РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Справа № 918/35/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської облдержадміністрації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 р. у справі № 918/35/17

за позовом ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство енергетики та вугільної промисловості;

Рівненська обласна державна адміністрація;

Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області; Рівненська обласна рада;

Дубенська районна рада Рівненської області;

Дубенська районна державна адміністрація Рівненської області,

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської облдержадміністрації, Приватне акціонерне товариство "Рівнегаз".

про стягнення заборгованості, 3 % річних та інфляційних втрат в сумі 1 583 978,20 грн.

та

за зустрічним позовом Смизької селищної ради

до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання недійсним договору

В січні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_6 сільської ради про стягнення боргу у сумі 762 853,97 грн., 3% річних у сумі 66 780,99 грн., інфляційних втрат в сумі 754 343,24 грн., що загалом складає 1 583 978,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» (з доповненнями і змінами) між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ОСОБА_6 сільською радою Дубенського району Рівненської області (замовник) 06.08.2012 року укладено договір № 174, за умовами якого позивач здійснює фінансування добудови об'єкта газопостачання: «Підвідний газопровід від с. Берег до сіл Миньківці та Сапанівчик Дубенського району Рівненської області», а замовник зобов'язується здійснити добудову цього об'єкта, ввести його в експлуатацію, передати його як цілісний об'єкт у державну власність на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на здійснення добудови об'єкта.

Фінансування об'єкта відбулося у повному обсязі у 2012 році, цей об'єкт побудовано та введено в експлуатацію також у 2012 році. Проте, у порушення пункту 2.3.15 вказаного договору, відповідач не повернув ПАТ «НАК «Нафтогаз України» грошові кошти у сумі 762 853,97 грн. в строк по 31.12.2013 року. Невиконання відповідачем умов договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми основного боргу, а також 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України) /т.1 а.с. 2-5/.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.02.2017 року у справі № 918/35/17, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство енергетики та вугільної промисловості; Рівненську обласну державну адміністрацію; Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області; Рівненську обласну раду; Дубенську районну раду Рівненської області; Дубенську районну державну адміністрацію Рівненської області /т.1 а.с. 59-60/.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.02.2017 року у справі № 918/35/17, здійснено заміну первісного відповідача ОСОБА_6 сільську раду на її правонаступника Смизьку селищну раду Дубенського району Рівненської області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської облдержадміністрації /т.1 а.с.126-127/.

20.03.2017 року Смизькою селищною радою подано до господарського суду Рівненської області зустрічний позов до ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання недійсним укладеного між сторонами договору № 174 від 06.08.2012 року.

Зустрічну позовну заяву Смизькою селищною радою обґрунтовано тим, що системний аналіз пунктів розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р «Про добудову підвідних газопроводів», на виконання якого було укладено спірний договір, свідчить про те, що фінансування добудови підвідних газопроводів у тому числі Підвідний газопровід від с.Берег до сіл Миньківці та Сапанівчик Дубенського району Рівненської області повинно здійснюватися за кошти державного бюджету.

Однак, у спірному договорі зазначено інше джерело фінансування. Так, згідно з п.2.1.1. договору Нафтогаз зобов'язується при наявності фінансової можливості здійснити фінансування добудови Об'єкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Нафтогазу на відповідний період, згідно з Додатком 1.

Смизька селищна рада вказує, що сторонами договору не дотримано вимог закону ст. 719 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення, а тому спірний договір на думку селищної ради є нікчемний в силу ст.220 ЦК України. Крім того, Смизька селищна рада зазначає, що у спірному договорі також не зазначено строку його дії, як це вимагається ст.180 ГК України, а тому спірний Договір № 174 від 06.08.2012 року слід визнати недійсним на підставі ч.1 ст.215 ЦК України, як такий, що суперечить ч.1 ст.203 ЦК України, ст.180 ГК України /т.1 а.с.172-177/.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20.03.2016 року у справі № 918/35/17, зустрічну позовну заяву Смизької селищної ради до відповідача ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання недійсним договору № 174 від 06.08.2012 року прийнято для спільного розгляду з первісним позовом /т.1 а.с.191-192/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17, у задоволенні позову ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відмовлено. Зустрічний позов Смизької селищної ради задоволено частково. Визнано недійсним п.2.3.15 Договору № 174 від 06.08.2012 року, укладеного між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ОСОБА_6 сільською радою Дубенського району. В решті вимог зустрічного позову відмовлено в задоволенні.

Судове рішення мотивоване тим, що умови договору № 174 від 06.08.2012 року в частині покладення на відповідача обовязку щодо повернення коштів, наданих для виконання робіт по добудові газопроводу, за відсутності бюджетного фінансування, є прийняттям сільською радою зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань, а тому таке господарське зобовязання є недійсним, оскільки суперечить вимогам бюджетного законодавства, тому підстави для задоволення позову в частині стягнення боргу в сумі 762 853,97 грн. з Смизької селищної ради відсутні. З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання п.2.3.15 Договору недійсним, як такого, що суперечать вимогам закону, адже кошти НАК «Нафтогаз» виділені на фінансування добудови газопроводу, підлягають поверненню виключно в порядку та у спосіб, визначений державою, в особі Кабінету Міністрів України, на виконання власного розпорядження від 26.08.2009 року за № 1001-р. /т.3 а.с.50-68/.

Позивач ПАТ «НАК «Нафтогаз України», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- суд першої інстанції не врахував того, що укладений між сторонами договір не заснований на державному замовленні, а тому застосування до спірних правовідносин бюджетного законодавства є помилковим;

- висновок суду про те, що спірний договір підлягає під категорію державного замовлення, базується виключно на припущеннях, зроблених по аналогії з іншими пріоритетними державними потребами, які реалізовувались на підставі державного контракту, а не на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи;

- фінансування Селищної ради здійснюється не лише за рахунок коштів Державного бюджету України, а й за рахунок місцевого бюджету (до якого входять податки, збори, надходження від орендної плати тощо), і сторони, укладаючи відповідний договір, були вільні у визначені його умов та положень, тому передбачений договором порядок проведення розрахунків замовника будівництва з НАК «Нафтогаз України», зокрема, за рахунок власних коштів, є цілком законним;

- суд першої інстанції вказуючи, що у даних правовідносинах відповідач за первісним позовом є особою, яку держава уповноважила на укладання такої угоди, покладаючи на неї окремі обовязки в частині організації та виконання договору, безпідставно звільнив відповідача від частини взятого на себе зобовязання, зокрема, щодо повернення отриманих від Компанії грошових коштів;

- суд не врахував, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 року за № 1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» не визначено порядку відшкодування державою витрачених НАК «Нафтогаз України» на добудову підвідних газопроводів коштів, окрім того, з умов договору не вбачається, що відшкодування вартості будівництва замовником Компанії має відбуватись саме за рахунок коштів Державного бюджету;

- суд першої інстанції безпідставно прийняв, як належні та допустимі докази для отримання субвенції для розрахунку з Компанією звернення відповідача до Кабінету Міністрів України, ПАТ «Рівнегаз», Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, народних депутатів України у 2012, 2017 роках, оскільки вчинення Селищною радою вказаних вище дій відбулось без дотримання порядку та процедури, встановленої законодавством України на відповідний період;

- суд першої інстанції встановивши, що Селищна рада взяла на себе зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань, не зясував чи є відсутність відповідних бюджетних асигнувань підставою для припинення зобовязань відповідно до глави 50 ЦК України;

- позивач за первісним позовом, виходячи з умов укладеного договору та положень цивільного законодавства, розраховував на повернення відповідачем грошових коштів у строк, визначений сторонами у договорі;

- місцевий господарський суд безпідставно також не прийняв до уваги рішення ЄСЗПЛ «СУК ПРОТИ УКРАЇНИ», з якого вбачається, що відсутність коштів (не передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2000 рік») не може бути підставою для недоотримання своїх зобовязань;

- зустрічні позовні вимоги Селищної ради про невідповідність договору ст.ст.719, 220 ЦК України судом першої інстанції взагалі не розглядалось.

Таким чином, на думку скаржника, наявні усі правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17, оскільки дане судове рішення прийняте як з порушенням норм матеріального, так і процесуального права, а тому викладені висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи /т.3 а.с.85-95/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 року, апеляційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г. та призначено до розгляду на 24.01.2018 року об 11:00 год. /т.3 а.с.83-84/.

28.12.2017 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за первісним позовом - Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області подано до суду письмові пояснення (вих. № 12-12/2332 від 26.12.2017 року), в яких зазначено, що укладення спірного договору протягом бюджетного періоду, за яким розпорядником бюджетних коштів взято зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань, є підставою для визнання такого договору недійсним. Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області просило розгляд апеляційної скарги провести без його участі /т.3 а.с.139-141/.

29.12.2017 року Смизькою селищною радою подано відзив на апеляційну скаргу від 29.12.2017, в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги, просить рішення господарського суду Рівненської області у справі № 918/35/17 залишити без змін /т.3 а.с.144/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 року, апеляційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017р. у справі № 918/35/17, яка призначена до розгляду 24.01.2018 року об 11:00 год. прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О. В задоволенні клопотання ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (вх.№ 37264/17 від 27.12.2017 року) про участь у судовому засіданні по справі № 918/35/17 у режимі відеоконференції в Київському апеляційному господарському суді відмовлено /т.3 а.с. 162-164/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 року в задоволенні клопотання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (вх.№ 1878/18 від 16.01.2018 року) про участь у судовому засіданні по справі № 918/35/17 у режимі відеоконференції в Київському апеляційному господарському суді відмовлено /т.3 а.с.172-173/.

24.01.2018 року Смизькою селищною радою подано до суду додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу (вх. № 2649/18 від 24.01.2018 року), згідно з якими 02.01.2018 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України надано відповідь на лист від 03.11.2017 року № 912/03-15, в якому вказано, що згідно з ст.48 Бюджетного кодексу України, розміщення замовлення, укладання договору, придбання товару, послуги, чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за яким розпорядником бюджетних коштів взято зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом та Законом про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет), є недійсним. За таким рішенням не виконуються бюджетні зобовязання та не утворюється бюджетна заборгованість. На підтвердження зазначеного відповідачем додано копію листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 27.11.2017 року № 03/31-10755 /т.3 а.с.216-219/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 року розгляд справи відкладено на 08.02.2018 року; наступне судове засідання призначено в режимі відеоконференції, проведення якого доручено Київському апеляційному господарському суду.

Зобов'язано Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації та Дубенську районну державну адміністрацію Рівненської області надати до суду документи, розроблені на виконання розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 25.05.2012 року № 256 щодо внесення змін до бюджетних призначень та розроблення бюджетних запитів на забезпечення бюджетних видатків для розрахунків з НАК "Нафтогаз України" в межах здійсненого нею фінансування на добудову відповідних газопроводів, в тому числі: інформацію щодо реєстрації заборгованості у відповідному періоді, відомості щодо повернення цих документів у зв'язку з відсутністю фінансування, включення в звіт про заборгованість за бюджетними коштами форми 7Д, тощо /т.3 а.с. 224-227/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року розгляд справи відкладено на 21.03.2018 року; судове засідання призначено в режимі відеоконференції, проведення якого доручено Київському апеляційному господарському суду та повторно зобов'язано Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації та Дубенську районну державну адміністрацію Рівненської області надати суду документи, визначені ухвалою суду від 24.01.2018 року /т.4 а.с.10-12/.

21.03.2018 року Дубенською районною державною адміністрацією подано пояснення № 664/02-22/18 від 16.03.2018 року, у якому з посиланням на постанову КМ України від 12.01.2011 року № 18 «Про затвердження Порядку передачі бюджетних призначень, перерозподілу видатків бюджету і надання кредитів з бюджету», Інструкцію з підготовки бюджетних запитів, затверджену наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2012 року № 687, зазначено, що документи щодо внесення змін до бюджетних призначень не готувались та не розроблялись бюджетні запити на забезпечення бюджетних видатків для розрахунків з НАК «Нафтогаз України» в межах здійсненого нею фінансування на добудову газопроводів.

21.03.2018 року Смизькою селищною радою подано до суду копію листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 03/31-1623 від 26.02.2018 року, з якого вбачається, що на виконання Урядового протокольного рішення від 11.08.2017 року № 32130/0/1-17, Міненерговугілля звернулося до обласних державних адміністрацій з пропозицією щодо визначення обєктів підвідних газопроводів, які доцільно добудувати, актуалізації кошторисної вартості, підготовки пропозиції щодо механізмів фінансування добудови підвідних газопроводів, зокрема, за рахунок коштів бюджетів місцевого самоврядування або інших джерел фінансування /т.4 а.с.21-23/.

В судовому засіданні 21.03.2018 року представник НАК "Нафтогаз України" підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представники Смизької селищної ради та третіх осіб Рівненської обласної державної адміністрації, Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської облдержадміністрації заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники у справі участі уповноважених представників в судовому засіданні 21.03.2018 року не забезпечили, про причини неявки в суд не повідомили.

З метою дотримання принципів, визначених ст.2 ГПК України, зокрема, змагальності сторін, а також з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 21.03.2018 року розгляд справи відкладено на 25.04.2018 року /т.4 а.с.31-33/.

На підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 року № 01-03/306, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_7, проведено повторний автоматизований розподіл справи № 918/35/17, яким визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Миханюк М.В. /т.4 а.с. 47-48/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 року, апеляційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17, яка призначена до розгляду 25.04.2018 року, прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Миханюк М.В. /т.4 а.с. 49-50/.

В судовому засіданні 25.04.2018 року представник НАК «Нафтогаз України» вказував, що оспорюванним судовим рішенням порушуються права та законні інтереси позивача, адже НАК «Нафтогаз України», виходячи з умов укладеного договору та положень цивільного законодавства, перш за все розраховувало на повернення грошових коштів Селищною радою у строк, визначений сторонами у договорі. Просив рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у справі № 918/35/17 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представники Смизької селищної ради та третьої особи, Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської облдержадміністрації заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема, звертали увагу на те, що у відповідності до вимог Бюджетного законодавства укладення спірного договору протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань, є підставою для визнання такого зобовязання недійсним.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство енергетики та вугільної промисловості, Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Рівненська обласна рада, Рівненська обласна державна адміністрація, Дубенська районна рада Рівненської області, Дубенська районна державна адміністрація Рівненської області та Приватне акціонерне товариство «Рівнегаз» участі уповноважених представників в судовому засіданні 24.04.2018 року не забезпечили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 21.03.2018 року) /т.4 а.с. 35-46/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності третіх осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників ПАТ «НАК «Нафтогаз України», Смизької селищної ради та третьої особи Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської облдержадміністрації, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.08.2012 року на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р «Про добудову підвідних газопроводів», між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (надалі - Нафтогаз, позивач, відповідач за зустрічним позовом) та ОСОБА_6 сільською радою Дубенського району Рівненської області, правонаступником якої є Смизька селищна рада Дубенського району Рівненської області (надалі - замовник, відповідач, позивач за зустрічним позовом), укладено договір № 174, за умовами якого ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відповідно до Розпорядження та на умовах цього Договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу «Переліку обєктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», (далі - Перелік) та графіку фінансування спорудження обєкта газопостачання (Додаток 1), здійснює фінансування добудови обєкта газопостачання: «Підвідний газопровід від с.Берег до сіл Миньківці та Сапанівчик Дубенського району Рівненської області» (далі - Обєкт), а Замовник зобовязується здійснити добудову Обєкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами Договору, забезпечити передачу його, як цілісного обєкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову Обєкта.

Згідно з п.п.2.1.1 п.2.1 Договору, Нафтогаз зобовязаний при наявності фінансової можливості здійснити фінансування добудови Обєкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Нафтогазу на відповідний період, згідно з Додатком 1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів на рахунок Замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству України.

У відповідності до п.п.2.3.1 п.2.3. Договору, Замовник зобовязаний забезпечити виконання всіх належних дій для добудови Обєкта у відповідності до діючого законодавства України та умов Договору, в тому числі отримання необхідних дозвільних документів та розробку проектно-кошторисної та іншої документації, надання підтверджуючих документів щодо права власності Замовника на інші частки Обєкта та введення в експлуатацію Обєкта і передачу його у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс відповідного спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, яке здійснює ліцензійну діяльність на території розташування Обєкта, згідно з діючим законодавством України.

У разі неможливості виконання договірних зобовязань повідомити Нафтогаз протягом 3 (трьох) робочих днів з дати виникнення обставин, що перешкоджають виконанню Договору, з обов'язковим зазначенням цих обставин, для прийняття спільного з Нафтогазом рішення щодо подальшого виконання Договору (п.п.2.3.9 п.2.3 Договору).

Підпунктами 2.3.14 та 2.3.1. пункту 2.3 Договору сторони погодили, що Замовник зобовязаний своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову обєкта газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу в установлений даним Договором термін суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову обєкта газопостачання та протягом року, наступного за роком введення Обєкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову Обєкта.

Відповідно до п.3.1 Договору, загальний обсяг фінансування за цим Договором (ціна Договору) складає 821 553,00 грн.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань відповідно до умов Договору та діючого законодавства України.

Згідно з п.4.5 та п.4.7 Договору, Замовник несе повну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору. Не виконання Замовником п.2.3.15 Договору через відсутність бюджетного фінансування у зв'язку з відхиленням Кабінетом Міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості Замовника перед Нафтогазом, не може бути підставою для нарахування Нафтогазом пені та штрафів та звернення до суду, проте не позбавляє Замовника обов'язку повернути Нафтогазу кошти, отримані згідно з Договором.

Цей Договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення їх підписів печатками, і діє до повного повернення Нафтогазу суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови Обєкта згідно з Договором (п.7.1 Договору).

Вказаний Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх /т.1 а.с.10-14/.

На виконання умов договору ПАТ «НАК «Нафтогаз України» перерахувало Замовнику на фінансування будівництва об'єкта газопостачання 821553,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку та платіжним дорученням від 24.09.2012 № 8686 /т.1 а.с.17/.

06.12.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області за № РВ 3 зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (підвідний газопровід від с.Берег до сіл Миньківці та Сапанівчик Дубенського району Рівненської області) /т.1 а.с. 23-29/.

12.12.2012 року Замовником повернуто ПАТ «НАК «Нафтогаз України» невикористані за договором № 174 від 06.08.2012 року кошти на загальну суму 58 699,03 грн., що стверджується банківською випискою по рахунку /т.1 а.с.21-22/.

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області № 241 від 05.04.2013 року у відповідності до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішено передати безкоштовно на баланс Дубенського управління експлуатації газового господарства ПАТ «Рівнегаз»: підвідний газопровід від с.Берег до сіл Миньківці та Сапанівчик Дубенського району Рівненської області вартістю 762 854,00 грн.; вуличні газопроводи в селах Миньківці та Сапанівчик побудовані за кошти громадян /т.2 а.с.10/.

Згідно з актом приймання-передачі підвідного газопроводу у державну власність на баланс ОСОБА_5 акціонерного підприємства з газопостачання та газифікації «Рівнегаз» від 30.04.2013 року ОСОБА_6 сільською радою передано, а Дубенським УЕГГ ПАТ «Рівнегаз» прийнято на свій баланс - підвідний газопровід від с.Берег до сіл Миньківці та Сапанівчик Дубенського району Рівненської області /т.2 а.с.8-9/.

Таким чином, за встановлених обставин договір в частині фінансування будівництва та в частині побудови, введення в експлуатацію та передачі об'єкта у державну власність виконано сторонами в повному обсязі.

Згідно з листами Міністерства фінансів України від 26.09.2014 року № 31-06310-06-21/24873 та від 14.06.2017 року № 06310-06-7115669, взяття бюджетних зобовязань без відповідних асигнувань є порушенням бюджетного законодавства. За період з 2009 року по 2017 роки Законами України Про Державний бюджет України не передбачалося повернення коштів НАК "Нафтогаз України" за добудову обєктів газифікації.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_6 сільською радою (правонаступником якої є Смизька селищна рада) зобов'язань за договором у частині повного та своєчасного повернення грошових коштів, отриманих на добудову об'єкта газопостачання, позивач за первісним позовом ПАТ «НАК «Нафтогаз України», звернувся із позовом до відповідача про стягнення суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України.

В свою чергу, Смизька селищна рада Дубенську районну раду Рівненської області, звернулась до господарського суду з зустрічним позовом до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про визнання недійсним укладеного між ними договору № 174 від 06.08.2012 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд, виходив із того, що у зв'язку з відсутністю бюджетних призначень на виконання відповідачем зобов'язань за договором по поверненню коштів ПАТ «НАК «Нафтогаз України», такі умови договору не відповідають вимогам закону та не породжують правових наслідків для сторін.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Згідно з частиною 2 зазначеної статті, підставою виникнення взаємних цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено апеляційним судом, за умовами спірного договору відповідач за первісним позовом, як замовник, прийняв на себе зобовязання протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову об'єкта (підпункт 2.3.14. та 2.3.15. пункту 2.3. Договору). Разом із тим такий обов'язок відповідача умовами договору не поставлено в залежність від наявності бюджетних призначень, відповідних положень не містить і розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р на виконання якого було укладено зазначений договір При цьому сторони узгодили, що саме замовник несе повну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору (пункт 4.5).

Укладений між сторонами договір є дійсним і обов'язковим для виконання сторонами, а отже в силу приписів ст.629 ЦК України породжує для його сторін відповідні права та обов'язки, зокрема право ПАТ «НАК «Нафтогаз України» отримати грошові кошти, перераховані ним на будівництво об'єкта, та обов'язок Селищної ради як замовника їх повернути.

При цьому за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином

Посилання місцевого господарського суду на ту обставину, що взяття бюджетною установою зобов'язання без встановлених бюджетних асигнувань є порушенням Бюджетного кодексу України, а тому таке господарське зобовязання є недійсним, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним і таким, що не узгоджуються з характером спірних правовідносин сторін, умовами договору і наведеними вище вимогами чинного законодавства, оскільки судом помилково ототожнено поняття «бюджетне зобов'язання» (п.7 ст.2 Бюджетного кодексу України) та «господарське зобов'язання» (ч.1 ст.173 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст.96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч.1 ст.1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то з огляду на положення частини 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.218 Господарського кодексу України відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов'язку виконати зобов'язання за договором.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права.

Зокрема, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем «ТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 року у справі № 924/29/17 та від 12.04.2018 року у справі № 924/22/17.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції констатує, що відсутність у Селищної ради необхідних коштів або взяття нею зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань, не є підставою для звільнення її від обовязку виконати господарські зобовязання за оспорюванним договором та не свідчить про недійсність такого договору в цілому, так і в окремих його частинах, оскільки між сторонами у справі виникли не бюджетні, а майнові відносини.

Таким чином, висновки місцевого суду про часткове задоволення зустрічних позовних вимог, також є помилковими та безпідставними, при цьому, не узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного суду від 27.02.2018 року у справі № 908/489/17 та від 03.04.2018 року у справі № 908/1076/17.

Враховуючи, що спірний договір укладено на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 1001-р від 26.08.2009 року «Про добудову підвідних газопроводів», судова колегія визнає недоведеним посилання Селищної ради про те, що спірний договір суперечить зазначеному розпорядженню в частині його фінансування, оскільки враховуючи зміст п.1 цього ж Розпорядження, Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства палива та енергетики щодо фінансування робіт з добудови підвідних газопроводів саме ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Твердження Селищної ради про недотримання сторонами вимог ст.719 ЦК України щодо нотаріального посвідчення Договору, оскільки спірний правочин містить елементи договору дарування, судова колегія також визнає безпідставними, оскільки виходячи із аналізу умов Договору та положень ст.ст.171, 719, 720 ЦК України, Замовник не передавав, а Компанія не приймала в дар від Замовника жодних речей.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом своїх зобов'язань з повернення грошових коштів у розмірі 762 853,97 грн., позивачем за первісним позовом нараховано 754 343,24 грн. інфляційних втрат за період з січня 2014 року по жовтень 2016 року та 66 780,99 грн. 3 % річних за період з 01.01.2014 року по 01.12.2016 року.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з Селищної ради на користь Нафтогазу 66 780,99 грн. 3 % річних та 754 343,24 грн. інфляційних втрат, оскільки прострочення виконання грошового зобовязання мало місце.

Відповідно до част.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно з ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 року у даній справі необхідно скасувати у зв'язку з неповним зясування обставин, що мають значення для справи і прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача за первісним позовом покладаються витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, п.2 част.1 ст.275, част.1 ст.277, ст.ст.281-285 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Рівненської області від 17.11.2017 р. у справі № 918/35/17 - задоволити.

Рішення господарського суду Рівненської області від 17 листопада 2017 року у справі № 918/35/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задоволити.

Стягнути з Смизької селищної ради (вул.Б.Хмельницького, 37, смт.Смига, Дубенський район, Рівненська область, 35680, ідентифікаційний код 04385391) на користь ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 20077720) 762 853 грн. 97 коп. основного боргу, 66 780 грн. 99 коп. 3 % річних, 754 343 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 23 759 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

У задоволенні зустрічного позову Смизької селищної ради до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання недійсним договору № 174 від 06.08.2012р. відмовити.

Стягнути з Смизької селищної ради (вул.Б.Хмельницького, 37, смт.Смига, Дубенський район, Рівненська область, 35680, ідентифікаційний код 04385391) на користь ОСОБА_5 акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 20077720) 27 895 грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Рівненської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 918/35/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "03" травня 2018 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Миханюк М.В.