ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Справа № 915/1404/17

м. Миколаїв

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29)

до відповідача: Приватного підприємства компанії Миколаївметалторг (54031, АДРЕСА_1)

про: стягнення 1317243,48 грн.

Суддя: Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання: Ржепецька К.М.

без участі представників сторін.

Суть спору:

26 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою за вих. № 08.406-297/85-3311 від 20.12.2017, в якій просить стягнути з Приватного підприємства компанії Миколаївметалторг заборгованість в сумі 1317243,48 грн., з яких: 750000,00 грн. заборгованість за кредитом, 262603,33 грн. заборгованість за відсотками, 39760,00 грн. заборгованість за комісіями, 97187,50 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 34029,01 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 99000,00 грн. інфляційні втрати за кредитом, 34663,64 грн. інфляційні втрати за відсотками.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007 та додаткової угоди № 1 від 10.06.2008 до нього; заяви відповідача про перерахування кредитних коштів; вимоги за вих. № 08.406-297/96-16143 від 19.12.2017 про усунення порушення; норм статей 11, 509, 525, 526, 549, 550, 626, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, та мотивовані систематичним порушенням боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту, на підставі чого позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості за комісіями, пені за несвоєчасне повернення кредиту, пені та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 17.01.2018, після усунення недоліків позовної заяви, останню було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1404/17, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 15 лютого 2018 року о 09 год. 30 хв.; викладено вимоги до відповідача щодо надання відзиву.

15 лютого 2018 року представники сторін в судове засідання не зявилися, про причини незявлення суд не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка представника позивача про отримання 24.01.2018 копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 17.01.2018 у справі № 915/1404/17 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 606.

Копія ж ухвали Господарського суду Миколаївської області від 17.01.2018 у справі № 915/1404/17, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, повернута до суду відділенням поштового звязку з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 614).

Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адреси місцезнаходження відповідача та встановлено, що процесуальний документ надіслано зазначеній юридичній особі в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду судом даної справи.

Крім того, станом на момент проведення судового засідання будь-яких заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

Під час проведення судового засідання, суд, враховуючи незявлення представників обох сторін, встановив неможливість розгляду деяких питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України.

За результатами проведеного судового засідання 15 лютого 2018 року, суд постановив ухвалу, якою відклав підготовче засідання на 15 березня 2018 року о 09 год. 30 хв. та повідомив учасників справи про дату, час і місце проведення наступного судового засідання; приписав позивачу в 10-денний строк від дня отримання даної ухвали надати суду докази, які свідчать про виконання позивачем умов договору відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007, а саме про надання відповідачу кредитних коштів, у вигляді первинних бухгалтерських документів шляхом подання до господарського суду заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. ст. 80, 170 Господарського процесуального кодексу України; викликав представника позивача Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк в підготовче засідання Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/1404/17, дата, час та місце проведення якого зазначені в п. 1 даної ухвали; виклав вимоги до відповідача щодо надання відзиву.

06.03.2018 до суду від позивача, на виконання вимог ухвали суду від 15.02.2018, надійшла заява б/н від 01.03.2018 про долучення до матеріалів справи доказів перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 750000,00 грн.

15 березня 2018 року в судове засідання на виклик суду зявився представник позивача.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання 15.03.2018 не направив, про причини його незявлення суд не повідомив, відзив по суті спору у встановлений судом строк не надав, про час та місце проведення судового засідання вважається повідомленим належним чином, оскільки копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.02.2018 у справі № 915/1404/17, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, повернута до суду відділенням поштового звязку з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 610).

У підготовчому судовому засіданні 15 березня 2018 року суд заслухав представника позивача та розглянув його письмове клопотання б/н від 15.03.2018 (вх. № 3222/18) про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

За результатами проведеного судового засідання 15 березня 2018 року, суд постановив ухвалу, якою продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів (до 17 квітня 2018 року включно) та відклав підготовче засідання на 12 квітня 2018 року о 09 год. 30 хв. з повідомленням учасників справи про дату, час і місце проведення наступного судового засідання. Крім того, суд вкотре виклав вимоги до відповідача щодо надання відзиву.

10.04.2018 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 10.04.2018 (вх. № 4213/18) про долучення документів до матеріалів справи.

12 квітня 2018 року в судове засідання знову зявився лише представник позивача.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання 12.04.2018 знову не направив, про причини його незявлення суд не повідомив, відзив по суті спору у встановлений судом строк не надав, про час та місце проведення судового засідання вважається повідомленим належним чином, оскільки копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2018 у справі № 915/1404/17, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, повернута до суду відділенням поштового звязку з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 681).

За результатами проведеного судового засідання 15 березня 2018 року, суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу № 915/1404/17 до судового розгляду по суті на 08 травня 2018 року о 10 год. 30 хв.

Станом на момент проведення судового засідання від сторін будь-яких інших, крім вищевказаних, заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань до суду не надходило.

08 травня 2018 року представники сторін в судове засідання не зявилися.

Зокрема, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання вважається повідомленим належним чином, оскільки копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.04.2018 у справі № 915/1404/17, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, повернута до суду відділенням поштового звязку з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 427).

Крім того, відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, так і не скористався.

За приписами ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Розгляд справи по суті було розпочато судом 12.04.2018, отже процесуально визначений тридцятиденний строк закінчується 12.05.2018, у звязку з чим розгляд справи відбувся саме в даному судовому засіданні.

Водночас, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

08.05.2018 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача у попередніх судових засіданнях, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, який у подальшому у відповідності до приписів Закону України «Про акціонерні товариства» був перейменований на Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, (далі банк, кредитор) та Приватним підприємством компанією Миколаївметалторг (далі позичальник) укладено про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 (далі Договір), згідно з предметом якого кредитор зобовязався надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит) (п. 1.1).

Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «Транш», а у сукупності «Транші», зі сплатою 16 процентів річних за кредитом та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в Додатку 1 до цього договору, який є невід'ємною складовою частиною цього Договору, надалі за текстом «Тарифи», в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом, в сумі 750000,00 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06 вересня 2010 року на умовах, визначених цим Договором (пп. 1.1.1).

Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, визначеного в пп. 1.1.1 цього Договору, з урахуванням вже наданих траншів (пп. 1.1.2).

У відповідності до п. 1.2 Договору кредит надається позичальнику на: поповнення обігових коштів.

За умовами Договору:

2.1. Видача траншів кредиту на цілі, зазначені в п. 1.2 цього Договору, проводиться після укладення договору, вказаного в п. 1.3 та пп. 3.3.3 цього Договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку в МОФ АКБ «Укрсоцбанк» на поточний рахунок позичальника № 8830 в МОФ АКБ «Укрсоцбанк», в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату видачі кредиту (відповідного траншу кредиту) на підставі письмової заяви позичальника.

2.2. Кредит вважається на даний момент (день) списання суми кредиту (траншів кредиту) з позичкового рахунку, визначеного в п. 2.1 цього Договору, на підставі письмової заяви позичальника.

2.3. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту, щомісячно, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, за методом «факт/360», де «факт» це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а « 360» умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

2.4. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок, відкритий в МОФ АКБ «Укрсоцбанк». У випадку, якщо день сплати процентів за користування кредитом припадає на неробочий день кредитора, то днем сплати процентів вважається попередній робочий день кредитора.

2.5. Нарахування та сплата комісій за користування кредитом здійснюється на рахунок в МОФ АКБ «Укрсоцбанк» в порядку, в сумі та в строки, що встановлені тарифами. У випадку, якщо день сплати комісій за користування кредитом припадає на неробочий день кредитора, то днем сплати комісій вважається попередній робочий день кредитора.

2.6. Нарахування неустойки (пені) здійснюється в останній робочий день поточного місяця за період з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та/або нарахованими процентами чи комісіями по передостанній робочий день поточного місяця. Сплата неустойки (пені) здійснюється в розмірі, вказаному в п. 4.1 цього Договору, на рахунок № 0002 в МОФ АКБ «Укрсоцбанк» до моменту погашення позичальником простроченої заборгованості за кредитом та/або нарахованими процентами та/або комісіями, або одночасно з погашенням вказаних сум заборгованості.

У випадку, якщо день сплати неустойки (пені, штрафу) припадає на неробочий день кредитора, то днем сплати неустойки (пені, штрафу) вважається попередній робочий день кредитора.

2.7. Погашення кредиту здійснюється в порядку та строки, передбачені в пп. 1.1.1 цього Договору. У випадку, якщо день погашення кредиту припадає на неробочий день кредитора, то днем повернення кредиту вважається попередній робочий день кредитора.

2.8. Кредит вважається повернутим в момент (день) зарахування грошових коштів в сумі заборгованості за кредитом на позичковий рахунок, вказаний у п. 2.1 цього Договору.

За умовами пункту 3.1 Договору кредитор, зокрема, зобов'язався: відкрити позичальнику в МОФ АКБ «Укрсоцбанк» позичковий рахунок, вказаний у п. 2.1 цього Договору (пп. 3.1.1); протягом одного робочого дня після укладання позичальником договорів, вказаних у п. 1.3 та пп. 3.3.3 цього Договору, здійснити надання кредиту з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.1 цього Договору, в межах максимального ліміту заборгованості, на підставі письмової заяви позичальника на перерахування коштів за рахунок кредиту, в порядку, та у спосіб, визначені цим Договором (пп. 3.1.2).

Позичальник же, зокрема, зобов'язався (п. 3.3 Договору): погасити кредитору в повному обсязі кредит в строк, встановлений в пп. 1.1.1, 3.3.15 цього Договору (пп. 3.3.6); сплачувати кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п. 2.4, 2.5 цього Договору (пп. 3.3.7); сплачувати кредитору неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений у п. 2.6 цього Договору (пп. 3.3.8).

Пунктом 4.1 Договору сторони узгодили, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, комісій, зазначених у пп. 1.1.1, 3.3.15, 3.3.17, 2.4, 2.5 цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов'язань за цим Договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

За умовами пункту 7.3, цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов'язань за Договором.

Кожна сторінка Договору скріплена підписами та печатками обох сторін.

В Додатку № 1 «Тарифи послуги банку, пов'язані з наданням кредитів (пакет «Кредит фіксований»)» до Договору міститься найменування послуг з відповідними тарифами та їх вартістю. Цей додаток також скріплений підписами та печатками обох сторін.

10 червня 2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до договору відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007, згідно якої Додаток 1, що є невід'ємною складовою частиною Договору, доповнено щомісячною комісією «За використаний ліміт кредитної лінії».

Додаткова угода скріплена підписами та печатками обох сторін.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за вищенаведеним кредитним договором.

В якості підстав позову позивачем висунуто: договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007, норми статей 11, 509, 525, 526, 549, 550, 626, 1049, 1054, які регулюють відносини з виконання грошового зобовязання, зокрема кредитного договору.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про кредитні зобов'язання.

Так, згідно з приписами статей 1054 (ч. 1), 1049 (ч. 1) Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В матеріалах справи містяться наступні докази, які свідчать про фактичні кредитні відносини між сторонами та фактичне виконання банком умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007:

- заява Приватного підприємства компанії «Миколаївметалторг» від 14.08.2007 щодо надання кредиту на поповнення у розмірі 750000,00 грн. ;

- меморіальні ордери від 07 вересня 2007 року на загальну суму 750000,00 грн. (№ 1 на суму 600000,00 грн. та № 2 на суму 150000,00 грн.);

- виписки по особовим рахункам відповідача (а. с. 82-111).

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Як зазначає позивач, відповідач систематично порушував свої обов'язки зі сплати кредиту у зв'язку з чим банк 20.12.2017 надіслав боржнику вимогу за вих. № 08.406-297/96-16143 від 19.12.2017 про усунення порушення, а саме у строк до 30 днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту отримання цієї вимоги, сплатити заборгованість по кредиту, сплатити нараховані проценти, комісії за користування кредитом і нараховані штраф/пеню у загальному розмірі 1317243,48 грн.

Також банк повідомив, що у разі невиконання вимоги, ПАТ «Укрсоцбанк» розпочне захист охоронюваних прав кредитора відповідно до статей 16, 18 Цивільного кодексу України шляхом подачі до суду цивільного позову/вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Дана вимога була повернута адресату відділення поштового зв'язку з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення предявлених позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доказів перерахування позивачу заборгованості за кредитним договором, станом на час прийняття рішення судом, відповідачем не надано, розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум не спростовано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 750000,00 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 1048 (ч. 1) Цивільного кодексу України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку, за змістом ч. 1 ст. 550 ЦК України, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Штрафними санкціями, у відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки по даній справі, суд встановив, що:

1) Заявлена до стягнення сума заборгованості за відсотками не узгоджується з наданим позивачем розрахунку її нарахування, а саме: в розрахунках вказано суму 262603,32 грн., а заявлено до стягнення 262603,33 грн.

Отже, обґрунтованою та доведеною сумою заборгованості за відсотками є 262603,32 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 0,01 грн. суд відмовляє позивачу у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю.

2) Заявлена до стягнення сума заборгованості за комісіями в розмірі 39760,00 грн. є обґрунтованою, доведеною, а тому підлягає стягненню з відповідача.

3) Заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 97187,50 грн. не узгоджується з розрахунком, проведеним судом самостійно за допомогою програми Законодавство.

Згідно розрахунку суду, обґрунтованою та доведеною сумою пені за несвоєчасне повернення кредиту є 95856,16 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1331,34 грн. суд відмовляє позивачу у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю.

4) Заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 34029,01 грн. не узгоджується з розрахунком, проведеним судом самостійно за допомогою програми Законодавство.

Згідно розрахунку суду, обґрунтованою та доведеною сумою пені за несвоєчасне повернення відсотків є 33562,86 грн. грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 466,15 грн. суд відмовляє позивачу у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю.

5) Заявлені ж до стягнення суми інфляційних втрат за кредитом в розмірі 99000,00 грн. та інфляційних втрат за відсотками в розмірі 34663,64 грн. узгоджуються з розрахунками, проведеними судом самостійно за допомогою програми Законодавство, тому є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 123, 129, 165, 201, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства компанії Миколаївметалторг (54031, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 33437003) на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідентифікаційний код 00039019; т/р 0005, МФО 300023) заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007 в розмірі 1315445,98 грн., з яких: 750000,00 грн. заборгованість за кредитом, 262603,32 грн. заборгованість за відсотками, 39760,00 грн. заборгованість за комісіями, 95856,16 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 33562,86 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 99000,00 грн. інфляційні втрати за кредитом, 34663,64 грн. інфляційні втрати за відсотками, та 19731,69 грн. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк в частині стягнення з Приватного підприємства компанії Миколаївметалторг заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 640/3-161 від 07.09.2007 в розмірі 1797,50 грн., з яких: 0,01 грн. заборгованість за відсотками, 1331,34 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 466,15 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 18 травня 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова