ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.05.2018 м. Ужгород Справа № 907/858/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Йосипчук О.С., розглянувши матеріали справи №907/858/17 за правилами загального позовного провадження,

за позовом: Керівника Ужгородської місцевої прокуратури, м. Ужгород Закарпатської області в інтересах держави в особі:

позивач: Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, м. Київ, в особі Закарпатського обласного відділення (філії) КФВС МОН України, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача: фізичної особи-підприємця Олеоленко Людмили Олександрівни, м. Ужгород Закарпатської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління з питань забезпечення повноважень щодо управління об'єктами спільної власності Закарпатської обласної ради

про: 1) стягнути з ФОП Олеоленко Л.О. на користь Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року, в розмірі 99984,18 грн., та суму заборгованості по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року в розмірі 10994,03 грн., а також штрафні санкції (пеня) по договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року, в розмірі 5912,39 грн., та штрафні санкції (пеня) по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року, в розмірі 346,06 грн, на розрахунковий рахунок позивача;

2) розірвати договір оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року та договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року,

При секретарі судового засідання - Лазар С.Л.

За участі представників сторін:

від позивача - Паливода І.Т., представник за дов. №28 від 11.01.2018р.;

від відповідача - Михалків Б.С., адвокат;

від третьої особи - Андроненков С.С., представник за довіреністю;

прокурор - Роман М.С., прокурор відділу прокуратури Закарпатської області.

Керівник Ужгородської місцевої прокуратури заявив позов в інтересах держави в особі Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, м. Київ, в особі Закарпатського обласного відділення (філії) КФВС МОН України до фізичної особи-підприємця Олеоленко Людмили Олександрівни про стягнення 99984,18 грн. боргу по орендній платі нерухомого майна і нарахованих штрафних санкцій в розмірі 5912,39грн., а також боргу в розмірі 10994,03грн. по відшкодуванню витрат на його утримання і 346 грн. штрафних санкції, нарахованих за порушення грошового зобов'язання. Підставою позову є факт невиконання відповідачем, як орендарем, свого обов'язку по внесенню орендної плати та відшкодуванню витрат на утримання об'єкту оренди, систематична несплата яких послужила причиною для заявлення вимоги про розірвання означених Договорів.

Прокурор та представник позивача в ході судового розгляду наполягали на задоволенні позовних вимог, посилаючись на долучені до матеріалів справи документи.

13.03.2018 року, позивач подав через канцелярію суду письмову заяву, якою ставить до відома суд, про те, що відповідач звернувся до позивача із заявою від 30.01.2018 року про розірвання договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року. Відтак, на підставі заяви відповідача від 30.01.2018 року про розірвання договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року, вказаний договір розірвано 31.01.2018 року.

Також, 02.05.2018 року, представник позивача подав суду заяву, якою долучив до матеріалів справи зміни до договору «Про відшкодування витрат балансоутримувача нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу» від 30.12.2013 року, укладені між позивачем та відповідачем 23.04.2018 року. Із укладених змін до договору вбачається, що сторони дійшли взаємної згоди розірвати вище вказаний договір 23.04.2018 року. Разом із вказаною заявою, представник позивача подав суду акт приймання передачі нерухомого майна від 28.02.2018 року до договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року.

Представник відповідача присутній в судовому засіданні, проти позову заперечив в частині стягнення заборгованості, а також, подав суду клопотання про витребування оригіналу договору та просить суд відкласти судове засідання з метою з'ясування позиції по іншій справі, оскільки в останній заявлено клопотання про об'єднання позовних вимог. Вказані клопотання судом прийнято та відмовлено в задоволенні останніх як недоведених та не обґрунтованих.

Представник третьої особи, в ході судового засідання заявлений позов підтримав та просив суд розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами.

За наведених обставин справа вирішується в порядку визначеному ГПК України.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, 03.06.2009 року, між фізичною особою-підприємцем Олеоленко Людмилою Олександрівною та Закарпатським обласним управлінням з фізичного виховання та спорту МОН України (правонаступник - Комітет з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України) укладено договір оренди нерухомого майна №б/н.

Цей Договір оренди нерухомого майна укладений терміном по 30.06.2010 року, в подальшому цей Договір пролонгований від 01.06.2013 року терміном до 01.06.2018 року.

Відповідно до п. 5.2. та 5.6. згаданого договору, орендар зобов'язаний перерахувати своєчасно та в повному обсязі щомісячно встановлену договором суму орендної плати попередньо не пізніше 15 числа поточного місяця.

Станом на 06.10.2017 року за договором оренди нерухомого майна б/н від 03.06.2009 року заборгованість по орендній платі відповідача перед Комітетом з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України з березня 2017 року по вересень 2017 року складає 105896,57 грн. з яких сума основного боргу 99984,18 грн., пеня - 5912,39 грн.

Крім договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року, з додатковими угодами, з відповідачем укладався договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року по 31.12.2018 року.

Згідно вказаного договору балансоутримувач (Закарпатське обласне управління з фізичного виховання та спорту МОН України) забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 5, а також утримання прибудинкової території, а користувач (ФОП Олеоленко Л.О.) бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.

Пунктом 2.2.3 згаданого договору передбачено, що користувач зобов'язаний вносити плату на рахунок балансоутримувача згідно виставлених рахунків. При несвоєчасному внесенні плати, користувач зобов'язаний сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день.

Станом на 06.10.2017 року, заборгованість відповідача перед Комітетом з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу з березня 2017 року по вересень 2017 року складає 11340,09 грн., з яких сума основного боргу 10994,03 грн., пеня - 346,06 грн.

Загальна сума заборгованості за обома договорами складає 117236,66 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ч. 1 ст. 19 цього Закону передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Отже, відповідачем порушено умови договору, а також положення ст. ст. 18, 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", ст. 762 ЦК України та ст. 286 ГК України, згідно яких орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ст. 230 ГК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин повинен сплатити штрафну санкцію.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ЦК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України. Згідно п. 3.4 договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на спеціальний рахунок орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, з врахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Згідно п.2.2.3 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року, при несвоєчасному внесенні плати, балансоутримувач зобов'язаний сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Слід зазначити, що позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору. Так, 30.05.2017 року, відповідачу виставлена претензія № 175, направлена рекомендованим листом з повідомленням, яка одержана відповідачем 01.06.2017 року, однак, вказана претензія залишена без відповіді.

Разом з тим, позивач звернувся повторно до відповідача з листом-попередженням від 05.07.2017 року за №202, який направлено рекомендованим листом з повідомленням та який вручено відповідачу 11.07.2017 року, однак, відповідач повторно залишив лист-повідомлення без відповіді.

Також, управління з питань забезпечення повноважень щодо управління об'єктами спільної власності Закарпатської обласної ради, направило лист на адресу відповідача від 10.07.2017 року за № 06-10/325. Відповідач належним чином не реагував на звернення власника майна - Закарпатської обласної ради, в подальшому використовує майно комунальної власності на свій розсуд без оплати оренди та відшкодування комунальних та експлуатаційних витрат, які несе орендодавець.

17.08.2017 року № 224, на адресу відповідача рекомендованим листом, з повідомленням направлено акти звірки по оплаті за оренду нерухомого майна та акт звірки відшкодування витрат за надання комунальних послуг, в двох примірниках, всього два акти, один для підписання, та один для повернення на адресу орендодавця, які одержано відповідачем дані 29.08.2017 року. Відповіді на день звернення з позовом не надійшло. Відтак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не вносив орендну плату з березня 2017 року.

17.08.2017 року за № 225, на адресу відповідача, рекомендованим листом з повідомленням, направлено звернення про розірвання договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року, який одержано відповідачем 29.08.2017 року.

У відповідності до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 ЦК визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 ЦК та частиною 2 статті 180 ГК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

У відповідності із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. А в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України).

Таким чином, відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання, тим самим не виконав і порушив умови договору оренди нерухомого майна б/н від 03.06.2009 року та умови договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року в розмірі 99984,18 грн., та заборгованість по договору на відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року в розмірі 10994,03 грн.

Також, у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань належним чином, відповідно до умов вказаних договорів, позивач нарахував відповідачу пеню в порядку ст. 625 ЦК України, яка згідно розрахунку позивача становить: по договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року 5912,39 грн., та по договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року 346,06 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Обов'язок доказування, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги.

Підсумовуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору оренди нерухомого майна б/н від 03.06.2009 року в сумі 105896,57 грн. (в т. ч. 99984,18 грн. - основний борг, 5912,39 грн. - пеня) та стягнення з відповідача суми заборгованості по договору на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року в сумі 11340,09 грн. (в т. ч. 10994,03 грн. - основний борг, 346,06 грн. - пеня) є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки позов належним чином позивачем доведено і документально підтверджено, і в той же час відповідачем в установленому порядку не спростовано.

В частині вимог про розірвання договору суд констатує наступне. Судовим розглядом справи встановлено, що 13.03.2018 року, позивач подав через канцелярію суду письмову заяву, якою ставить до відома суд, про те, що відповідач звернувся до позивача із заявою від 30.01.2018 року про розірвання договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року. Відтак, на підставі заяви відповідача від 30.01.2018 року про розірвання договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року, вказаний договір розірвано 31.01.2018 року.

Також, 02.05.2018 року, представник позивача подав суду заяву, якою долучив до матеріалів справи зміни до договору «Про відшкодування витрат балансоутримувача нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу» від 30.12.2013 року, укладені між позивачем та відповідачем 23.04.2018 року. Із укладених змін до договору вбачається, що сторони дійшли взаємної згоди розірвати вище вказаний договір 23.04.2018 року. Разом із вказаною заявою, представник позивача подав суду акт приймання передачі нерухомого майна від 28.02.2018 року до договору оренди нерухомого майна від 03.06.2009 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем в частині другої заявленої позовної вимоги відсутній спір, тому, провадження в цій частині належить припинити.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Згідно з ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3358,55,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 202, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Олеоленко Людмили Олександрівни (88000, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України в особі Закарпатського обласного відділення (філії) Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України (88018, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Заньковецької, буд. 5, код 38872703) заборгованість по договору оренди нерухомого майна б/н від 03.06.2009 року в сумі 105896,57 грн. (в т. ч. 99984,18 грн. - основний борг, 5912,39 грн. - пеня) та заборгованість по договору на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу від 30.12.2013 року в сумі 11340,09 грн. (в т. ч. 10994,03 грн. - основний борг, 346,06 грн. - пеня).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Олеоленко Людмили Олександрівни (88000, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Прокуратури Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2-а, код 02909967) витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 4958,55 грн. (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім грн. 55 коп.).

4. В решті заявлених позовних вимог - провадження припинити.

5. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.05.2018 року.

Суддя О.С. Йосипчук