ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018м. ДніпроСправа № 904/603/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Тайлієвої Х.Р., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Нафта" (49101, м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, буд. 23, прим. 1; ідентифікаційний код 40722635)

до Приватного підприємства "КМС-1" (51840, Дніпропетровської області, Петриківського району, смт. Курилівка, вул. Гагаріна, буд. 6; ідентифікаційний код 36826431)

про стягнення 62 639 грн. 36 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 17.01.2018р. №17/01;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес Нафта" з урахуванням заяви (вх.№8646/18 від 23.02.2018р.) про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача - Приватного підприємства "КМС-1" 62 639 грн. 36 коп., що складає 56 686 грн. 50 коп. заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору від 07.02.2017р. № НПН-700061 поставки нафтопродуктів, 284 грн. 21 коп. - 3% річних та 5 668 грн. 65 коп. - штрафу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/603/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 15.03.2018р.

Відповідач у відзиві (вх.№11526/18 від 15.03.2018р.) на позовну заяву просить задовольнити позов позивача частково, визнає суму заборгованості перед позивачем у сумі 56 686 грн. 00 коп., у решті позовних вимог відмовити та зменшити розмір неустойки, посилаючись на те, що: - листом від 27.02.2018 р. № 5/02-18 позивача було повідомлено, що відповідачем станом на 27.02.2017р. сплачено на виконання вищевказаного договору 778 654 грн. 00 коп.; - залишок заборгованості складає 56 686 грн. 50 коп.; - позивач не звертався до відповідача із будь-якими письмовими вимогами про сплату штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2018р. оголошено перерву у підготовчому засіданні (загальне позовне провадження) на 17.04.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 10.05.2018р.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отриманням 21.04.2018р. копії ухвали суду про про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.103).

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2017р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес Нафта", як постачальником, та відповідачем Приватним підприємством "КМС-1", як покупцем, було укладено договір №НПН-700061 поставки нафтопродуктів (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, визначених в Договорі, нафтопродукти, найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну партію товару.

Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині розрахунків до їх повного проведення; у разі відсутності письмової заяви жодної із сторін про припинення дії договору поданої до моменту припинення дії договору, останній вважається продовженим на один календарний рік; кількість разів продовження дії цього договору є необмеженою (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюються сторонами за обопільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні статті 266 Господарського кодексу України та складають невід'ємну частині даного договору; одиниця виміру: літри/тони (згідно заявки покупця на постачання товару).

Згідно із пунктом 2.1 Договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з письмовими заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару; заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо вона була надіслана письмово (факсом або електронною поштою); постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі), які підписані представниками обох сторін.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що загальна ціна договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору; вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником у рахунках-фактурах та видаткових накладних.

За змістом пункту 3.2 Договору покупець зобов'язується оплатити повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах, до моменту поставки товару; платіжні документи за договором оформлюються згідно умов чинного законодавства України, з дотриманням усіх вимог, які зазвичай ставляться до змісту та форми таких документів, з обов'язковим зазначенням номеру та дати укладення договору згідно з яким здійснюється проплата грошових коштів, а також номер та дату відповідного рахунку-фактури.

Як вбачається позивачем згідно умов Договору було виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 835 341 грн. 80 коп., у тому числі:

- від 15.02.2017р. №НПН-700283 на суму 49 476 грн. 00 коп. (а.с.17);

- від 27.02.2017р. №НПН-700373 на суму 586 330 грн. 50 коп. (а.с.20);

- від 12.06.2017р. №НПН-701705 на суму 44 051 грн. 00 коп. (а.с.23);

- від 24.07.2017р. №НПН-702467 на суму 39 000 грн. 00 коп. (а.с.26);

- від 06.12.2017р. №НПН-704903 на суму 56 686 грн. 50 коп. (а.с.29);

- від 22.12.2017р. №НПН-705158 на суму 59 797 грн. 80 коп. (а.с.32).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 835 341 грн. 80 коп., про що свідчать:

- видаткова накладна від 15.02.2017р. №НПН-15024 на суму 49 476 грн. 00 коп. (а.с.18);

- видаткова накладна від 27.02.2017р. №НПН-27025 на суму 586 330 грн. 50 коп. (а.с.21);

- видаткова накладна від 13.06.2017р. №НПН-13062 на суму 44 051 грн. 00 коп. (а.с.24);

- видаткова накладна від 24.07.2017р. №НПН-24078 на суму 39 000 грн. 00 коп. (а.с.27);

- видаткова накладна від 07.12.2017р. №НПН-07121 на суму 56 686 грн. 50 коп. (а.с.30);

- видаткова накладна від 23.12.2017р. №НПН-231210 на суму 59 797 грн. 80 коп. (а.с.33).

Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в видаткових накладних та/або актах приймання-передачі (пункт 3.3 Договору).

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів банківської установою на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати поставленого за Договором товару є таким, що настав і відповідач повинен був оплатити товар:

- по видатковій накладній від 15.02.2017р. №НПН-15024 на суму 49 476 грн. 00 коп. до 15.02.2017р. (включно);

- по видатковій накладній від 27.02.2017р. №НПН-27025 на суму 586 330 грн. 50 коп. до 27.02.2017р. (включно);

- по видатковій накладній від 13.06.2017р. №НПН-13062 на суму 44 051 грн. 00 коп. до 13.06.2017р. (включно);

- по видатковій накладній від 24.07.2017р. №НПН-24078 на суму 39 000 грн. 00 коп. до 24.07.2017р. (включно);

- по видатковій накладній від 07.12.2017р. №НПН-07121 на суму 56 686 грн. 50 коп. до 07.12.2017р. (включно);

- по видатковій накладній від 23.12.2017р. №НПН-231210 на суму 59 797 грн. 80 коп. до 23.12.2017р. (включно).

Як вбачається відповідачем було частково погашено заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 778 655 грн. 80 коп., про що свідчать банківські виписки по рахунку (а.с.35-43, 71).

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 56 686 грн. 50 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що у випадку прострочення оплати поставленого товару покупець зобов'язується на вимогу постачальника сплатити йому штраф у розмірі: - 1,5% від суми неоплаченого товару при простроченні оплати від одного до десяти календарних днів; - 3% від суми неоплаченого товару при простроченні оплати від одинадцяти до шестидесяти календарних днів; - 10% від суми неоплаченого товару при простроченні оплати від шестидесяти одного календарного дня.

Отже, штраф згідно розрахунку становить 5 668 грн. 65 коп. (56 686,50 грн. х 10%).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку річні становлять 284 грн. 21 коп. (з 25.12.2017р. по 23.02.2018р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Що стосується судового збору з суми 11 220 грн. 12 коп. у розмірі 9 458 грн. 12 коп., то він підлягає поверненню у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" за клопотанням позивача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "КМС-1" (51840, Дніпропетровської області, Петриківського району, смт. Курилівка, вул. Гагаріна, буд. 6; ідентифікаційний код 36826431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес Нафта" (49101, м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, буд. 23, прим. 1; ідентифікаційний код 40722635) 56 686 (п'ятдесят шість тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 50 коп. - заборгованості, 5 668 (п'ять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 65 коп. - штрафу, 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 21 коп. - річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

21.05.2018