що належить ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1». У відповідності до вимог ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ, 12.04.2018р. за вих.№20.1-332/13 було направлено сторонам виконавчого провадження повідомлення про вартість арештованого майна, вказаної у звіті ТзОВ «Приватна експерта служба». У висновку про вартість нерухомого майна Звіту про оцінку майна зазначено про те, що при визначенні вартості майна було застосовано курс НБУ станом на дату оцінки, а саме: 1 долар США 26,253649грн. та використано методичний підхід (порівняльний).

Зі змісту висновку вбачається, що підставою проведення оцінки була постанова від 24.01.2018р. про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТзОВ «Приватна експерта служба» для участі у виконавчому провадженні №41223764, яка прийнята на підставі постанови від 16.11.2017р. і, які (постанови) визнані в судовому порядку неправомірною та недійсною.

Частиною 6 ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обовязковими до виконання субєктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. №1440, є обовязковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав субєктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому ОСОБА_5, використовуються в інших національних стандартах. ОСОБА_5 (п.п.50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442, є обовязковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого (нерухомості) субєктами оціночної діяльності та які проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п.50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з обєктом оцінки.

Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:

- укладення договору на проведення оцінки,

- ознайомлення з обєктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

- ідентифікація обєкта оцінки та повязаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

- вибір необхідних методичних підходів, методів проведення оцінки та використання її результатів;

- вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

- узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

- складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість обєкта оцінки на дату оцінки;

- доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість обєкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ч.2 ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ субєкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, не зважаючи на вибір субєктом оціночної діяльності методичного підходу оцінки майна (порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з обєктом оцінки шляхом доступу до нього.

Проте доказів дотримання наведених вище положень чинного законодавства при оцінці вартості нерухомого майна суду не надано.

Окрім того, суд враховує, що оцінка майна проведена на підставі визнаних судом недійсними постанов державного виконавця від 16.11.2017р. та від 24.01.2018р.

У відповідності до положення ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такі випадки і порядок, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме ст.10, якою передбачено заходи примусового виконання рішень, серед яких є звернення стягнення на кошти, цінні папери. Інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обінтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника. Порядок звернення стягнення на майно боржника чітко регламентований ст.ст.56,57,61 Закону України «Про виконавче провадження». В даному випадку, порядок застосування таких заходів порушений, що призводить до примусової реалізації майна боржника поза його волею та в супереч порядку, наведеному в законі, а саме з порушенням процедури проведення опису майна і як наслідок безпідставного подальшого призначення субєкта оціночної діяльності для проведення його оцінки.

Порушення передбачених Законом України «Про виконавче провадження» процедур призводить до порушення права власності боржника на описане майно, що є порушенням ст.41 Конституції України.

Відповідно до ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визначення вартості (оцінки) арештованого нерухомого майна, а саме: трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн. та визнання недійсною вартості (оцінки) арештованого нерухомого майна, а саме трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, яка визначена на підставі Звіту про оцінку майна від 23.03.2018р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн.

У відповідності до положення ст.339 Господарського процесуального кодексу України, Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із ч.ч.1-2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно абз. 2 п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Стосовно вимоги про зобовязання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 або іншу посадову особу, яка виконує його обовязки чи в якої перебуває виконавче провадження №41223764, провести оцінку нерухомого майна, а саме трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, в порядку, встановленому ст.56,57 Закону України «Про виконавче провадження» після проведення опису і арешту такого майна та із залученням субєкта оціночної діяльності з дотриманням положень (національних стандартів) оцінки майна у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн., то скаржником не доведено, що державний виконавець безпідставно ухиляється від вчинення дій, передбачених законом.

Зазначена вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Зважаючи на заяву скаржника ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» про залишення без розгляду клопотання про зупинення реалізації арештованого майна, суд вважав за необхідне його задоволити та залишити без розгляду заяву від 26.04.2018р. ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» про зупинення реалізації арештованого майна.

Керуючись ст. ст.339-343, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ОСОБА_1» задоволити частково.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо визначення вартості (оцінки) арештованого нерухомого майна, а саме: трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн.

3. Визнати недійсною вартість (оцінку) арештованого майна, а саме: трьох нежитлових приміщень загальною площею 280,9кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3, у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПрАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн.

4. В решті скарги відмовити.

5. Клопотання ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» від 26.04.2018р. про зупинення реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні №41223764 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 23.07.2013р. у справі №5015/5067/12 про стягнення солідарно з ПАТ «Агрофірма «Зоря ім.Плютинського» та з ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» на користь ПАТ ОСОБА_2 Аваль кредитної заборгованості на загальну суму 3223671,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 25766802,38грн., а саме: трьох обєктів нерухомості (нежитлових приміщень офісу №37 та №52, нежитлових приміщень №65 з приміщення №1 по приміщення №10 загальною площею 280,9кв.м, що належать ТзОВ «Фірма «ОСОБА_1» та знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Глазунова, 3 залишити без розгляду.

6. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

7. Ухвалу може бути оскаржено у строки та в порядку, встановлені ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 14.05.2018р

Головуючий суддя Кітаєва С.Б.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Мороз Н.В.