ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/2666/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняк В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Співака С.В.,

учасники справи:

позивач - Відкрите акціонерне товариство "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш",

представник позивача - не з'явився,

відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар",

представник відповідача 1 - не з'явився,

відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Новітні енергозберігаючі системи опалення",

представник відповідача 2 - не з'явився,

відповідач 3 (за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк",

представник відповідача 3 - не з'явився,

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Новекс Дім" (представник не з'явився),

- Приватний нотаріус Присяжнюк Світлана Миколаївна (представник - не з'явився),

заявник касаційної скарги - Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В.

представник скаржника - Коновал Р.О. (довіреність б/н від 28.02.2018),

розглянув касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В.

на ухвалу господарського суду Львівської області від 02.10.2017

суддя: Березяк Н.Є.

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017

у складі колегії суддів: Давид Л.Л. (головуючий), Кордюк Г.Т., Малех І.Б.,

у справі господарського суду Львівської області

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні енергозберігаючі системи опалення"

за участю:

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Новекс Дім",

Приватного нотаріуса Присяжнюк Світлани Миколаївни

про визнання частково недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні енергозберігаючі системи опалення"

до відповідачів:

1. Відкритого акціонерного товариства "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Новекс Дім"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк",

про визнання недійсними договорів від 13.10.2011 про розірвання іпотечних договорів від 30.05.2007 № Д190 та від 07.08.2007 № Д257 та зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Відкрите акціонерне товариство "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш" (далі - ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш", позивач за первісним позовом) звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (далі - ТОВ "ФК "Авістар", відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні енергозберігаючі системи опалення" (далі -ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення", відповідач 2) про визнання частково недійсним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 28.11.2014 № 1-14.

2. До початку розгляду судом справи по суті, ухвалою господарського суду Львівської області від 27.08.2015 у справі № 914/2666/15 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" до відповідачів: ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш", ТОВ "Новекс Дім" та ТОВ "Український промисловий банк" про визнання недійсними договорів від. 13.10.2011 про розірвання іпотечних договорів від 30.05.2007 № Д190 та від 07.08.2007 № Д257 та зобов'язання вчинити дії.

3. Рішенням господарського суду Львівської області від 28.09.2015 у задоволенні первісної позовної заяви відмовлено; зустрічний позов задоволено повністю: визнано недійсними договір про розірвання іпотечного договору від 30.05.2007 № Д190 та договір про розірвання іпотечного договору від 07.08.2007 № Д 257, що посвідчені 13.10.2011 приватним нотаріусом Присяжнюк С.М. Рожнятівського районного нотаріального округу за реєстраційними номерами відповідно № 1485 та № 1486; визнано за ТОРВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" права та обов'язки іпотекодержателя за іпотечними договорами від 30.05.2007 № Д190 та від 07.08.2007 № Д 257; зобов'язано ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш" включити до ліквідаційної процедури майнові вимоги іпотекодержателя - ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" за іпотечними договорами від 30.05.2007 № Д190 та від 07.08.2007 № Д257, як правонаступника ТОВ "Український промисловий банк" та провести розрахунок за цими вимогами, відповідно до ст. 112 Цивільного кодексу України.

4. На розгляд господарського суду Львівської області ПАТ "Дельта Банк" подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 28.09.2015 у справі № 914/2666/15.

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/13169/16 про визнання недійсними Договору купівлі-продажу прав вимоги №1-14 від 28.11.2014 та Договору № 1 від 08.10.2014, в силу недійсності яких іпотекодержателем за іпотечними договорами від 30.05.2007 № Д190 та від 07.08.2007 № Д 257, на яких ґрунтувалися майнові вимоги ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення", є АТ "Дельта Банк".

За результатами розгляду заяви за нововвиявленими обставинами заявник просить суд переглянути рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/2666/15 від 28.09.2015 в частині пунктів 4 та 5, виклавши їх в наступній редакції:

"4. Визнати за ПАТ "Дельта Банк" права та обов'язки іпотекодержателя за іпотечними договорами від 30.05.2007 №Д190 та від 07.08.2007 №Д 257;

5. Зобов'язати ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш" включити до ліквідаційної процедури майнові вимоги іпотекодержателя - ПАТ "Дельта Банк" за іпотечними договорами від 30.05.2007 № Д190, від 07.08.2007 № Д257, як правонаступника ТОВ "Український промисловий банк" в загальному розмірі 126 793 808,30 грн.".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.10.2017 рішення господарського суду Львівської області від 28.09.2015 у справі № 914/2666/15 залишено без змін, заяву ПАТ "Дельта Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення місцевого суду від 28.09.2015 залишено без задоволення.

6. Ухвала мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не можуть вважатися такими, оскільки на час прийняття судового рішення існували інші обставини, які змінилися після вирішення спору по суті, а саме: на час прийняття судового рішення на підставі чинних договорів ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" володіло правами та обов'язками іпотекодержателя за іпотечними договорами № Д190 від 30.05.2007 та № Д257 від 07.08.2007.

При цьому, суд зазначив, що в даному випадку відбулася зміна обставин, які не існували на момент прийняття рішення 28.09.2015, і тому зазначені обставини не є нововиявленими.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Львівської області від 02.10.2017 залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Львівської області від 02.10.2017 у справі № 914/2666/15 залишено без змін.

8. За висновками апеляційного суду, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що, в даному випадку, відбулася зміна обставин, які не існували на момент прийняття господарським судом рішення 28.09.2015.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Львівської області від 02.10.2017 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 914/2666/15, ПАТ "Дельта Банк" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів.

10. У касаційній скарзі скаржник просить господарський суд касаційної інстанції:

10.1. скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 02.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 914/2666/15;

10.2. справу № 914/2666/15 передати до суду першої інстанції на новий

розгляд.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

11. Ухвалою від 27.03.2018 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протокол від 14.03.2018), відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Львівської області від 02.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 914/2666/15; повідомив учасників справи про дату та час розгляду касаційної скарги.

12. Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом, визначеним ст.ст. 42, 295 Господарського процесуального кодексу України, відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не подали.

13. Представник скаржника ПАТ "Дельта Банк" в судовому засіданні 26.04.2018 підтримав вимоги та доводи касаційної скарги, з підстав наведених у ній та просив суд касаційної інстанції оскаржені ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду скасувати, справу № 914/2666/15 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

14. Інші учасники справи в судове засідання 26.04.2018 повноважних представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги сторони були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін (учасників судового процесу) не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників сторін, які не з'явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ПАТ "Дельта Банк")

15. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій приписів ст.ст. 25, 43, 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991), ст.ст. 216, 236, 658 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

16. Скаржник доводить, що зазначена ним у заяві обставина характеризується наявністю усіх необхідних ознак для надання їй статусу нововиявленої, а саме:

16.1. зазначена обставина існувала на час прийняття рішення господарським судом Львівської області від 28.09.2015 у справі № 914/2666/15;

16.2. на час прийняття рішення у даній справі об'єктивно не могло бути відомо ПАТ "Дельта Банк" про віднесення Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Авістар" до категорії нікчемних, що потягло за собою недійсність Договору купівлі-продажу прав вимоги № 1-14 від 28.11.2014, укладеного між ТОВ "ФК "Авістар" та ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення";

16.3. заявлення ПАТ "Дельта Банк" своїх вимог про включення до проміжного ліквідаційного балансу ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш" у справі №914/2666/15, напряму впливає на визначення належного кредитора за іпотечними договорами від 30.05.2017 № Д190 та від 07.08.2007 № Д257, що свідчить про істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

17. Крім зазначеного скаржник вказує, що судами жодним чином не вирішено питання можливості процесуального правонаступництва АТ "Дельта Банк" замість ТОВ "Український промисловий банк", оскільки правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

18. Конституція України

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

19. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

20. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України)

Відповідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

21. Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 N 4452-VI

Статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено підстави визнання правочинів (договорів) неплатоспроможного банку є нікчемними. Зокрема, пунктом 3 частиною 3 цієї статті передбачено таку підставу, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

22. Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України), в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Як регламентовано ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.26. Закон України "Про виконавче провадження"

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

23. Відповідно до ст. 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

А.2. Щодо суті касаційної скарги

24. Як встановлено судами попередніх інстанцій, в межах даної справи, 30.05.2007 між ТОВ "Український промисловий банк" та ТОВ "Новекс Дім" (позичальник) було укладено Кредитний договір №97/КВ-07 про відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, відповідно до умов якого, з урахуванням внесених змін, Банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти у сумі 7 935 000,00 дол. США (ліміт кредитування), з процентною ставкою у розмірі 13% річних у доларах США, 12 % у євро, 19% у гривнях та зі строком кредитної лінії з 30.05.2007 по 02.12.2008 включно.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника ТОВ "Новекс-Дім" умов зазначеного Кредитного договору, між ТОВ "Укрпромбанк" та ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш" було укладено Іпотечні договори від 30.05.2007 № Д190 та 07.08.2007 № Д257.

В подальшому, 12.03.2011 між ТОВ "Дельта Банк" та ТОВ "Український промисловий банк" за участю Національного банку України був укладений трьохстронній Договір про передачу активів ТОВ "Український промисловий банк" до ТОВ "Дельта Банк".

Відповідно до умов вказаного Договору, ПАТ "Дельта Банк" передано права вимоги (змінено кредитора у зобов'язанні) за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, згідно із додатком №1 до Договору, в тому числі за Кредитним договором №97/КВ-07 про відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 30.05.2007, укладеним між ТОВ "Український промисловий банк" та ТОВ "Новекс Дім".

08.10.2014 між ПАТ "Дельта Банк" (Продавець) та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" (Покупець), було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, за умовами якого (п. 2.1) предметом продажу є право вимоги, в тому числі і за Кредитним договором №97/КВ-07 про відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 30.05.2007 (укладеного між ТОВ "Український промисловий банк" та ТОВ "Новекс Дім"), з усіма змінами та доповненнями до нього, а також всі права вимоги Продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

28.11.2014 між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги №1-14, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" продало, а ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" придбало, за Актом приймання-передачі від 28.11.2014, права вимоги до позичальників, в тому числі до Покупця перейшло право кредитора та іпотекодержателя за зазначеними вище договорами.

Придбання права вимоги за Договором від 28.11.2014 № 1-14 стало підставою для визнання рішенням господарського суду Львівської області від 28.09.2015 у справі № 914/2666/15 (що є предметом перегляду за нововиявленими обставинами за заявою ПАТ "Дельта Банк") за ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" прав та обов'язків іпотекодержателя за Договорами № Д190 від 30.05.2007 та № Д 257 від 07.08.2007.

При цьому, цим же рішенням зобов'язано відповідача-1 за зустрічним позовом ВАТ "Брошнівський експериментальний завод "Лісдеревмаш" включити до ліквідаційної процедури майнові вимоги іпотекодержателя - ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" за іпотечними договорами № Д190 від 30.05.2007 та № Д 257 від 07.08.2007 як правонаступника ТОВ "Укрпромбанк".

Уповноваженою особою фонду, у зв'язку з віднесенням ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних банків та введенням щодо нього тимчасової адміністрації, запроваджено перевірку правочинів вчинених (укладених) банком на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За результатом перевірки правочинів складено протокол № 76/1 від 28.09.2015, згідно якого Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 08.10.2014, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", віднесено до нікчемних на підставі п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Нікчемним (абсолютно недійсним) є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом.

За змістом ч. 2 ст. 215 ЦК України, нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

З метою захисту своїх прав ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з вимогою визнати недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 08.10.2014, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар", та похідний від нього Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1-14 від 28.11.2014 укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення", із застосуванням наслідків нікчемності правочинів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі № 910/13169/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017, визнано недійсними Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1 від 08.10.2014 (укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Авістар") та Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1-14 від 28.11.2014 (укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" та ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення"); зобов'язано ТОВ "Новітні енергозберігаючі системи опалення" повернути ПАТ "Дельта Банк" всю документацію, передану на підставі цих договорів.

Прийняття таких рішень і стало підставою для звернення ПАТ "Дельта Банк" із заявою, в порядку ст. 112 ГПК України, про перегляд рішення господарського суду Львівської області від 28.09.2015 у справі № 914/2666/15 за нововиявленими обставинами.

Проте, відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, прийнятого 28.09.2015, суди не погодилися із наданням вказаним заявником обставинам статусу нововиявлених, констатували їх як зміна обставин, які не існували на момент винесення рішення 28.09.2015.

Колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Аналіз ст. 112 ГПК України дозволяє визначити нововиявлені обставини як юридичні факти, які передбачені нормами права і тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин; мають істотне значення для правильного вирішення даної справи та вплинули б на остаточне вирішення справи судом; не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

При вирішенні питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності, необхідно керуватися правилами ст. 43 ГПК України. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Розділ ХІІІ ГПК України дає підстави для висновку про те, що процесуальним законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

З огляду на викладене, аналізуючи норми чинного законодавства, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що судами попередніх інстанцій не враховано, що ПАТ "Дельта Банк" як нововиявлену обставину визначає не саме рішення господарського суду, а встановлений за цим рішенням факт нікчемності договорів в силу Закону.

Тобто, нововиявленою обставиною у даній справі є не подія у вигляді рішення, а обставина, яка цим рішенням встановлена.

Таким чином, виходячи з норм ст. 236 Цивільного кодексу України, обставина існувала на момент винесення рішення господарським судом Львівської області від 28.09.2015, яке є предметом перегляду за заявою Банку, однак в контексті ст. 35 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), стала відомою при винесенні рішення в межах справи № 910/13169/16.

Крім того, на переконання колегії суддів касаційної інстанції, зазначені обставини містять наявність всіх складових для надання їм статусу нововиявлених: по-перше, існування їх на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду цієї справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Відтак, перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності (відсутності) нововиявлених обставин, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що наведені ПАТ "Дельта Банк" обставини не є нововиявленими, в розумінні ст. 112 ГПК України.

Разом з тим, Суд, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність доказів, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або їх додатково перевіряти. Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (статті 300, 316 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017).

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК У країни (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 311 ГПК України, у визначеній редакції).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про скасування ухвали господарського суду Львівської області від 02.10.2017 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 914/2666/15, як такі що прийняті в результаті неправильного тлумачення ст.ст. 112, 113ГПК України та незастосування ст.ст. 215, 216, 236 Цивільного кодексу України, з направлення справи на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

В. Судові витрати

26. У зв'язку з скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 310, 314 - 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В. задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 02.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 914/2666/15 скасувати.

3. Справу № 914/2666/15 направити на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Г. Пєсков