РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/18363/17

За позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-паркінг", м. Київ

про стягнення 142 246,00 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Ісаєва-Гуляйко О.В. (представник за довіреністю від 23.01.2018р.);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-паркінг" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором №ДНП-2015-08/10 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 26.08.2015р. в розмірі 142 246,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором та не вніс у повному обсязі плату за фіксовані місця для паркування у визначені договором строки.

Відповідач у визначений судом строк письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 28.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2017р. розгляд справи відкладено до 12.12.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2017р. розгляд справи до відкладено 30.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018р. у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018р. підготовче засідання відкладено до 01.03.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.03.2018р.

В судовому засіданні 29.03.2018р. судом оголошено перерву до 05.04.2018р.

Судове засідання 05.04.2018р. не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.04.2018р. в порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторін викликано у судове засідання на 26.04.2018р.

В судове засідання 26.04.2018р. представник відповідача вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 26.04.2018р. представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 26 квітня 2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015р. між позивачем (Сторона-1) та відповідачем (Сторона-2) укладено Договір №ДНП-2015-08/10 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (надалі-Договір), відповідно до п. 1.1. якого Сторона-1 надає за плату Стороні-2 право на організацію та експлуатацію 108 (сто вісім) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 12 (дванадцять) спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вереснева, 24, в межах III територіальної зони паркування м. Києва (фіксовані місця для паркування за договором), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

За умовами п. 1.2. Договору під "Фіксованими місцями для паркування" в договорі визначено 108 (сто вісім) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 12 (дванадцять) спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вереснева, 24, в межах III територіальної зони паркування м. Києва.

Згідно п. 1.3. Договору фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію відповідачу з моменту набрання чинності договору.

В пункті 2.2.6. вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки з позивачем, згідно з розділом 3 договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що плата за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу становить 6,50 грн., з яких: 1,92 грн. вартість послуги без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів, 0,38 грн. - ПДВ та 4,20 грн. збір за місця для паркування транспортних засобів.

У відповідності до п. 3.2. Договору загальна сума щомісячних платежів Сторони-2 Стороні-1 по Договору визначена в Графіку платежів (Додаток № 1 до даного Договору).

Як передбачено в п. 3.3. Договору розрахунок за договором здійснюється шляхом оплати відповідачем у розмірі 100% щомісячного платежу, не пізніше 25 числа поточного місяця відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до даного Договору).

В п. 3.4. Договору сторони домовились, що Сторона-1 не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках Акт здачі наданих послуг. Сторона-2 не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, отримати Акт здачі наданих послуг, протягом п'яти робочих днів підписати його та повернути Стороні-1 один примірник Акту.

Якщо в установлений строк Сторона-1 не одержить підписаний Акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень (п. 3.5. Договору).

Згідно п. 3.8. Договору оплата Сторони-2 Стороні-1 згідно умов договору проводиться за період з дати підписання договору по дату повернення фіксованих місць для паркування згідно п. 1.4. Договору.

У відповідності до п. 6.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.09.2015р. сторони домовились, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з 18.09.2015р. і діє до 25.08.2018р. (п. 1. Угоди).

В п. 2 Додаткової угоди № 1 від 18.09.2015р. сторони погодили графік платежів (Додаток № 1 до Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2015р. між сторонами підписано та скріплено печатками Акт про приведення паркувального майданчика в належний стан для експлуатації, за змістом якого сторони підтвердили, що паркувальний майданчик за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вереснева, 24, в межах III територіальної зони паркування м. Києва приведений в належний стан для експлуатації, сторона-2 експлуатує вказаний паркувальний майданчик з 18.09.2015р.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, позивачем на виконання п. 3.4. Договору було підготовлено відповідні акти надання послуг на загальну суму 156 546,00 грн., а саме:

- № КП-0022080 від 30.09.2015р. на суму 9 126,00 грн.;

- № КП-0024238 від 31.10.2015р. на суму 21 762,00 грн.;

- № КП-0026559 від 30.11.2015р. на суму 21 060,00 грн.;

- № КП-0028874 від 31.12.2015р. на суму 21 762,00 грн.;

- № ИП-0002121 від 31.01.2016р. на суму 21 762,00 грн.;

- № ИП-0004210 від 29.02.2016р. на суму 20 358,00 грн.;

- № 761 від 31.03.2016р. на суму 21 762,00 грн.;

- № 1661 від 27.04.2016р. на суму 18 954,00 грн., проте відповідач ухилився від виконання свого обов'язку, у передбачений п. 3.4. Договору строк, отримати такі акти у позивача, підписати їх та повернути позивачеві, у зв'язку з чим, такі акти були направлені позивачем на адресу відповідача.

Як зазначає позивач, що також підтверджується матеріалами справи, відповідач взяті на себе зобов'язання, зокрема, в частині проведення своєчасних та в повному обсязі розрахунків за договором виконав неналежним чином, перерахувавши плату за фіксовані місця для паркування за спірний період частково на суму 14 300,00 грн. (докази оплати у справі) та допустив виникнення заборгованості перед позивачем на суму 142 246 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами, претензіями про сплату заборгованості за договором на суму 142 246,00 грн. (докази направлення претензій у справі), які були залишені без відповіді та задоволення зі сторони відповідача.

Листом № 997 від 23.03.2016р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку на підставі п. 6.6. Договору, який отримано відповідачем 31.03.2016р., про що на названому листі зроблено відповідну відмітку, у зв'язку з чим з 28.04.2016р. договір вважається розірваним.

Зважаючи на те, що відповідач повністю не провів розрахунки з позивачем за фіксовані місця для паркування за договором, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Матеріалами справи (Акт про приведення паркувального майданчика в належний стан для експлуатації від 18.09.2015р.) підтверджується факт передачі відповідачу майна в оренду, користування ним відповідачем протягом спірного періоду в період дії договору (вказані вище акти надання послуг, направлені відповідачу та у зв'язку з неповерненням підписаних таких актів позивачеві на підставі п. 3.5. Договору, послуги вважаються прийнятими відповідачем), а також внесення відповідачем на рахунок позивача плати за фіксовані місця для паркування на суму 14 300,00 грн. (за спірний період).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.3. Договору обов'язок відповідача щодо внесення плати за фіксовані місця для паркування мав виконуватись відповідачем шляхом оплати у розмірі 100% щомісячного платежу, не пізніше 25 числа поточного місяця, а прострочення виконання зобов'язання у відповідача виникало щомісяця з наступного дня після спливу зазначеного строку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження внесення відповідачем плати за фіксовані місця для паркування, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/18363/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 142 246,00 грн. суми основного боргу (плати за фіксовані місця для паркування).

Судовій збір в розмірі 2 133,69 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-паркінг" (ідентифікаційний код 39729454, адреса: 03164, м. Київ, вул. Олевська, буд. 3-А, офіс 3) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (ідентифікаційний код 35210739, адреса: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6) 142 246,00 грн. (сто сорок дві тисячі двісті сорок шість гривень 00 коп.) суми основного боргу та 2 133,69 грн. (дві тисячі сто тридцять три гривні 69 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.05.2018р.

Суддя С.М. Морозов