ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 рокуСправа № 912/478/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Скопець В.В., розглянув у судовому засіданні справу №912/478/18

за позовом: фермерського господарства "СІМФО"

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання права на поновлення договору, визнання укладеною додаткової угоди.

Представники:

від позивача- Макєєв Д.В., ордер серія КР № 95435 від 29.02.2018 р.;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява фермерського господарства "СІМФО" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка містить наступні вимоги: визнати за фермерським господарством "СІМФО" право на поновлення договору оренди землі щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області площею 30,00 га ріллі, зареєстрованого в Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008р. за № 02; визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та фермерським господарством "СІМФО" додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого в Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008р. за № 02 в редакції, запропонованій позивачем в прохальній частині позову.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/478/18; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.03.2018 р.; встановлено строк для подання сторонами заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 28.03.2018 р. оголошувалась перерва до 04.04.2018 р., про що судом було постановлено протокольну ухвалу.

02.04.2018 р. позивачем подано до суду заяву в порядку ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України разом з доказами вручення такої заяви відповідачу (а.с. 71-94).

Зі змісту заяви вбачається, що обґрунтовуючи пред'явлені позовні вимоги, фермерське господарство "СІМФО" послалось на ч.ч. 1-5, а також ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". На даний час виникла необхідність у зміні підстави позовних вимог, а саме: позивач вказує на порушення відповідачем вимог земельного законодавства України, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Оскільки позивачем дотримано вимог процесуального закону щодо форми, строку подання та умов ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні 04.04.2018 р., господарський суд прийняв заяву фермерського господарства "СІМФО" (вх.№ 764/18 від 02.04.2018 р.) та розглядає позовні вимоги з урахуванням її змісту.

04.04.2018 р. відповідачем з пропуском строку, встановленого судом, подано письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 96-99).

Ухвалою від 04.04.2018 р. підготовче засідання у справі відкладено на 26.04.2018 р.; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи з урахуванням заяви позивача про зміну підстав пред'явленого позову.

З огляду на подання позивачем зави про зміну підстав пред'явленого позову та прийняття її до розгляду судом, а також враховуючи вимоги ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає без розгляду відзив відповідача на позовну заяву від 04.04.2018 р.

Згідно ухвали суду від 04.04.2018 р. підготовче засідання у справі відкладено на 26.04.2018 р.; надано сторонам строк для подання заяв по суті справи, з урахуванням заяви позивача про зміну підстав пред'явленого позову.

З дотриманням визначеного господарським судом в ухвалі від 04.04.2018 р. строку, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, а позивачем - відповідь на відзив.

Так, відповідно до відзиву на позов від 16.04.2018 р. відповідач зазначає, що наявність заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки протягом одного місяця після закінчення його строку виключає можливість застосування до спірних відносин норми ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (а.с. 124-128).

У відповіді на відзив від 25.04.2018 р. позивач вказує на порушення відповідачем переважного права позивача на поновлення договору, що врегульоване ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", та, водночас, зазначає, що відповідачем не було направлено на адресу позивача заперечення щодо поновлення договору оренди землі в порядку, встановленому ч. 6 ст. 33 цього Закону, а лише витребувано непередбачені законом документи (а.с.135-141).

Згідно ухвали від 26.04.2018 р. позивачу відмовлено в задоволенні заяви останнього про забезпечення позову у даній справі (а.с. 142-143).

У письмовій заяві від 26.04.2018 р. позивач вказує на помилковість свого посилання на ч.ч 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у відповіді на відзив та просить вважати підставою пред'явленого позову ч. 6 ст. 33 цього Закону, як це вказано в заяві позивача, поданої в порядку ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 144).

Згідно ухвали суду від 26.04.2018 р. закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду по суті на 02.05.2018 р.

У судовому засіданні 02.05.2018 р. представник позивача підтримав свою правову позицію відносно підстави та предмету пред'явленого позову.

Відповідач участі в судовому засіданні не брав. При цьому, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області належним чином повідомлене про дату, час та місце судового засідання у справі, що підтверджується отриманням головним спеціалістом управління Держгеокадастру Попович С.М. телефонограми суду з повідомленням про дату, час та місце засідання суду (а.с. 150).

В силу вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засіданні будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засіданні учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи фактичні обставини справи, господарський суд вважає за можливе розглядати справу без участі повноважного представника відповідача.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступні обставини.

04.02.2008 р. між Олександрійською районною адміністрацією Кіровоградської області, як Орендодавцем, та фермерським господарством "СІМФО", як Орендарем, укладено договір оренди (далі - Договір, а.с.17-19), відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради; в оренду передається земельна ділянка загальною площею 30,00 га, в тому числі 30,00 га ріллі, кадастровий номер :02:00:9008.

Сторонами погоджено істотні умови договору оренди земельної ділянки.

Так, зокрема, встановлено, що Договір укладається на 10 років. Після закінчення строку Договору Орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 7 Договору).

Згідно п. 37 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір підписано Орендодавцем та Орендарем, скріплено круглими печатками сторін Договору та зареєстровано у Олександрійському районному відділ КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2008 р. за № 02.

Згідно акту приймання-передачі від 29.02.2008 р. Орендодавцем передано Орендарю земельну ділянку, що є об'єктом Договору (а.с. 20).

Таким чином, виходячи із встановлених вище обставин, з урахуванням положень ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення Договору, умов Договору, приписів ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України, Орендар набув права користуватися (оренди) зазначеною в Договорі земельною ділянкою до 01.03.2018 р.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 23.02.2017 р. Орендар звернувся до відповідача із заявою від 23.02.2017 р. про припинення права оренди за Договором за згодою сторін, у зв'язку з передачею земельної ділянки для учасників АТО (а.с. 102).

Листом від 31.03.2017 р. № Ф-3061/0-4000/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило про відсутність підстав для задоволення заяви Орендаря (а.с. 103).

Згідно заяви від 19.05.2017 р. № 84 Орендар просив Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області припинити право оренди за Договором за згодою сторін, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати орендної плати (а.с. 104).

У відповідності до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 29.06.2017 р. № 11-5746/14-17-СГ припинено право оренди земельної ділянки площею 30,00 га кадастровий номер :02:000:9008, наданої фермерському господарству "СІМФО" в оренду за Договором; віднесено земельну ділянку до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності; наказано укласти угоду про розірвання Договору та повідомити органи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельної ділянки (а.с. 105).

Однак, доказів укладення між сторонами угоди про розірвання Договору ні позивачем, ні відповідачем до суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні, а, отже орендні відносини між сторонами не були припинені шляхом розірвання Договору.

Листом-повідомленням від 26.01.2018 р., в межах строку, передбаченого п. 7 Договору, позивач повідомив Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про свій намір поновити строк дії Договору та надав, зокрема, проект додаткової угоди до Договору про поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах (а.с. 22-24).

Даний лист - повідомлення позивачем подано безпосередньо до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про що свідчить штамп реєстрації відповідача від 26.01.2018 р. № Ф-538/0/16-18 на зазначеному листі.

Згідно листа від 16.02.2018 р. № Ф-538/0-1045/0/17-18, відповідач повідомив Орендаря, що для встановлення належного виконання обов'язків за Договором фермерському господарству "СІМФО" необхідно надати Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області інформацію щодо відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою та докази своєчасної сплати орендної плати, а також, з метою узгодження істотних умов Договору, надати інформацію щодо наявності розробленої технічної документації з нормативної грошової оцінки землі та агрохімічний паспорт поля (а.с. 34).

У відповідності до листа відповідача від 26.02.2018 р. № Ф-538/0-1364/0/1718, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначило, що листом від 16.02.2018 р. № Ф-538/0-1045/0/17-18 пропонувала позивачу узгодити істотні умови Договору, але Орендарем не вчинено необхідних дій для укладення додаткової угоди. У зв'язку з недосягненням домовленості щодо істотних умов Договору, переважне право Орендаря на поновлення Договору є припиненим. Враховуючи викладене, управління Держгеокадастру повідомило про заперечення у поновленні Договору (а.с. 111-112).

20.03.2018 р. начальником Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прийнято наказ № 11-908/14-18-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки", у відповідності до якого, на підставі ст.ст. 15-1, 122 Земельного кодексу України, ст. 31 та ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 р. № 308, наказано:

1. Припинити право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30,0001 га, в тому числі: 30,0001 га рілля, кадастровий номер :02:000:9008, розташованої на території Кіровоградської області Олександрійського району Олександрівської сільської ради, надане ФГ "СІМФО" (орендар), посвідчене договором оренди землі зареєстрованого за № 2 від 29 лютого 2008 року.

2. Віднести земельну ділянку загальною площею загальною площею 30,0001 га, в тому числі: 30,0001 га рілля, кадастровий номер :02:000:9008 до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності.

3. Керівнику відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області забезпечити внесення змін до земельно-облікових даних.

4. Направити орендарю лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі зареєстрованого за № 2 від 29 лютого 2008 року.

5. Юридичному управлінню Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснити заходи щодо забезпечення повідомлення органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про припинення права оренди земельної ділянки (а.с. 114).

В той же день, листом-повідомленням від 20.03.2018 р. № 27-11-0.63-2399/2-18 відповідачем повідомлено Орендаря про заперечення у поновленні Договору та направлено для підписання два примірники акту приймання-передачі земельної ділянки, з проханням повернення акту після підписання на адресу Орендодавця (а.с. 113).

Обґрунтовуючи пред'явлений позов, позивач наголошує на порушенні відповідачем, як вимог ч.ч. 1-5 Закону України "Про оренду землі", так і вимог ч. 6 ст. 33 зазначеного Закону, водночас, зазначає, що підставою звернення до суду з даним позовом є саме ч. 6 ст. 33 Закону.

Вирішуючи спір по суті господарський суд виходив з наступного.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 р. № 20 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, до повноважень якого віднесено, зокрема, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Кіровоградської області.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка, яка є предметом Договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою, в тому числі й за Договором, відноситься до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Порядок поновлення договору оренди землі унормовано статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

За змістом ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина 8). У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п'ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку (частина 9). З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення (частина 10). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина 11). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 12).

Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Разом з тим, ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 р. у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 р. у справі № 6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

Як вже зазначалось, з поданого позову, з урахуванням заяви позивача про зміну підстави пред'явленого позову, вбачається, що позивач вказує на незаконне невизнання відповідачем переважного права позивача на поновлення Договору, водночас, матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначив ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою;

- орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 р. № 3-312гс16.

Як наведено в ч. 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. № 308, Головне управління у межах своїх повноважень видає наказу організаційно-розпорядчого характеру.

Таким чином, наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є юридичною формою рішення вказаного органу, яке породжує певні правові наслідки, спрямовує регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Як встановлено судом, у відповідності до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.03.2018 р. № 11-908/14-18-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки", зокрема, припинено право оренди позивача на земельну ділянку, яка є об'єктом Договору.

На виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.03.2018 р. № 11-908/14-18-СГ та з метою повідомлення Орендаря щодо прийнятого рішення про припинення права оренди за Договором, 20.03.2018 р., тобто в межах місячного строку після закінчення строку дії Договору, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області направлено позивачу лист-повідомлення за № 27-11-0.63-2399/2-18, згідно якого, керуючись ст. 122 Земельного кодексу України, ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", повідомляється про заперечення у поновленні Договору; наголошується на обов'язку орендаря, у разі припинення Договору, повернути земельну ділянку орендодавцеві та направляється для підписання два примірники акту приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 113).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій опису вкладення до цінного листа та фіскального чеку, лист-повідомлення від 20.03.2018 р. № 27-11-0.63-2399/2-18 направлений Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 22.03.2018 р. на адресу позивача, яка зазначалась останнім у листах, адресованих відповідачу, проектах додаткових угод до Договору та вказана позивачем у позовній заяві, а саме: 28003, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Недогарки, вул. Леніна, 18 (а.с. 101).

При цьому, господарський суд звертає увагу на те, що на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не покладено обов'язок доводити факт отримання Орендарем поштової кореспонденції Орендодавця.

За наявності в матеріалах справи належних, в розумінні вимог процесуального закону, доказів направлення Орендарю листа - повідомлення від 20.03.2018 р. № 27-11-0.63-2399/2-18, господарський суд вважає, що відповідачем засвідчено свою волю щодо заперечення у поновленні Договору, яка фактично виражена шляхом прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області про припинення Договору, як єдиної можливої форми рішення зазначеного органу.

Як стверджував представник позивача в судовому засіданні, фермерським господарством "СІМФО" наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 20.03.2018 р. № 11-908/14-18-СГ в судовому порядку не оскаржувався. На момент розгляду даної справи по суті даний наказ є чинним, іншого суду не відомо та позивачем даного факту не спростовано.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що відповідачем у строки та у порядок, визначені чинним законодавством, заперечено Орендарю у поновленні Договору, що виключає поновлення Договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Також господарський суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем доведено належними та допустимими доказами в розумінні процесуального закону обставини належного виконання обов'язків Орендаря за Договором в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, що підтверджується довідкою Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 19.02.2018 р. № 1049 (а.с. 36).

Водночас, стверджуючи про використання земельної ділянки, позивачем не надано до суду будь-якого доказу фактичного користування Орендарем земельною ділянкою, яка є об'єктом Договору, після закінчення строку його дії. Так, відсутність в матеріалах справи підписаного сторонами акту приймання-передачі земельної ділянки за Договором не свідчить про її фактичне використання позивачем, а лише вказує на недотримання Орендарем вимог ст. 34 Закону України "Про оренду землі".

Господарський суд наголошує, що відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень; докази надаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що позивачем не доведено у встановленому законом порядку наявності одного із юридичних фактів, обов'язкова наявність якого також є необхідною передумовою для поновлення Договору у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В силу приписів ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Оскільки між Орендодавцем та Орендарем у визначені законом строки Додаткова угода до Договору про його поновлення укладена не була, у зв'язку з наявністю відповідних заперечень Орендодавця та припиненням Договору, господарський суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача, обумовленого ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", з метою захисту саме якого звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити також наступне.

Господарським судом встановлено, що до закінчення строку дії Договору позивач повідомив відповідача про свій намір скористатись переважним правом на поновлення Договору, про що звернувся з листом-повідомленням від 26.01.2018 р. (а.с. 106).

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.03.2018 р. № 922/888/17, в ч.ч. 1-5 та ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" містяться дві окремі правові підстави реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками.

Також, Верховним Судом зазначається, що звернення орендаря в межах строку дії договору оренди землі свідчить про те, що ним ініційовано процедуру поновлення договору оренди на інших умовах із застосуванням порядку, передбаченого ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", що виключає можливість застосування у спірних правовідносинах ч. 6 цієї статті Закону, оскільки зазначеною частиною встановлено інший порядок поновлення договору оренди за принципом мовчазної згоди обох сторін договору. Тобто, поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" можливе за відсутності звернення орендаря та відсутності заперечень орендодавця щодо продовження землекористування відповідною земельною ділянкою.

Таким чином, застосування ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" можливе в разі, якщо Орендарем не ініційовано процедуру поновлення договору та, відповідно укладення додаткової угоди, у відповідності до ч. 5 зазначеної статті Закону.

Поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" з укладенням додаткової угоди до нього, можливе в разі, якщо між сторонами не існувало процедури його поновлення на підставі ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (постанова ВС від 22.02.2018 р. у справі № 912/686/17).

Аналогічні викладеним висновки зроблені Верховним Судом також у постановах від 21.02.2018 р. у справах № №908/1164/17, 917/770/17, 917/773/17, 917/772/17.

Таким чином, оскільки господарським судом з'ясовано, що позивачем була ініційована процедура поновлення Договору на підставі ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", слід також констатувати відсутність порушеного права позивача згідно ч. 6 ст. 33 цього Закону.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки, неодноразово зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов'язків.

Згідно ж із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Однак, позивачем вибрано не правильний спосіб захисту, що має наслідком відмову у даному позові з заявлених підстав та за заявленими вимогами.

А отже, вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В задоволенні позову слід відмовити позивачу повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: 28003, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Недогарки, вул. Леніна, 18;

відповідачу за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Дата складення повного рішення 10.05.2018 року.

Суддя Л.С. Вавренюк