УХВАЛА

10.05.2018Справа №58/131

Суддя Господарського суду міста Києва Блажівська О.Є., розглянувши

заяву Головного Управління Державної фіскальної служби України про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа у справі №58/131

за позовом Заступника прокурора Солом'янського району м. Києва в інтересах держави в

особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту

Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження комп'ютерних

Технологій"

про стягнення заборгованості 225 589,58 грн.

представники учасників справи:

від заявника: Швець І.В. (довіреність від 12.02.2018 №105/26-15-10-06)

від позивача: Григоренко І.В. (довіреність №10 від 22.02.2018)

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Солом'янського району м.Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернувся з позовною заявою до Господарського суду міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження комп'ютерних технологій", в якій просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 225 589,58 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2010 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження комп'ютерних технологій" в дохід державного бюджету 20 798 грн (двадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім) 57 коп - основного боргу, 126 (сто двадцять шість) грн 72 коп - збитки від інфляції, 1508 (одну тисячу п'ятсот вісім) грн 61 коп - пені, 224 грн (двісті двадцять чотири) 34 коп - державного мита та 236 грн (двісті тридцять шість) витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

10.01.2011 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва були видані відповідні накази.

21.12.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву про видачу дублікатів наказів про стягнення суми заборгованості у зв'язку з їх втратою та відновлення строку для пред'явлення їх до виконання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2016 вказану заяву передано на розгляд судді Босому В.П.

23.01.2017 Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №58/131 заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву задоволено частково; видано дублікати наказів Господарського суду міста Києва від 10.01.2011 у справі №58/131.

02.02.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2010, відповідно до Ухвали Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 видано дублікати наказів.

19.02.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Головного Управління Державної фіскальної служби України надійшло повідомлення про повернення Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Територіального управління юстиції у м.Києві виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

26.04.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Головного Управління Державної фіскальної служби України надійшла заява про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа у справі №58/131.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2018 прийнято справу №58/131 для розгляду заяви Головного Управління Державної фіскальної служби України про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до свого провадження та призначено розгляд заяви у судовому засіданні із викликом уповноважених представників сторін на 10.05.2018, зобов'язано заявника надати докази поважності причини пропуску встановленого строку для пред'явлення до виконання наказу.

В судове засідання 10.05.2018 представники Головного Управління Державної фіскальної служби України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву з'явилися, надали пояснення по суті спору, подану заяву просили задовольнити.

Заявник вимоги Ухвали Господарського суду міста Києва від 02.05.2018, а саме п.3 резолютивної частини не виконав, будь-яких письмових (документарних) доказів поважності причини пропуску встановленого строку для пред'явлення до виконання наказу не надав.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви Головного Управління Державної фіскальної служби України про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказів суду від 10.01.2011 у даній справі слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Таким чином, при розгляді заяви про відновлення процесуального строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів. Крім того, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

З правової конструкції вказаної частини статті 329 Господарського процесуального кодексу України слідує, що пропущений строк для пред'явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

За таких обставин, господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому ж, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст.86 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України в редакції станом на дату видачі наказу суду).

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до ч.1 ст.327 якого виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як встановлено судом, 21.12.2016 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву зверталося до Господарського суду міста Києва про видачу дублікатів наказів про стягнення суми заборгованості у зв'язку з їх втратою та відновлення строку для пред'явлення їх до виконання у даній справі.

В межах розгляду зазначеної заяви судом було встановлено, що 25.04.2012 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві були повернуті оригінали виконавчих документів та відповідні постанови про повернення від 25.04.2012 р. на адресу Регіонального відділення ФДМУ по м. Києву, винесені на підставі п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

За наслідками повторного пред'явлення наказів до виконання, державним виконавцем було повторно винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та приєднано їх до зведеного виконавчого провадження №66/11 про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро впровадження комп'ютерних технологій" на користь стягувачів.

02.06.2014 оригінали вказаних наказів були повернуті стягувачу за наслідками винесення постанов про повернення виконавчих документів зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 23.01.2017 заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву задоволено частково; видано дублікати наказів господарського суду міста Києва від 10.01.2011 р. у справі №58/131; в іншій частині в задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву відмовлено, з огляду на те, що строк пред'явлення наказів господарського суду міста Києва від 10.01.2011 р. у справі №58/131 станом на момент подання даної заяви не закінчився.

Слід відзначити, що заявником до заяви не надано доказів того, що виконавчі документи у даній справі було у встановленому порядку пред'явлено до виконання після того, як Господарським судом міста Києва було видано дублікати наказів.

При розгляді даної заяви, суд виходить з того, що стягувач як сторона виконавчого провадження (який не отримав задоволення своїх вимог) був не позбавлений контролювати хід виконавчого провадження, в тому числі шляхом направлення до органу виконання судових рішень відповідних запитів, клопотань, тощо, а в разі отримання останнім повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, не був позбавлений права на оскарження рішення виконавця у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». А також жодних пояснень з цього приводу представником зявника у судовому засіданні надано не було.

При цьому, заявником не надано жодних доказів та обґрунтувань поважних причин пропуску строку пред'явлення наказів до виконання.

Таким чином, викладені у заяві обставини, та відсутність будь-яких обгрунтувань, на думку суду, не є об'єктивними та вмотивованими причинами, які унеможливили виконання судового рішення у даній справі у передбачений законом строк та повністю залежали від волевиявлення заявника.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання, заявником до матеріалів заяви не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обставини, наведені заявником, з огляду на ненадання відповідних доказів, не є, в аспекті вимог згаданих вище норм процесуального кодексу, поважними для поновлення строку пред'явлення наказів суду від 10.01.2011 до виконання, у зв'язку з чим в задоволенні заяви позивача про поновлення такого строку належить відмовити.

За таких обставин, заява Головного Управління Державної фіскальної служби України про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа у справі №58/131 визнається судом неповажною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 329, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Головного Управління Державної фіскальної служби України про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа у справі №58/131 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Є.Блажівська