УХВАЛА

14 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/21/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 та постанову Харківського апеляційного господарський суд від 23.01.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль"

про стягнення 23 797,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 у справі № 917/21/16 позов Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" про стягнення 23 797,85 грн. задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" суму боргу у розмірі - 23 797, 85 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" судовий збір в сумі - 1 218 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" з рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 у справі № 917/21/16 не погодилося та звернулося 15.11.2016 (згідно з відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті) до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права.

23.01.2017 постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі 917/21/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 - без мін.

30.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" звернулося до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 і постанову Харківського апеляційного господарський суд від 23.01.2017 у справі № 917/21/16 та додало до матеріалів касаційної скарги клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 912/21/16 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Пільков К. М., суддя - Чумак Ю. Я., суддя - Дроботова Т. Б., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 та постанову Харківського апеляційного господарський суд від 23.01.2017 у справі № 917/21/16 залишено без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підстави, які наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, визнані Судом неповажними.

27.02.2018 (згідно з відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" надіслано заяву про усунення недоліків касаційної скарги № 20 від 27.04.2018 разом із заявою про поновлення (відновлення) пропущеного процесуального строку подання касаційної скарги № 21 від 27.04.2018. В якості поважних підстав для поновлення пропущеного строку скаржником зазначено, що від Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" ніхто не був присутнім під час проголошення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017, не одержували поштою та не знали про існування цього судового рішення у справі № 917/21/16 до 14.11.2017. Таким чином, на думку скаржника, строк на подання касаційної скарги був пропущений із поважних причин.

Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів Касаційного господарського суду визнає підстави, наведені скаржником у заяві про поновлення (відновлення) пропущеного процесуального строку подання касаційної скарги, неповажними з огляду на наступне.

Згідно з відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 надіслано судом 01.02.2017, зареєстровано - 02.02.2017 та оприлюднено - 06.02.2017.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин такого пропуску.

Доводи скаржника, які викладені в заяві щодо не одержання поштою оскаржуваної постанови суду та те, що відповідач чи його представник не були присутніми у судовому засіданні 23.01.2017 визнаються судом не переконливими, оскільки скаржник сам зазначив свою адресу та адресу представника в апеляційній скарзі, а тому судом апеляційної інстанції відповідно було направлено копію оскаржуваної постанови саме на зазначену адресу, яка була повернута на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Посилання скаржника щодо "саботування" УДППЗ "Укрпошта" Правил надання послуг поштового зв'язку щодо Відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається з доданих до касаційної скарги листів УДППЗ "Укрпошта" № 160 від 02.12.2014 та № 200 від 22.01.2015 представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" Кримець Л. І. та Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" пропонувалося неодноразово укласти договір на надання поштових послуг з ЦПЗ № 5, оскільки відповідно до пункту 94 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, порядок доставки поштових відправлень, переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається юридичною особою з оператором поштового зв'язку за місцем обслуговування. Однак згідно з інформацією, яка міститься у листі УДППЗ "Укрпошта" № 532-15-64 від 05.02.2015, скаржник відмовився від укладення договору на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань.

Згідно із статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили. Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо вона подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили.

Як убачається з матеріалів справи та касаційної скарги, скаржник оскаржує постанову Харківського апеляційного господарського суду, яка ухвалена 23.01.2017, останній строк оскарження якої за приписами статті 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) припадає на - 12.02.2017, але оскільки 12.02.2017 - вихідний день, то останній день вважається перший наступний за ним робочий день, а саме 13.02.2017. Натомість касаційну скаргу було подано на адресу Харківського апеляційного господарського суду лише 30.11.2017, що підтверджується відбитком календарного штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, тобто з пропуском процесуального строку на подання касаційної скарги.

Водночас, беручи до уваги факт ініціювання апеляційного перегляду рішення господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 зі справи № 917/21/16 саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий стиль", а також оприлюднення 06.02.2017 оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень, колегія суддів вважає, що зазначені скаржником причини пропуску ним строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (п. п. 22 - 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, п. п. 37 - 38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 судом зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип остаточності рішення, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п. 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 29.10.2015 року).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 917/21/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 та постанову Харківського апеляційного господарський суд від 23.01.2017 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підстави, зазначенні скаржником в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/21/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.05.2016 та постанову Харківського апеляційного господарський суд від 23.01.2017.

3. Направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий стиль" копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами на 44 аркушах, в тому числі оригінал квитанції про сплату судового збору № 55 від 29.11.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак