ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.2018 Справа №905/1972/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Мунтяну Ю.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м.Дружківка Донецької області, ,

до відповідача, Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, ,

про стягнення 285863,26 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м.Дружківка Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н б/д до Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 285863,26 грн., у тому числі: заборгованості у розмірі 265703,25 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 3853,91 грн., втрат від інфляції в розмірі 16306,10 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час визначення складу суду), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1972/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 23.08.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1972/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про надання послуг №16000091 від 20.01.2016р. із відповідачем, неналежне виконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних та інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, а також у копіях: договір про надання послуг №16000091 від 20.01.2016р. разом із додатковими угодами №4 від 01.05.2016р., №5 від 24.05.2016р., №6 від 21.12.2016р., №7 від 31.01.2017р. до нього; акти №7701 від 21.11.2016р., №7914 від 01.12.2016р., №8127 від 06.12.2016р., №8724 від 26.12.2016р., №655 від 26.01.2017р., №1062 від 04.02.2017р., №1445 від 21.02.2017р., №1523 від 24.02.2017р. за період з 14.11.2016р. по 23.02.2017р. приймання виконаних підрядних робіт за договором №16000091 від 20.01.2016р., рахунки на оплату №ГОМК0007701 від 21.11.2016р., №ГОМК0007914 від 01.12.2016р., №ГОМК0008127 від 06.12.2016р., №ГОМК0008724 від 26.12.2016р., №ГОМК0000655 від 26.01.2017р., №ГОМК0001062 від 04.02.2017р., №ГОМК0001445 від 21.02.2017р., №ГОМК0001523 від 24.02.2017р., претензія №16000091 від 15.03.2017р., опис вкладення у цінний лист, датований 16.03.2017р., фіскальний чек №1001 від 16.03.2017р., документ, що підтверджує правовий статус підприємства позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.526, 530, 625, 628, 901, 903, 909, 936, 946, 947 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 231 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 4, 5, 12, 32, 54, 57 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній на дату подання позову).

11.09.2017р. від представника позивача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано клопотання б/н б/д про відкладення розгляду справи, до якого додано копію виписки б/н від 01.04.2015р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо підприємства позивача.

18.09.2017р. від представника відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області отримано клопотання б/н б/д про відкладення розгляду справи на 14 календарних днів та продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів у разі спливу визначених процесуальних строків, до якого додано документи, наведені у переліку, а також копію повідомлення Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області вих. №6979/201/062017 від 10.04.2017р. про початок досудового розслідування.

Клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи задоволено судом, розгляд клопотання відповідача б/н б/д в частині продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів судом відкладено, що відображено в ухвалі суду від 21.09.2017р. Розгляд справи відкладено на 12.10.2017р.

02.10.2017р. до канцелярії господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, №б/н б/д до Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м.Дружківка Донецької області, про визнання недійсним договору №16000091 від 20.01.2016р., укладеного між Приватним акціонерним товариством Єнакієвський металургійний завод та Товариством з обмеженою відповідальністю Мединський і К.

Ухвалою суду від 02.10.2017р. у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, про звільнення від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, відмовлено; повернуто зустрічну позовну заяву №б/н б/д Приватному акціонерному товариству Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, без розгляду.

11.10.2017р. до господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, б/н б/д на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.2017р. по справі №905/1972/17.

Ухвалою суду від 11.10.2017р. зупинено провадження по справі №905/1972/17 до усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2017р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод м.Маріуполь, Донецька область на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.2017 у справі №905/1972/17 повернути без розгляду, а справу господарському суду Донецької області.

12.10.2017р. позивачем подано пояснення №б/н від 09.10.2017р., до яких додано документи згідно переліку.

15.10.2017р. відповідачем надано клопотання №б/н від 11.10.2017р. про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю її вирішення у судовому засіданні на 14 календарних днів для забезпечення ознайомлення з додатково наданими позивачем доказами і для підготовки відзиву з урахуванням усіх обставин, у тому числі спираючись на докази відповідача, та продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів у разі спливу визначених процесуальних строків.

До клопотання додано довіреність на представника.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.11.2017р. відмовлено Приватному акціонерному товариству Єнакієвський металургійний завод у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.2017р. у справі №905/1972/17; відмовлено Приватному акціонерному товариству Єнакієвський металургійний завод у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2017р. у справі №905/1972/17 повернути скаржнику.

Ухвалами Верховного Суду від 16.03.2018р. повернуто Приватному акціонерному товариства Краснодонвугілля касаційні скарги з доданими до них матеріалами на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.2017р. та ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2017р. у справі №905/1972/17.

02.04.2018р. справа №905/1972/17 надійшла до господарського суду Донецької області.

Ухвалою суду від 05.04.2018р. поновлено провадження у справі №905/1972/17; визначено розгляд справи №905/1972/17 за правилами загального позовного провадження, стадія: підготовче провадження; продовжити строк підготовчого провадження до 15.05.2018р. (включно); підготовче засідання призначено на 10.05.2018р.; постановлено позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 10.05.2018р., одночасно надіслати відповідачу копію відповіді на відзив та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; постановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 20.04.2018р., але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про поновлення провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2018р. виправлено описку, допущену в ухвалі господарського суду Донецької області від 05.04.2018р. по справі №905/1972/17; у пункті 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Донецької області від 05.04.2018р. замість Підготовче засідання призначити на 10.05.2018р. о 12:50год., яке відбудеться у приміщенні господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5, кабінет №316 читати наступним змістом: Підготовче засідання призначити на 26.04.2018р. о 12:20год., яке відбудеться у приміщенні господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5, кабінет №316; у пункті 5 резолютивної частини ухвали господарського суду Донецької області від 05.04.2018р. замість "Позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 10.05.2018р., одночасно надіслати відповідачу копію відповіді на відзив та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання" читати наступним змістом "Позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 26.04.2018р., одночасно надіслати відповідачу копію відповіді на відзив та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання".

25.04.2018р. від відповідача отримано клопотання №б/н б/д про відкладення розгляду справи №905/1972/17 на іншу дату у межах встановлених ГПК України строків, для надання можливості відповідачеві забезпечити участь у розгляді справи свого представника, а також надання часу представнику відповідача для підготовки до слухання у справі.

До клопотання додано довіреність на представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.04.2018р. закрито підготовче провадження по справі №905/1972/17; призначено справу №905/1972/17 до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 07.05.2018р. для розгляду справи по суті; одночасно у зазначеному документі вирішено питання щодо відкладення розгляду справи, клопотання Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод №б/н б/д про відкладення розгляду справи залишено судом без розгляду.

Підстав, які зумовлюють вчинення запитуваної дії судом не встановлено.

З огляду на таке, клопотання відповідача №б/н від 11.10.2017р., б/н б/д в частині продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів також не підлягають задоволенню, фактично дане питання, відповідно до норм чинного законодавства, вирішено судом в ухвалі від 05.04.2018р.

07.05.2018р. відповідачем подано клопотання №б/н б/д про відстрочення виконання рішення суду на 1 рік з дня прийняття судом рішення по даній справі, з додатками.

Представник позивача у судовому засіданні 07.05.2018р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.05.2018р. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Одночасно 07.05.2018р. відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву №б/н б/д разом із клопотанням №б/н б/д про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

Розглядаючи дане звернення суд виходив з такого.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву заперечив.

Ухвалою суду від 05.04.2018р. встановлено строк відповідачу для надання відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 20.04.2018р., але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про поновлення провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.

У визначений строк відзив відповідачем не представлено.

У клопотанні №б/н б/д представником відповідача причиною неподання відзиву у строк зазначено те, що все майно та документація відповідача захоплені представниками так званої «ДНР», у відповідача були відсутні можливості у строк надати відповідний обґрунтований відзив з доказами на підтвердження своєї правової позиції та клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 23.08.2017р. порушено провадження у справі №905/1972/17, зобов'язано відповідача надати, зокрема, відзив на позовну заяву; належним чином засвідчені копії документів, на яких ґрунтується відзив на позовну заяву.

У подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, відповідачем подано клопотання б/н б/д про відкладення розгляду справи на 14 календарних днів та продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів, зустрічна позовна заява №б/н б/д, клопотання №б/н від 11.10.2017р. про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю її вирішення у судовому засіданні на 14 календарних днів для забезпечення ознайомлення з додатково наданими позивачем доказами і для підготовки відзиву з урахуванням усіх обставин, у тому числі спираючись на докази відповідача, та продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів, клопотання №б/н б/д про відкладення розгляду справи №905/1972/17 на іншу дату у межах встановлених ГПК України строків, для надання можливості відповідачеві забезпечити участь у розгляді справи свого представника.

З огляду на викладене, відповідач мав достатньо часу для підготовки та направленні відзиву до суду, був обізнаний із предметом спору.

Окрім того, заявником суду не представлено доказів вчинення дій, направлених на відновлення можливості, мова про яку йдеться у клопотанні №б/н б/д про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

Відтак, судом не встановлено поважності причин пропуску встановленого судом строку, у звязку з чим, суд відмовляє у поновленні строку для надання відзиву на позовну заяву та розглядає справу у відповідності до приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

20.01.2016р. між Приватним акціонерним товариством Єнакієвський металургійний завод (у редакції додаткової угоди №5 від 24.05.2016р. до договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю Мединський і К укладено договір про надання послуг №16000091.

Відповідно до п.1.1 договору, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, виконавець зобовязався за завданням замовника надати послуги по перевезенню вугілля автомобільним транспортом від місця вивантаження із залізничних вагонів ділянка (БРУ) до складу вугілля ділянки ПУТ (послуги), а Замовник зобовязався оплатити послуги, за цінами, вказаними в специфікаціях до цього договору.

Послуги надаються Виконавцем в наступні строки: початок 20.01.2016р., кінець 28.02.2017р. (п.2.1 договору у редакції додаткової угоди №7 від 31.01.2017р. до нього).

Згідно п.3.1 договору вартість послуг за цим договором визначається в національній валюті України та вказується в специфікаціях до цього договору.

Виконавець не вправі в односторонньому порядку змінити вартість робіт (п.3.2 договору).

Вартість попередньо оплачених послуг зміні не підлягає (п.3.3 договору).

Здача-приймання наданих послуг оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п.4.1 договору).

Вартість послуг, наданих за цим договором, сплачується Замовником протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання наданих послуг та отримання від Виконавця рахунку на оплату, якщо інше не вказано в специфікації (п.5.3 договору у редакції додаткової угоди №4 від 01.05.2016р. до нього).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 28.02.2017р. (п.8.1 договору у редакції додаткової угоди №7 від 31.01.2017р.).

Як свідчить специфікація №1 від 20.01.2016р. у редакції додаткової угоди №3 від 26.04.2016р. до договору, позивачем надаються відповідачу послуги по перевезенню вугілля автомобільним транспортом від місця вивантаження із залізничних вагонів ділянка (БРУ) до складу вугілля ділянки ПУТ вартістю без урахуванням податку на додану вартість за одиницю 8,6 грн., усього на суму 246921,60 грн. з ПДВ.

За змістом специфікації №2 від 01.05.2016р. позивачем надаються відповідачу послуги по перевезенню вугілля автомобільним транспортом від місця вивантаження із залізничних вагонів ділянка (БРУ) до складу вугілля ділянки ПУТ вартістю без урахуванням податку на додану вартість за одиницю 6,85 грн., усього на суму 1890600,00грн. з ПДВ.

Умови оплати за цією специфікацією протягом 90 календарних днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання наданих послуг (п.6 специфікації №2).

Обєм послуг по перевезенню вугілля, що належить перевезенню, в період з 01.05.2016р. по 31.12.2016р. орієнтовно складає 230000 тн. (п.7 специфікації №2).

За змістом специфікації №3 від 21.12.2016р. позивачем надаються відповідачу послуги по перевезенню вугілля автомобільним транспортом від місця вивантаження із залізничних вагонів ділянка (БРУ) до складу вугілля ділянки ПУТ вартістю без урахуванням податку на додану вартість за одиницю 6,85 грн., усього на суму 822000,00грн. з ПДВ.

Умови оплати за цією специфікацією протягом 90 календарних днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання наданих послуг (п.6 специфікації №3).

Обєм послуг по перевезенню вугілля, що належить перевезенню, в період з 01.01.2017р. по 31.03.2017р. орієнтовно складає 100000 тн. (п.7 специфікації №3).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

За приписами ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Частиною 2 даної норми матеріального права встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов до висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом і правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.901-907 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

У підтвердження наданих послуг до укладеного договору позивачем надано акти №7701 від 21.11.2016р. на суму 29317,00 грн., №7914 від 01.12.2016р. на суму 27290,40 грн., №8127 від 06.12.2016р. на суму 28830,83 грн., №8724 від 26.12.2016р. на суму 64592,76 грн., №655 від 26.01.2017р. на суму 54287,76 грн., №1062 від 04.02.2017р. на суму 9083,10 грн., №1445 від 21.02.2017р. на суму 34080,95 грн., №1523 від 24.02.2017р. на суму 18220,45 грн., що загалом становить суму 265703,25 грн.

Означені акти скріплено печатками підприємств та підписано з боку позивача генеральним директором ОСОБА_3, з боку відповідача: в.о. директора з транспорту ОСОБА_4, начальником доменного цеху ОСОБА_5, начальником ділянки ПУТ ОСОБА_6, спеціалістом ОСОБА_7 Доказів відсутності у останніх повноважень на підписання актів суду не представлено.

Беручи до уваги обсяги послуг, період їх виконання, ці послуги надавались позивачем відповідачу на підставі специфікацій №2 від 01.05.2016р., №3 від 21.12.2016р. до договору №16000091 від 20.01.2016р.

Приймаючи до уваги викладені умови оплати (п.6 специфікацій №2 від 01.05.2016р., №3 від 21.12.2016р. до договору №16000091 від 20.01.2016р.) та дату підписання означених актів, відповідач остаточно повинен був розрахуватись із позивачем за надані послуги за актом №7701 від 21.11.2016р. - не пізніше 18.02.2017р., за актом №7914 від 01.12.2016р. - не пізніше 28.02.2017р., за актом №8127 від 06.12.2016р. - не пізніше 05.03.2017р., за актом №8724 від 26.12.2016р. - не пізніше 25.03.2017р., за актом №655 від 26.01.2017р. - не пізніше 25.04.2017р., за актом №1062 від 04.02.2017р. - не пізніше 04.05.2017р., за актом №1445 від 21.02.2017р. - не пізніше 21.05.2017р., за актом №1523 від 24.02.2017р. - не пізніше 24.05.2017р.

Як слідує з обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Замовника перед Виконавцем на загальну суму 265703,25 грн. на момент прийняття рішення суду не виконане.

Доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача загальна сума інфляційних витрат становить 16306,10грн. (у межах провадження по даній справі на суму 29317,00 грн. за період січень 2017р.-червень 2017р., на суму 27290,40 грн. за період січень 2017р.-червень 2017р., на суму 28830,83 грн. за період лютий 2017р.-червень 2017р., на суму 64592,76 грн. за період лютий 2017р.-червень 2017р., на суму 54287,76 грн. за період березень 2017р.-червень 2017р., на суму 9083,10 грн. за період квітень 2017р.-червень 2017р., на суму 34080,95 грн. за період квітень 2017р.-червень 2017р., на суму 18220,45 грн. за період квітень 2017р.-червень 2017р.).

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат, з урахуванням встановленого вище, за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, враховуючи умови оплати, викладені у п.6 специфікацій №2 від 01.05.2016р., №3 від 21.12.2016р. до договору №16000091 від 20.01.2016р., суд дійшов висновку про їх дійсний розмір у сумі 9397,76 грн.

Одночасно позивачем заявлено до стягнення 3% річних 3853,91 грн. (нарахування здійснено на суму 29317,00 грн. за період з 22.12.2016р. по 31.07.2017р., на суму 27290,40 грн. за період з 01.01.2017р. по 31.07.2017р., на суму 28830,83 грн. за період з 06.01.2017р. по 31.07.2017р., на суму 64592,76 грн. за період з 26.01.2017р. по 31.07.2017р., на суму 54287,76 грн. за період з 26.02.2017р. по 31.07.2017р., на суму 9083,10 грн. за період з 07.03.2017р. по 31.07.2017р, на суму 34080,95 грн. за період з 24.03.2017р. по 31.07.2017р., на суму 18220,45 грн. за період з 27.03.2017р. по 31.07.2017р.).

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних, з урахуванням встановленого вище, за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, враховуючи умови оплати, викладені у п.6 специфікацій №2 від 01.05.2016р., №3 від 21.12.2016р. до договору №16000091 від 20.01.2016р., суд дійшов висновку про дійсний розмір цих вимог в сумі 2565,44 грн.

З огляду на наведене, виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат, у сумі встановленій судом, а саме 3% річних у розмірі 2565,44 грн., інфляційні розмірі у розмірі 9397,76 грн.

Окрім того, відповідач у клопотанні №б/н б/д просить надати відстрочку виконання рішення суду на 1 рік з дня прийняття судом рішення по даній справі, посилається на захоплення приміщень підприємства представниками так званої «ДНР», втрату можливості здійснювати господарську діяльність та отримувати прибутки, перебування у дуже скрутному фінансовому становищі, відсутність грошових коштів на рахунках для негайного виконання рішення суду, вважає, що надання відстрочки у виконанні рішення суду буде сприяти не тільки забезпеченню захисту майнових інтересів позивача щодо реального отримання грошових коштів, а й не допустить значного погіршення фінансового стану відповідача.

Матеріали справи містять у копіях: звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017р., податкова декларація з податку на прибуток підприємств від 01.03.2018р., баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017р., повідомлення про початок досудового розслідування вих.№6979/201/06-2017 від 10.04.2017р., витяг з кримінального провадження №0000803 від 10.04.2017р.

Відстрочка виконання судового рішення в розумінні ч.3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка виконання судового рішення може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Діючим законодавством не передбачено переліку таких обставин, при цьому, повинно бути враховано ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Таким чином, суд оцінює докази відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення заперечив.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття відстрочення виконання рішення норми процесуального законодавства не вимагають. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд не вбачає винятковості обставин, на які посилається заявник як на підставу відстрочення виконання цього судового рішення, оскільки не доведено неможливість сплати присудженої до стягнення суми, до того ж, не представлено доказів (документів) щодо відсутності коштів на рахунках підприємства та неможливості їх зарахування у подальшому, не надано плану подолання наслідків важкої фінансової ситуації тощо.

Боржником належним чином не обґрунтовано термін в один рік, на який слід відстрочити виконання судового рішення.

Отже, посилання у цьому спірному випадку на важке фінансове становище боржника не є переконливим та законним підґрунтям для невиконання господарських зобовязань.

Так, аналіз у сукупності представлених відповідачем доказів, у спірному випадку, та враховуючи майнове право та інтерес позивача, зумовлює висновок про необґрунтоване запитування відстрочки виконання рішення, не відстежується її доцільність за викладених відповідачем обставин.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, є джерелом права, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі Чіжов проти України (заява №6962/02) позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод про відстрочення виконання рішення суду по справі №905/1972/17 є необґрунтованими, а тому такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К, м.Дружківка Донецької області, до Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод, м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 285863,26 грн., у тому числі: заборгованості у розмірі 265703,25 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 3853,91 грн., втрат від інфляції в розмірі 16306,10 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Єнакієвський металургійний завод (87504, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Ілліча, 54, корп.4, , банківські реквізити не вказано) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мединський і К (юридична адреса: 84205, Донецька область, м.Дружківка, вул.Енгельса, буд.110, адреса для листування: 01021, м.Київ, Кловський узвіз, 7а, оф.8-5, , банківські реквізити не вказано) 277666,45 грн., у тому числі заборгованість за основною сумою боргу у сумі 265703,25 грн., 3% річних у розмірі 2565,44 грн., інфляційні витрати у розмірі 9397,76 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 4165,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 07.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

7. Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2018р.

Суддя О.В. Кротінова