ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.05.2018 Справа № 917/489/18

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали

за заявою Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2 Полтавської міської ради вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, Полтавська область,36021

до боржника ОСОБА_1 Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" вул. Миру, 12, м. Полтава, Полтавська область,36022

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" 10620,95 грн. заборгованості за договором на покриття експлуатаційних витрат №95 від 01.04.2012 року, яка складується з: 10273,42 грн. основного боргу, 347,53 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2 Полтавської міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" 10620,95 грн. заборгованості за договором на покриття експлуатаційних витрат №95 від 01.04.2012 року, яка складується з: 10273,42 грн. основного боргу, 347,53 грн. пені.

Дослідивши вимогу заявника на предмет відповідності її приписам ст. ст. 147, 150 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі заявнику судового наказу з огляду на таке.

За ч. 1 ст. 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник зазначає, що виконав свої зобов'язання за договором на покриття експлуатаційних витрат №95 від 01.04.2012 року, однак боржник зобов'язання щодо оплати експлуатаційних витрат не виконував належним чином, своєчасно та в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.04.2018 року у нього утворилась заборгованість в сумі 10 620,95 грн. На підставі наявного простроченого грошового зобов'язання, п. 5.2. договору та Закону України " Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" заявник нарахував боржнику 347,53 грн. пені за період з 11.04.2017 року по 01.04.2018 року.

В умовах договору на покриття експлуатаційних витрат №95 від 01.04.2012 року (п. 4.3., п. 4.4.) сторони погодили, що оплата фактичної суми експлуатаційних витрат здійснюється на підставі рахунку, виписаного балансоутримувачем будинку. Плата на покриття експлуатаційних витрат перераховується на розрахунковий рахунок балансоутимувача будинка, не пізніше 10-го числа наступного місяця за звітним.

Однак заявником до заяви про видачу судового наказу не додано рахунків, які є підставою для оплати, ані доказів їх отримання боржником.

При розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог, заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, та встановлення обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Відтак, визначені законом підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов'язку на підставі доданих до заяви доказів здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов'язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності).

Виходячи з доданих до заяви доказів суд позбавлений можливості встановити обґрунтованість виникнення грошових вимог заявника, заявлених у даній заяві.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що в порушення пункту 4 частини 3 ст. 150 ГПК України до заяви не додані докази, які підтверджують, що у заявника по відношенню до боржника виникло право грошової вимоги - право на стягнення грошової заборгованості, що відповідно до пунктів 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України є підставою для відмови у видачі наказу.

До того ж суд, звертає увагу заявника, на те що з даною заявою до суду заявник звернувся 26.04.2018 року (що підтверджується відбитком поштового відділення на конверті в якому заява надійшла до суду), що, в свою чергу, свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогою про стягнення пені за період з 11.04.2017 року по 25.04.2017 року, встановленого ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 148, 151, п. 8 ч. 1 ст. 152, ст. 153, ст. 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Житлово-експлуатаційна організація № 2 Полтавської міської ради" у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" 10620,95 грн. заборгованості за договором на покриття експлуатаційних витрат №95 від 01.04.2012 року, яка складається з: 10273,42 грн. основного боргу, 347,53 грн. пені.

Ухвала підписана 07.05.2018 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Тимощенко