ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1842/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, суддів: Дроботової Т.Б., Пількова К.М.

секретар судового засідання - Овчарик В.М.,

за участю представників:

від позивача - Коноваленко Є.Л. (адвокат, дов. від 07.05.2018 №209);

від відповідача -1 - Думич Т.В. (адвокат, дов. від 16.04.2018);

від відповідача -2 - не з'явилися;

від відповідача -3 - Бондаренко І.О. (представник за дов. від 15.12.2017);

від третьої особи, на стороні позивача - Костюченко М.Є. (представник за дов. від 29.12.2017);

від третьої особи, на стороні відповідачів -1 - Бондаренко І.О. (представник за дов. від 15.12.2017);

від третьої особи, на стороні відповідачів -2 - не з'явилися;

від третьої особи, на стороні відповідачів -3 - не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Конярство України"

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2017 (суддя Д'яченко Т.Г.) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 (у складі: Головей В.М. - головуючий, судді Колоколов С.І., Савицький Я.Ф.)

за позовом Державного підприємства "Конярство України"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ХХІ"

2) Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

3) Одеської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерства аграрної політики та продовольства України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Виконавчого комітету Одеської міської ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНИКА ПРОДЖЕКТ»

3) Приватного акціонерного товариства «ІПОДРОМ»

про визнання права постійного користування, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У серпні 2017 року Державне підприємство "Конярство України" (далі - ДП "Конярство України") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД ХХІ" (далі - ТОВ "СХІД ХХІ") і Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Одеській області) (з урахування заяви про зміну предмету позову від 18.09.2017) про:

- визнання за ДП "Конярство України" права постійного користування земельною ділянкою площею 39,6363 га, що зазначена у Державному акті на право постійного користування землею І-ОД №001393, реєстраційним номер 21;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :51:008:0039;

- зобов'язання ТОВ "СХІД ХХІ" повернути земельну ділянку кадастровий номер :51:008:0039 ДП "Конярство України".

Позовна заява мотивована порушенням прав позивача, як користувача земельною ділянкою площею 39,6363 га, відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серія І-ОД №001393 від 04.04.1997.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.08.2017 порушено провадження у справі №916/1842/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство аграрної політики та продовольства України, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Одеську міську раду, Виконавчий комітет Одеської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНИКА ПРОДЖЕКТ".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.09.2017 залучено до участі у справі №916/1842/17 в якості іншого відповідача Одеську міську раду, замінивши статус Одеської міської ради з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.09.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство "ІПОДРОМ".

Також слід зауважити, що під час розгляду справи у місцевому господарському суді ТОВ "СХІД ХХІ" було подано клопотання про застосування позовної давності.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.11.2017, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суд від 07.02.2018, у задоволенні позовних вимог відмолено.

Судові рішення першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що позовні вимоги ДП "Конярство України" не підлягають задоволенню у зв'язку з їх невідповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю.

Щодо вимог про застосування строків позовної давності, які ТОВ "СХІД ХХІ" було заявлено як письмово у поясненнях та запереченнях щодо вимог позову від 18.09.2017 так і усно, у судовому засіданні, яке відбулось 23.10.2017, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції зазначив, що, враховуючи встановлену господарським судом відсутність підстав для задоволення позовних вимог у справі, встановлену судом відсутність порушення прав чи інтересів ДП "Конярство України", позовна давність у даному випадку не застосовується.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з рішенням та постановою, ДП "Конярство України" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить рішення і постанову скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставами для скасування рішення і постанови ДП "Конярство України" зазначає порушення та неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема, приписів статей 24, 79, 82, 92, 142, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК) та статей 177, 181, 324 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Заявник звертає увагу, що ні ДП "Одеський іподром", ні ДП "Одеський державний сільськогосподарський іподром" або ДП "Конярство України", які були та є належними землекористувачами спірної земельної ділянки, не надавалось згоди на її передачу в постійне користування або відмови від неї (або її частини).

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи (доводи, викладені у відзивах та запереченнях на касаційну скаргу)

У відзиві на касаційну скаргу відповідач - ТОВ "СХІД ХХІ" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову без змін посилаючись на те, що судами першої і апеляційної інстанцій повно та всебічно досліджено обставини, які мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та (або) апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є:

- визнання за ДП "Конярство України" права постійного користування земельною ділянкою площею 39,6363 га, що зазначена у Державному акті на право постійного користування землею І-ОД №001393, реєстраційним номер 21;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :51:008:0039;

- зобов'язання ТОВ "СХІД ХХІ" повернути земельну ділянку кадастровий номер :51:008:0039 ДП "Конярство України".

Щодо позовних вимог про визнання за ДП "Конярство України" права постійного користування земельною ділянкою площею 39,6363 га, яка зазначена у Державному акті на право постійного користування землею І-ОД №001393, колегія суддів зазначає таке.

За приписами частини 2 статті 3 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII), розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Частиною 1 статті 8 і частиною 1 статті 24 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII) визначено, що у тимчасове користування на умовах оренди земля надається громадянам України, підприємствам, установам і організаціям, громадським об'єднанням і релігійним організаціям, спільним підприємствам, міжнародним об'єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних осіб і громадян, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам, а також іноземним державам, міжнародним організаціям, іноземним юридичним особам та фізичним особам без громадянства. Право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Положеннями статті 10 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII) встановлено, що до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; справляння плати за землю; ведення земельно-кадастрової документації; здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; організація землеустрою; затвердження проектів внутрігосподарського землеустрою та контроль за їх здійсненням; видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою Радою народних депутатів; вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII), право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1 - 8 частини 1 та частиною 3 цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки (частина 5 статті 27 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII).

Частиною 1 статті 31 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII) визначено, що вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Частиною 3 статті 31 ЗК (у редакції, від 18.12.1990, № 561-XII) передбачалось, що вилучення земель (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) у межах міста для усіх потреб провадиться за рішенням міської Ради народних депутатів, за винятком випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Виконавчого комітету Народних депутатів Одеської міської ради від 02.06.1995 №252, Одеському іподрому було надано у постійне користування фактично займану земельну ділянку, площею 39,6363 га в існуючих межах, відповідно до плану відводу.

Відповідно до державного акта на право постійного користування землею серія І-ОД №001393 від 04.04.1997, виданого Одеському іподрому Виконкомом Одеської Ради народних депутатів, надано землекористувачу у постійне користування 39,6363 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування.

Зазначений акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №21.

02.02.2001 наказом Міністерства аграрної політики України №12, ДП "Одеський іподром" було перейменовано на ДП "Одеській державний сільськогосподарський іподром".

У подальшому, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №2305-р від 01.12.2010 та Наказу Міністерства аграрної політики України №33 від 01.02.2011, ДП "Одеський державний сільськогосподарський іподром" реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Конярство України" зі створенням на базі ДП "Одеський державний сільськогосподарський іподром" відокремленого підрозділу (філія) без права юридичної особи.

11.07.2011 між ДП "Одеській державний сільськогосподарський іподром" та ДП "Конярство України" було підписано Передавальний акт майна, майнових та немайнових прав та обов'язків ДП "Одеській державний сільськогосподарський іподром" ДП "Конярство України".

Судами також з'ясовано, що Одеською міською радою, за згодою Одеського державного сільськогосподарського іподрому, було вилучено та передано іншим особам наступні земельні ділянки за Державним актом на право постійного користування землею площею 39,6363 га, а саме:

- за рішенням Одеської міської ради від 15.06.2004 №2732-ІV було вилучено з користування та надано ТОВ "ФАВОРИТ" земельну ділянку площею 3,0432 га, за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 6/8 в оренду;

- на підставі рішення Одеської міської ради від 15.10.2001 №2733-ХХІІІ було вилучено з користування земельну ділянку площею 8,5898 га та надано Відкритому акціонерному товариству "Іподром", за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3;

- відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 23.07.1999 №638Ю, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 14.09.1999 №202-ІІІ, було вилучено земельну ділянку загальною площею 0,3206 га по вул. Краснова та надано її ТОВ "Акцент" у тимчасове користування на умовах оренди.

Вказане підтверджується листом Виконавчого комітету Одеської міської ради від 09.03.2017 №02.-10/156.

Рішення про вилучення вказаних земельних ділянок є чинними та позивачем не оскаржувались.

Ураховуючи викладене, зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи щодо вилучення та передачі іншим особам частин земельної ділянки за Державним актом на право постійного користування землею серіЇ І-ОД №001393 від 04.04.1997 площею 39,6363 га і ураховуючи чинність рішень про вилучення частин земельних ділянок, судова колегія вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою площею 39,6363 га.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ТОВ "СХІД ХХІ" повернути земельну ділянку кадастровий номер :51:008:0039 ДП "Конярство України", колегія суддів зазначає таке.

Як зазначалося вище, на підставі рішення Одеської міської ради від 15.10.2001 року №2733-ХХІІІ "Про затвердження проектів відведення та надання Відкритому акціонерному товариству "Іподром" земельних ділянок, загальною площею 8,8891 га, за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Краснова, 3, для будівництва, експлуатації, обслуговування торгівельно-виставочного комплексу та обслуговування прилеглої території", було вилучено з користування Одеського державного сільськогосподарського іподрому, за його згодою, земельну ділянку площею 8,5898 га, що є частиною земельної ділянки площею 39,6363 га.

Затверджено договір на право тимчасового користування земельними ділянками, на умовах оренди, між Одеською міською радою та Відкритим акціонерним товариством "Іподром".

На виконання зазначеного рішення, 22.11.2001 складено Акт про встановлення в натурі меж земельних ділянок, наданих у тимчасове користування ВАТ "Іподром" для будівництва, експлуатації, обслуговування торгівельно-виставочного комплексу та благоустрою прилеглої території.

17.12.2001 між Одеською міською радою (Орендодавець) та ВАТ "Іподром" (Орендар) було укладено Договір на тимчасове користування землею, на умовах оренди, за умовами якого, Орендодавець на підставі статей 3,10 ЗК, Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради від 15.10.2001 надає, а Оренда приймає у строкове платне володіння та користування земельну ділянку, загальною площею 8,8891 кв.м. для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-виставочного комплексу та благоустрою прилеглої території.

У подальшому, у зв'язку з невиконанням з боку ВАТ "Іподром" прийнятих на себе зобов'язань за умовами укладеного Договору на тимчасове користування землею, на умовах оренди від 17.12.2001, Одеською міською радою до Господарського суду Одеської області було подано позовну заяву до ВАТ "Іподром" про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди та скасування державної реєстрації цього договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2010 у справі №6/34-10-502, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2011, позов задоволено у повному обсязі, договір оренди від 17.12.2001 розірвано.

13.07.2010 Рішенням Одеської міської ради №5978-V "Про продаж земельних ділянок, розташованих у м. Одесі, на земельних торгах", затверджено технічний паспорт об'єкта продажу (лота) земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка виставляється на земельні торги та стартову ціну земельної ділянки, згідно з додатком. Відповідно до додатку до даного рішення площа земельної ділянки по вул. Краснова, 3 в м.Одесі за проектом землеустрою становить 8,2068 га, цільове використання земельної ділянки: розміщення жилих будинків із вбудовано-прибудованими об'єктами обслуговування населення та торгово-розважального комплексу, зі стартовою ціною земельної ділянки 61 097 163,96 грн.

13.09.2010 між Територіальною громадою міста Одеси, в особі Одеської міської ради (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНИКА ПРОДЖЕКТ" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні, посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим номером № 2899.

Згідно акта визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 02 липня 2010 року з додатком (кадастровий план земельної ділянки): загальна площа земельної ділянки 8,2068 га, в тому числі по угіддям: 8,2068 га. Суміжні землекористувачі: від А до А землі міста Одеси.

Опис земельної ділянки наводиться в Технічному паспорті об'єкта продажу (лота) земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка виставляється на земельні торги (затвердженому Рішенням Одеської міської ради №5978-V від 13.07.2010 року) відповідно до якого кадастровий номер земельної ділянки становить :51:008:0039, категорія земель землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для розміщення жилих будинків із вбудовано-прибудованими об'єктами обслуговування населення та торгово-розважального комплексу.

На виконання умов укладеного Договору між Територіальною громадою міста Одеси, в особі Одеської міської ради та ТОВ "ЮНИКА ПРОДЖЕКТ" було складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Краснова,3.

У довідці від 27.08.2010 №01-25/1362-05 зазначено, що відповідно до протоколу проведення аукціону від 13 серпня 2010 року, за даними Головного територіального управління Державного казначейства України в Одеській області, ТОВ "ЮНИКА ПРОДЖЕКТ" повністю сплатило 73 316 597,16 грн., за придбану земельну ділянку загальною площею 8,2068 га, за адресою: м. Одеса, вул. Краснова,3.

Крім того, слід зауважити, що рішенням Господарського суду Одеської області від 25.12.2013 у справі №916/2750/13 відмовлено у задоволенні позову Першого заступника прокурора м. Одеси до Одеської міської ради, ТОВ "ЮНИКА ПРОДЖЕКТ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "СХІД ХХІ" про визнання недійсними рішення та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 вересня 2010 року.

В свою чергу, 13 квітня 2011 року між ТОВ "ЮНИКА ПРОДЖЕКТ" (Продавець) та ТОВ "СХІД ХХІ" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу за умовами якого Продавець продав, а Покупець купив земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова,3, загальною площею 8,2068.

Право власності ТОВ "СХІД ХХІ" на земельну ділянку посвідчує Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №234058.

Отже, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, станом на момент розгляду справи, власником земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3, загальною площею 8,2068, за кадастровим номером :51:008:0039 є ТОВ "СХІД ХХІ".

Частиною 1 статті 316 , частиною 1 статті 317 , частиною 1 статті 328 ЦК, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 78 ЗК, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За приписами частини 1 статті 79 ЗК, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЗК, юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; прийняття спадщини; виникнення інших підстав, передбачених законом.

Положеннями частини 1 статті 90 ЗК встановлено, що власники земельних ділянок мають право: продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; самостійно господарювати на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об'єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ЗК (чинним станом на 09.04.2011), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

Ураховуючи наведене та те, що ТОВ "СХІД ХХІ" правомірно володіє спірною земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3, загальною площею 8,2068 суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги щодо зобов'язання ТОВ "СХІД ХХІ" повернути земельну ділянку кадастровий номер :51:008:0039 ДП "Конярство України" не підлягають задоволенню, як недоведені.

Крім цього, враховуючи вищевикладене та приписи частини 1 статті 6, частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статей 1, 16, 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" судова колегія погоджується з висновками судів про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :51:008:0039.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі

Доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться до необхідності переоцінки обставин справи, що виходить за межі касаційного провадження, визначені статтею 300 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

За вказаних обставин оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для скасування оскаржених рішення та постанови немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи,викладені у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017 покладається на скаржника.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Конярство України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.11.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 у справі №916/1842/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков