РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2018Справа № 910/3373/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес"

про відшкодування шкоди в розмірі 18 137,60 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" про відшкодування шкоди в розмірі 18 137,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" на підставі договору № 006-04660008/01НТ добровільного страхування наземного транспорту від 11.10.2016 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля Toyota Rav4 д.н НОМЕР_5, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу "МАЗ", д.н. НОМЕР_1, яким скоєно ДТП, застрахована у відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/000593460, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

05.04.2018 р. до канцелярії суду від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

06.04.2018 р. до канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.04.2018 р. до канцелярії суду позивач подав відповідь на відзив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

11.10.2016 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" та ОСОБА_1 укладено договір № 006-046008/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого застраховано автомобіль марки Toyota, д.н. НОМЕР_5.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки № 128560 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 22.03.2017 р. в с. Вишеньки, Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Toyota, д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки МАЗ, д.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2.

Постановою Бориспільського районного суду Київської області № 359/3194/17 від 24.04.2017 р. ОСОБА_2 визнано винним у правопорушенні, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № від 16.05.2017 р. вартість ремонту автомобіля становлять 18 637,60 грн.

Страховик склав страховий акт № 61270/1 від 23.03.2017 р. та розрахунок до нього, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 18 637,60 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив ТОВ «Автосаміт ЛТД» (особа, яка здійснювала ремонт пошкодженого автомобіля) страхове відшкодування в розмірі 18 637,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10027 від 30.05.2017 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки МАЗ, д.н. НОМЕР_1 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АК/000593460, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування вих.. № 39/01-17 від 23.08.2017 р., відповідно до якої просив сплатити страхове відшкодування в розмірі 18 637,60 грн. Отримання останнім 31.08.2017 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 014.

Відповідач вимоги не виконав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відзиві вх. № 18/04/05-08 від 05.04.2018 р. відповідач зазначає, що заперечує заявленим позовним вимогам, оскільки відповідно до звіту № 244-2017, оцінена вартість відновлювального ремонту складає 10 238,74 грн., а також франшиза по полісу АК/000593460 становить 500,00 грн.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Отже, законодавчо встановлена вимога проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що лише фахівець з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань, рекомендацій - в праві визначати характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначати наявність причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та його наслідками.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності.

Звіт № 244-2017 про оцінку колісного транспортного засобу від 24.04.2017 р. склало товариство з обмеженою відповідальністю «Незалежна Експертно-Асистуюча компанія», що діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 724/16, виданого Фондом державного майна України 26 вересня 2016 року.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає заперечення відповідача обґрунтованими.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 10 238,74 грн. (відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 244-2017 про оцінку колісного транспортного засобу від 24.04.2017 р.) - 500,00 грн. (франшиза) = 9 738,74 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Toyota, д.н. НОМЕР_5, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, ) страхове відшкодування в розмірі 9 738 (дев'ять тисяч шістсот сімсот тридцять вісім) грн.74 коп., судовий збір в розмірі 946 (дев'ятсот сорок шість) грн. 02 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий