ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018

м. Дніпро

Справа № 914/136/18

за позовом Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Навчально-спортивної бази зимових видів спорту "Тисовець", м.Тисовець

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКВЕЛ-ІНВЕСТМЕНТ", м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 36 370,00 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Навчально-спортивної бази зимових видів спорту "Тисовець" звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсвіт 2021" і просить суд стягнути заборгованість в сумі 36 370,00 грн. за договором про надання послуг від 28.11.2016р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням зобов'язань Відповідачем щодо оплати отриманих послуг за Договором про надання послуг від 28.11.2016р. та Договором від 28.11.2016р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2018р. відкрито провадження у справі.

Відповідач відзив на позов, а також докази оплати за спірним договором до суду не надав, поштове відправлення 49 6 повернуто на адресу суду з позначкою «адресат вибув», в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016р. між Навчально-спортивною базою зимових видів спорту "Тисовець" (далі-Позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсвіт 2021", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Маквел-Інвестмент» (далі-Відповідач,замовник) було укладено договір про надання послуг (а.с.22).

Відповідно до п. 1.1 Договору, за завданням замовника виконавець надає замовнику послуги з проживання працівників в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, за цим Договором виконавець надає замовнику такі послуги: проживання працівників замовника на Навчально-спортивній базі зимових виду спорту «Тисовець».

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за наслідками кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуги.

Сторони домовились, що вартість послуг на одне койко-місце в готелі будівлі № 35/1 становить 60,00 грн. з ПДВ, а вартість послуг на одне койко-місце в котеджі № 8 «Бескид» становить 80,00 грн. з ПДВ (пункт 4.2 Договору).

Відповідно до пункту 4.3 Договору, акт про надані послуги підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Замовник зобов’язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість послуг у строк до 15 днів з моменту підписання такого акту.

Позивачем надано Відповідачу послуги з проживання на загальну суму 22 930,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 79 від 06.11.2017р. на суму 18 880,00 грн. та № 82 від 01.12.2017р. на суму 4 050,00 грн. (а.с.27,30).

Також, 28.11.2016р. між Навчально-спортивною базою зимових видів спорту "Тисовець" (далі-Позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсвіт 2021", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Маквел-Інвестмент» (далі-Відповідач,замовник) було укладено договір (а.с.23).

Відповідно до п. 1.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов’язується забезпечити трьохразовим харчуванням працівників замовника, задіяних на виконанні робіт по капітальному ремонту казарми будівель № 35/1, № 35/19 в/м № 35 НСБ ЗВС «Тисовець», а замовник зобов’язується оплатити надані послуги.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, за надані за цим Договором послуги замовник здійснює оплату згідно виставленого виконавцем рахунку.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання – передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 робочих днів після фактичного надання послуг.

Підписання акта приймання-передачі наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку (п.3.3 Договору).

Позивачем надано Відповідачу послуги з харчування на загальну суму 36 320,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 80 від 01.11.2017р. на суму 22 880,00 грн., № 81 від 01.12.2017р. на суму 7 040,00 грн. та № 101 від 30.12.2017р. на суму 6 400,00 грн. (а.с.28-29,31).

Відповідачем за двома Договорами частково оплачені послуги з харчування і проживання у розмірі 22 880 грн. (платіжне доручення №987), що підтверджує сам Позивач. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги з харчування становить 36 370 грн.

Відповідач заборгованість за надані послуги у розмірі 36 370,00 грн. за двома Договорами не сплатив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договором про надання послуг від 28.11.2016р. стосовно надання послуг Відповідачу з проживання працівників, а саме п.4.1 вказаного Договору чітко визначено, що вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за наслідком кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуги.

Як вказувалось вище, в п.4.3 визначено кінцеву дату підписання вказаного акту про надані послуги за попередній місяць та умови оплати за надані послуги у строк до 15 днів з моменту підписання такого акту.

Таким чином з умов Договору вбачається те, що фактичне надання послуг повинно бути підтверджено підписанням акту надання послуг (з проживання) обома сторонами Договору з подальшою оплатою таких послуг на підставі вказаного акту.

Як вбачається з матеріалів справи Позивачем наданий акт надання послуг №82 проживання в період з 06.11.2017р. – 24.11.2017р., який підписано Позивачем одноособово на суму 4 050 грн. За таких обставин суд не може прийняти вказаний акт, як належний та допустимий доказ надання Позивачем цих послуг за вказаним актом на суму 4 050 грн. так як останній суперечить вимогам ч.1 ст.903 ЦК України та умовам Договору.

Договором від 28.11.2016р. сторонами визначені умови надання послуг з харчування. Пунктом 3.2 вказаного Договору сторони також встановили умови стосовно здавання та приймання послуг, оформлення їх Актом приймання – передачі після фактичного їх надання.

Таким чином з умов Договору (з харчування) також вбачається обов’язковість підписання сторонами акту приймання - передачі послуг після фактичного їх надання.

Позивачем надано до позову акти надання послуг №80 від 01.11.2017р. про харчування в період з 01.10.-31.10.2017р. та №101 від 30.12.2017р. про харчування в період з 01.-28.12.2017р. на суму 22 880 грн. та 6 400 грн. відповідно.

Вказані акти також Позивачем підписані одноособово та не можуть бути належними та допустимими доказами надання послуг так як останні суперечать приписам ч.1 ст.903 ЦК України та умовам Договору.

Крім того, ухвалою господарського суду від 07.03.2018р. Позивачу та Прокурору було запропоновано надати суду пояснення стосовно не підписаних актів надання послуг за №№80,82, 101, однак пояснень останніми суду не надано.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на вказане вище, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Позивача в сумі 33 330 грн. (4 050 + 22 880 + 6 400).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості Відповідачем в сумі 3040 грн. за двома Договорами сторонами суду не надано.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача на користь Позивача суми у розмірі 3 040 грн. в решті позовних вимог відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 612, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маквел-Інвестмент» (49087, м. Дніпро, вул. Калинова, 87; ідентифікаційний код 40643407) на користь Навчально-спортивної бази зимових видів спорту "Тисовець" (82631, Львівська область, Сколівський район, с. Тисовець; ідентифікаційний код 14303103) – заборгованість за надані послуги у розмірі 3 040,00 грн. та судовий збір у розмірі 147, 27 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

10.05.2018р.

Повне рішення складено 08.05.2018