ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 квітня 2018 року м.Тернопіль Справа №921/325/17-г/13
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Панчук М.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Тернопільської міської громадської організації "Громадський комітет боротьби з корупцією", м.Тернопіль

до відповідача: Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудсервісс", м.Київ;

приватного підприємства "Ідея Вест", м.Тернопіль;

товариства з обмеженою відповідальністю "Естерком", м.Тернопіль;

фізичної особи ОСОБА_1, м.Тернопіль

про скасування рішення міськради,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, керівник, НОМЕР_2 від 03.04.2017;

відповідача: ОСОБА_3 - головний юрисконсульт відділу претензійно - позовної роботи та представництва інтересів в судових інстанціях управління правового забезпечення Тернопільської міської ради, довіреність №2798/01 від 20.12.17;

третіх осіб:

ОСОБА_4, представник ТОВ "Євробудсервісс", довіреність №б/н від 16.04.2018;

ОСОБА_4, представник ПП "Ідея Вест", довіреність №б/н від 16.04.2018;

представники ТОВ "Естерком" та фізичної особи ОСОБА_1 не з'явилися.

Позивач - Тернопільська міська громадська організація "Громадський комітет боротьби з корупцією" звернувся у травні 2017 року до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, м. Тернопіль, про скасування рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5678га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11 ТОВ "Євробудсервісс», посилаючись на його незаконність та на порушення оскаржуваним рішенням інтересів як територіальної громади міста Тернополя, так і зокрема, членів громадської організації та громадської організації на отримання земельної ділянки в користування (з урахуванням заяви без номеру від 15.08.2017 (вх.№15720 від 15.08.2017)).

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 30.05.2017 (суддя Стопник С.Г.) позовні матеріали Тернопільської міської громадської організації "Громадський комітет боротьби з корупцією" разом із заявою без номеру від 24.05.2017 (вх.№11708 від 26.05.2017) про забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 вище вказану ухвалу суду у справі №921/325/17-г/13 скасовано, а справу передано на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Згідно розпорядження керівника апарату господарського суду Тернопільської області від 26.07.2017 р., у відповідності до пунктів 2.3.43 та 2.3.51 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку з перебуванням судді Стопника С.Г. з 31.07.2017 у відпустці, для розгляду справи №921/325/17-г/13 було призначено повторний автоматичний розподіл.

В результаті проведеного автоматизованого розподілу (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2017) справу №921/325/17-г/13 передано на розгляд судді Андрусик Н.О.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.07.2017 (суддя Андрусик Н.О.) порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.08.2017; в порядку ст.27 ГПК України залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудсервісс" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; від учасників судового процесу витребувано додаткові матеріали.

Провадження у даній справі зупинялося згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області від 15.08.2017 до закінчення розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги №1548/01 від 01.08.2017, поданої Тернопільською міською радою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 та, ухвалою суду від 15.12.2017 було поновлено з призначенням підготовчого засідання на 12.01.2018. Розгляд справи здійснено за правилами загального позовного провадження.

12.01.2018 Тернопільською міською громадською організацією "Громадський комітет боротьби з корупцією" заявлено відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду даної справи, тому до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Андрусик Н.О. складом суду, який визначається у порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 15.01.2018 провадження у справі №921/325/17-г/17 зупинено, а згідно ухвали від 22.01.2018 - поновлено з призначенням підготовчого засідання на 06.02.2018 , в якому оголошувалася перерва до 12.02.2018, а згодом до 15.02.2018, про що ухвалами суду було повідомлено учасників справи в порядку ст.120 ГПК України.

Також, ухвалою суду від 08.02.2018 частково задоволено заяву Тернопільської міської громадської організації "Громадський комітет боротьби з корупцією" без номеру від 05.02.2018 (вх.№5166 від 06.02.2018) про забезпечення позову у справі №921/325/17-г/13 шляхом заборони відповідачу, третім особам вчиняти будь-які дії по освоєнню частини спірної земельної ділянки, площею 1,5678га за кадастровим №120010041, що знаходиться по вул.Живова, 11 у м.Тернополі, а саме: земельної ділянки, площею 0,1981га та земельної ділянки, площею 0,0129га. Щодо застосування інших заходів забезпечення позову в задоволенні заяви відмовлено.

В ході розгляду справи судом згідно ухвали від 15.02.2018 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено приватне підприємство «Ідея Вест», м.Тернопіль; товариство з обмеженою відповідальністю «Естерком», м.Тернопіль; фізичну особу - ОСОБА_1, м.Тернопіль, а підготовче засідання відкладено на 13.03.2018, з оголошенням перерви до 23.03.2018 у звязку неявкою в підготовче засідання представників третіх осіб, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Також, строк здійснення підготовчого провадження у даній справі було продовжено за клопотанням позивача без номеру від 14.02.2018 (вх.№5700) до 24 березня 2018 року включно.

Ухвалою суду від 24.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/325/17-г/13 до судового розгляду по суті на 12.04.2018, з наступним відкладенням засідання на 19.04.2018 та 24.04.2018 по причині відсутності у суду інформації щодо належного повідомлення усіх учасників справи про дату розгляду справи по суті.

Позивач в обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 10.05.2015 до громадської організації звернувся директор ТОВ «Сфінкс» ОСОБА_5 з повідомлення про те, що ТОВ «Євробудсервісс» незаконно міською радою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, пл.1,5678 га по вул. Живова, 11 в м. Тернополі для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу видавництва Збруч та надано її в оренду.

Вказує, що оскаржуване рішення Тернопільської міської ради від 12.07.2013 про затвердження проекту землеустрою ТОВ "Євробудсервісс" щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель та передачею її в оренду на 5 років, не відповідає нормам земельного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка передана в орендне користування товариству без застосування процедури торгів щодо права оренди в частині двох земельних ділянок, котрі ввійшли до складу спірної земельної ділянки загальною площею 1,5678 га, а саме земельної ділянки, площею 0,1981га, яка належить до зелених насаджень спецпризначення (рекреаційна зона озеленення територій загального користування) згідно Генерального плану міста Тернополя, затвердженого рішенням міської ради №6/44/12 від 27.01.2014, та земельної ділянки, площею 0,0129га, котра вилучена з користування у ПП "Продекспорт", за його згодою з підстав порушення мети оренди. Адже після укладення договору оренди землі вказані земельні ділянки передані в суборенду ПП "Ідея-Вест", котре, в свою чергу, здійснює підготовчі будівельні роботи з будівництва торгового комплексу.

Уповноважений представник позивача зазначив, що міською радою на підставі оскаржуваного рішення в оренду передано ТОВ «Євробудсервісс» земельну ділянку більшого розміру, аніж та, що знаходилася в користуванні попереднього землекористувача згідно Державного акту на право постійного користування землею; розрахунок потреби необхідної площі земельної ділянки, що є частиною проекту землеустрою, не ставить під сумнів.

В обґрунтування зазначених доводів, позивач зіслався на висновок експерта від 24.02.2017, виконаного за результатами проведення земельно-технічної експертизи, призначеної постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 в межах здійснення кримінального провадження № 0002199, порушеного за заявою громадського комітету від 25.06.2015 про вчинення злочину.

Щодо клопотання про застосування строку позовної давності зазначив, що громадській організації стало відомо про протиправність оскаржуваного рішення лише в 2017 році, тобто після отримання висновку земельно-технічної експертизи №124/16-22, тобто 24.02.2017, якою і було встановлено порушення вимог земельного законодавства.

Згідно заяви без номеру від 05.02.2018 (вх.№5164 від 06.02.2018) позивач просив врахувати, що оскаржуваним рішенням міської ради порушено права як жителів міста Тернополя так і членів громадської організації, котрі є тернополянами, на отримання даної земельної ділянки у користування на конкурсних засадах, тому заявлений громадською організацією позов спрямований на судовий захист інтересів як громади міста в цілому, так і членів громадської організації та громадської організації. Просив позов задоволити.

В ході розгляду даного спору директором ТОВ «Сфінкс» ОСОБА_5 було подано письмову заяву без номеру від 12.03.2018 (вх.№7079 від 12.03.2018), згідно якої повідомлено про те, що він дійсно 10.06.2015 звертався до позивача з повідомленням про факт освоєння земельної ділянки по вул.Живова, 11, яка раніше не була у користуванні жодного господарюючого субєкта, та було повідомлено про факт знищення зелених насаджень, виконання необхідних для будівництва замірів, початок виконання земельних робіт.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги заперечив в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на позов, письмових запереченнях на відповідь на відзив та посилаючись на долучені до справи документи. Також, просив суд застосувати у даній справі строк позовної давності згідно ст.267 Цивільного кодексу України, у відповідності до поданої заяви за вх.№5807 від 15.02.2018.

Представник третіх осіб (ТОВ "Євробудсервісс", ПП "Ідея-Вест"), посилаючись на ст.4 ГПК України зазначив, що Тернопільська міська громадська організація "Громадський комітет боротьби з корупцією" не є учасником правовідносин, повязаних із наданням Тернопільською міською радою в орендне користування ТОВ «Євробудсервіс» спірної земельної ділянки, площею 1,5678га, а тому субєктивне матеріальне право чи охоронюваний законом інтерес позивача в даному випадку не є порушеним. Жодних доказів на підтвердження наявності порушення його прав, матеріали справи не містять. Також наголосив, що правові підстави для звернення громадських організацій до господарського суду за захистом суспільних інтересів або спільних інтересів територіальної громади, у правовідносинах, повязаних із наданням у власність земельних ділянок, чинним законодавством наразі не визначені та в підтвердження своїх заперечень навів відповідну судову практику (постанови Вищого Господарського Суду України від 13.12.2016 року у справі №922/2113/16 та від 21.12.2016 у справі №922/2110/16).

З огляду на наведене, просив у задоволені позову відмовити.

Присутній в підготовчому засіданні 23.03.2018 громадянин ОСОБА_1 (третя особа у справі) повідомив, що 20.12.2018 ним укладено з ТОВ "Євробудсервісс" договір суборенди земельної ділянки, площею 0,0305га, котра входить до складу земельної ділянки, пл. 1,5678 га для обслуговування придбаного ним складського приміщення, що знаходиться на суміжній земельній ділянці, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник ТОВ "Естерком" жодного разу в засідання не зявився, будь-яких документів чи пояснень щодо предмету позову не подав; причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, судового засідання по розгляду справи по суті був повідомлений у відповідності до правил ст.242 ГПК України шляхом направлення відповідних ухвал суду на юридичну адресу товариства, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Тому, з урахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.202 ГПК України суд здійснює розгляд справи без участі представників ТОВ "Естерком" та фізичної особи ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи та додатково представлені докази, заслухавши доводи та пояснення сторін, господарський суд встановив таке.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №0000093 від 27.09.2001 Державному підприємству Тернопільський видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч» Тернопільською міською радою на підставі рішень № 1160 від 12.09.2001 та № 1190 від 26.09.2001 надано в постійне користування земельну ділянку, загальною площею 2,1966га, в межах згідно з Планом землекористування земельна ділянка для обслуговування адміністративно-виробничих приміщень, за адресою: вул.Живова, 11 у м.Тернополі.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №611 та правомірність його видачі сторонами не оспорюється.

08.06.2012 між приватним акціонерним товариством «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» як Продавцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс» як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу 917/1000 часток будівлі виробничого корпусу під літерою «Б», загальною площею 10648,6м2, та основної будівлі редакційного корпусу під літерою «А», загальною площею 4019,8м2, розташованих по вул.Живова, 11 у м.Тернополі. Відповідно до п.1.1.2 даного договору земельна ділянка, на якій розташований обєкт продажу, перебуває у постійному користуванні ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР №000093 від 27.09.2001 (площа земельної ділянки 2,178677, кадастровий №61101,0000:12:001:0012). Укладаючи договір купівлі-продажу ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» надало згоду на перехід до ТОВ «Євробудсервісс» права користування земельною ділянкою, на якій розташований обєкт нерухомості в порядку ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України, про що зазначено в п.1.1.3 договору від 08.06.2012.

Даний договір нотаріально посвідчено та 17.09.2012 покупцем проведено його державну реєстрацію, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №114078623 від 15.02.2018.

Набувши у власність нерухоме майно ТОВ «Євробудсервісс» звернулося у березні 2013 року до Тернопільської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування викуплених будівель.

22.03.2013 рішенням Тернопільської міської ради №6/30/82 (з урахуванням внесених змін на підставі рішення ТМР №6/31/113 від 16.04.2013) товариству з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею до 1,5678га, в оренду терміном на пять років для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11 у м.Тернополі; зобовязано товариство в місячний термін подати на затвердження відповідний проект землеустрою.

07.05.2013 товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс» подано міській раді Проект землеустрою та заяву про виділення земельної ділянку в оренду, котра зареєстрована відділом звернень Тернопільської міської ради 08.05.2013 за № 4464/1/000/13-ф.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,5678га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу по вул.Живова, 11 у м.Тернополі було виготовлено землевпорядною організацією ПП «Тернопільський Край», та з урахуванням висновків відповідних контролюючих органів, зокрема Головного управління Держземагенства у Тернопільській області №03-09/36/187 від 05.07.2013, Управління містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету Тернопільської міської ради, постійної комісії з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі, постійної комісії з питань містобудування був погоджений та рішенням Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 був затверджений.

Так, 13 липня 2013 року на тридцять п'ятій сесії шостого скликання Тернопільської міської ради прийнято рішення за №6/35/35 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,5678 га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул. Живова, 11 ТОВ "Євробудсервісс", відповідно до якого вирішено:

1. Затвердити товариству з обмеженою відповідальністю "Євробудсервісс" (ідент. Код 36085492) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,5678 га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11.

2. Припинити право користування приватному акціонерному товариству «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» (ід.код 31195796) частиною земельної ділянки, площею 1,4678 га за адресою вул. Живова, 11, враховуючи письмову згоду землекористувача.

3. Припинити право користування приватному підприємству «Продекспорт» (ідент. код 3047671) частиною земельної ділянки, площею 0,0129 га за адресою вул. Живова, враховуючи письмову згоду землекористувача.

4. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Євробудсервісс" (ідент. код 36085492) в оренду терміном на пять років акта земельну ділянку, площею 1,5678га (кадастр. номер 120010041) для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11 з можливістю поділу даної земельної ділянки та передачею в суборенду.

5. Віднести земельну ділянку, вказану в п.2, до земель житлової і громадської забудови.

6. Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю "Євробудсервісс" в двомісячний термін зареєструвати право оренди на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку.

7. Зобовязати приватне акціонерне товариство «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» внести зміни в державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований 27.09.2001 за №611.

8. Зобовязати приватне підприємство «Продекспорт» внести зміни в договір оренди землі, зареєстрований 12.08.2010 за №4046.

Як вбачається з наявних у справі доказів, зазначене рішення міської ради є виконаним, оскільки:

1) 26.07.2013 між Тернопільською міською радою як Орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс» як Орендарем, було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого в орендне користування товариству передано земельну ділянку, площею 1,5678га, за кадастровим №120010041, терміном на 5 років (з 12.07.2013 до 12.07.2018) для обслуговування належних Орендарю будівель редакційного корпусу та приміщень виробничого корпусу, на якій вони розташовані, з можливістю поділу даної земельної ділянки та передачі в суборенду;

2) договір оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується листом Міськрайонного управління у Тернопільському районі та м.Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №181/117-18 від 12.02.2018 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №№114077723, 114077605, 114077455, 114077239, 114078230, 114078314, 114078445 від 15.02.2018, сформованих судом, Витягом з Державного земельного кадастру №НВ-018 від 13.02.2018;

3) державна реєстрація земельної ділянки, переданої ТОВ «Євробудсервісс» в орендне користування на 5 років згідно договору оренди землі від 26.07.20103, площею 1,5678га за кадастровим №120010041 проведена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс»;

4) в подальшому така реєстрація скасована шляхом поділу земельної ділянки на сім частин, на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»:

4.1) площею 0,0706га з присвоєнням кадастрового №:12:001:0053, яку відповідно до договору суборенди від 10.11.2013 (передана в користування ПП «Ідея Вест» згідно договору);

4.2) площею 0,2139га з присвоєнням кадастрового №:12:001:0054, (передана в користування ТОВ «Естерком» згідно договору суборенди від 21.09.2016);

4.3) площею 0,0064га, з присвоєним кадастровим №:12:001:0055, котра залишилася в орендному користуванні ТОВ «Євробудсервісс» згідно додаткової угоди від 18.11.2015;

4.4) площею 0,0305га за кадастровим №:12:001:0056 (передана в суборенду ОСОБА_1 (договір суборенди від 20.12.2017));

4.5) площею 0,0448га за кадастровим №:12:001:0057, яка залишилася в орендному користуванні ТОВ «Євробудсервісс» на підставі додаткової угоди від 18.11.2015 до договору оренди землі від 26.07.2013;

4.6) площею 0,005га за кадастровим №:12:001:0059, яка залишилася в орендному користуванні ТОВ «Євробудсервісс» на підставі додаткової угоди від 18.11.2015 до договору оренди землі від 26.07.2013;

4.7) площею 1,1555га за кадастровим №:12:001:0064, з якої 0,8348га передано в суборенду ТОВ «Естерком» на підставі договору суборенди землі від 07.03.2017.

Позатим, зазначене рішення Тернопільської міської ради є предметом заявленого позову, а його неправомірність обґрунтовується порушенням вимог земельного законодавства при виділенні частини земельної ділянки площею 0,0129га та площею 0,1981 га орендарю, а саме з підстав не проведення аукціону, та, у звязку з цим, порушення права позивача, його членів, територіальної громади міста на участь в земельних торгах з метою придбання права оренди. При цьому позивач вказує на наступні обставини.

10.06.2015 до Тернопільської міської громадської організації "Громадський комітет боротьби з корупцією" звернувся директор ТОВ «Сфінск» ОСОБА_5 з усним повідомлення про незаконне затвердження рішенням міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс» та передачі її в оренду (заява-підтвердження ОСОБА_5 наявна в матеріалах справи (вх. № 7079 від 12.03.2018).

Розглянувши дане звернення громадська організація 25.06.2015 звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, за якою 10.07.2015 слідчим до ЄРДР були внесені відомості та відкрито кримінальне провадження за №0002199.

10.08.2015 згідно постанови старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області у кримінальному провадженні №0002199 призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділеною Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно наданого експертною установою Висновку №124/16-22 від 24.02.2017 встановлено, що надана на дослідження технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Євробусервісс» для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування не відповідає; вилучена із землекористування ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» земельна ділянка, площею 1,5678га використовується за цільовим призначенням не у повному обсязі. Однак, якою саме частиною земельної ділянки товариство користується не за цільовим призначенням експерту не вдалося встановити через відсутність графічних матеріалів на відповідні земельні ділянки, передані в оренду; фактичне землекористування правовстановлюючим документам, документації із землеустрою на земельні ділянки та нормативно-правовим актам відповідає не у повному обсязі; ТОВ «Євробудсервісс» використовує земельну ділянку в межах рекреаційної зони озеленення територій загального користування не у відповідності до вилученої земельної ділянки та рішення Тернопільської міської ради.

Зважаючи на зазначені експертом висновки щодо встановлення факту невідповідності прийнятого Тернопільською міською радою рішення №6/35/35 від 12.07.2013 вимогам земельного законодавства України, яким ТОВ «Євробудсервісс» передано в оренду земельну ділянку без проведення земельних торгів, Тернопільська міська громадська організація "Громадський комітет боротьби з корупцією" звернулася з позовом про скасування даного рішення з метою захисту як свого субєктивного права та інтересу на отримання в оренду земельної ділянки, так і з метою відновлення порушеного права членів територіальної громади міста , членів громадської організації фізичних осіб, на землю.

Вирішуючи питання щодо наявності у Тернопільської міської громадської організації "Громадський комітет боротьби з корупцією" права на звернення до господарського суду з даним позовом про оскарження рішення міської ради про передачу в оренду земельної ділянки господарюючому субєкту з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів самої громадської організації, її членів, а також громади міста Тернополя в цілому, судом враховано наступне.

Громадська організація як юридична особа та субєкт права наділена дієздатністю та правоздатністю відповідно до закону.

Позивач у справі - Тернопільська міська громадська організація «Громадський комітет боротьби з корупцією» відповідно до Статуту є добровільною, непрофесійною, незалежною, самоврядною організацією.

Згідно з пунктом 1.2 Статуту організація здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Закону України "Про об'єднання громадян", Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", інших законів України та міжнародних нормативних актів.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Статуту ГО "Громадський комітет боротьби з корупцією" метою діяльності організації є: подолання корупції, її причин та негативних наслідків, захист прав людини, надання правової допомоги громадянам та обєднанням, в тому числі господарюючим субєктам, іноземним фізичним і юридичним особам; Комітет забезпечує захист прав та інтересів своїх членів.

Всі засновники (сім осіб) громадської організації є жителями міста Тернополя, а саме: ОСОБА_7, м.Тернопіль, вул.Медова, 3-20, ОСОБА_8, м.Тернопіль, вул.Чубинського, 4-126, ОСОБА_9, м.Тернопіль, вул.П.Орлика, 2-64, ОСОБА_10, м.Тернопіль, вул.Чалдаєва, 1-11, ОСОБА_2, м.Тернопіль, вул.У.Самчука, 31-5, ОСОБА_11, м.Тернопіль, вул.Руська, 43-12 та ОСОБА_12, м.Тернопіль, вул.Київська, 12-88.

В даному випадку громадською організацією предмет заявленого позову сформовано як скасування рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Євробудсервісс» та передачу в орендне користування товариству земельної ділянки, тобто акту ненормативного характеру, який видано органом місцевого самоврядування і стосується конкретного господарюючого субєкта..

За твердженням позивача, незаконне виділення міською радою земельної ділянки одному субєкту, позбавляє та порушує права жителів міста Тернополя на землекористування, також порушує права усіх членів громадської організації та безпосередньо громадської організації як юридичної особи на отримання в користування земельної ділянки, переданої ТОВ «Євробудсервісс» в орендне користування без процедури проведення земельних торгів, а тому вважає, що громадська організація, метою діяльності якої згідно із Статутом є захист прав людини, забезпечення захисту законних інтересів її членів у державних органах, громадських та інших організаціях, вправі звертатися до суду за захистом спільних інтересів відповідної територіальної громади, а також свого субєктивного права та інтересу щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Через положення частини першої статті 4 ГПК України реалізується принцип доступності правосуддя, відповідно до якого право на звернення до господарського суду гарантується; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

При цьому у рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа «про охоронюваний законом інтерес») визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Слід зазначити, що до господарського суду має право звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто, в контексті цієї норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Окрім того, статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтями 1, 21 Закону України "Про громадські об'єднання" громадським організаціям надано право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади АРК, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами. При цьому, право громадських організацій на звернення до суду із відповідними позовами у розумінні пункту другого частини першої статті 21 наведеного Закону є загальною прерогативою та обмежено певними категоріями правовідносин, з якими безпосередньо пов'язана статутна діяльність громадських організацій, та законодавством, яке безпосередньо регулює відповідні правовідносини.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 №12-рп/2013 зазначається, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Суд погоджується з доводами третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача стосовно того, що Закон України "Про громадські об'єднання" не передбачає право громадських об'єднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб, у тому числі, і засновників таких об'єднань, органів державної влади, органів місцевого самоврядування; втім таке право захисту суспільних інтересів незалежно від категорії спірних правовідносин згідно з вимогами чинного законодавства надано органам прокуратури.

Водночас суд враховує, що громадською організацією визначено статутну мету діяльності подолання корупції, її причин, негативних наслідків, зокрема шляхом захисту прав людини, в тому числі в суді, оскільки такий спосіб не заборонено законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 липня 2002 року №15-рп/2002 у справі про досудове врегулювання спорів наголосив, що кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Сферою запобігання корупції, протидії поширенню корупційних явищ у суспільстві є система регулятивних правовідносин, які спрямовані на попередження корупційних проявів у державі шляхом удосконалення правових норм, правових механізмів, що передбачає здійснення правоохоронних, переважно кримінально-правових та адміністративних заходів, спрямованих на притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних діянь, що мають на меті покарання, превенцію протиправних дій, виховання населення у дусі поваги до закону.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини є обов'язковою для застосування судами України як джерела права.

Так, у рішенні у справі "ОСОБА_13С.Б.Л. проти Бельгії" (L'Erabliиre A.S.B.L. v. Belgium) від 24.02.2009, в якій екологічною організацією оскаржувалася відмова держави у перегляді дозволу на розширення сміттєвого полігону, Європейський суд прийшов до висновку щодо можливості громадської організації здійснювати захист суспільних інтересів в судовому порядку відповідно до статті 6 Конвенції, у випадку, якщо мета такого захисту обмежується просторовими та часовими межами, виходячи з обставин даної справи і особливої природи оспорюваного заходу, з урахуванням статусу організації-заявника та його членів; відповідно, питання, порушене організацією-заявником, має достатній зв'язок з правом, на підставі якого він може стверджувати, що володіє ним як юридична особа, для того щоб стаття 6 Конвенції була прийнятною.

У справі Національна група інформації та протидії заводу "Мелокс"- Група "Ні заводу "Мелокс" та змішаному оксидному паливу" проти Франції (Collectif national d'information et d'opposition а l'usine Melox - Collectif Stop Melox et Mox v. France №75218/01, 28.03.2006), де уряд Франції перш за все посилався на відсутність порушеного права позивача, Суд також прийшов до висновку вказавши, якщо предметом розгляду був в значній мірі захист спільних інтересів, "спір", порушений асоціацією - заявником мав на додаток достатній зв'язок з "правом", яке належить їй як юридичній особі на підставі статті 6 § 1 Конвенції".

Відповідно до пункту 6.2 рішення Конституційного Суду від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, право на звернення до суду як складова права на судовий захист гарантується статтею 55 Конституції України та пов'язується з переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів і бажанням звернутися до суду.

В даному випадку, суд вважає, що позивач як юридична особа довів наявність спільного інтересу територіальної громади міста Тернополя до спірного розпорядження землями органом місцевого самоврядування (позивачем опрацьовано питання законності передачі земельної ділянки із залученням юристів, встановлено звернення громадськості в особі гр. ОСОБА_5 до позивача з приводу незаконності освоєння земельної ділянки, факту вирубування зелених насаджень, встановлено звернення позивача до органів Національної поліції із заявою про вчинення злочину та відкриття за даним фактом кримінального провадження №0002199 тощо), у звязку з цим набуто право на звернення до суду за захистом порушеного субєктивного матеріального права та/або охоронюваного законом інтересу у встановленому порядку шляхом подання позову.

Оцінивши докази, долучені до матеріалів справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем у справі заявлено вимогу про скасування рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Євробудсервісс» для обслуговування викуплених приміщень нерухомості та передано в орендне користування строком на 5 років останньому спірну земельну ділянку, загальною площею 1,5678 га з правом її поділу та передачею в суборенду.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Земельні правовідносини, зокрема повязані із виникненням, припиненням права користування землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом.

Так, статтями 123, 124, 134, 135 ЗК України визначено порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, права на які підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Згідно зі ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Аналогічна норма міститься в ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках обєктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Такі земельні ділянки підлягають передачі в користування за розробленим проектом землеустрою.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2012 до ТОВ «Євробудсервісс» перейшло право власності на основну будівлю редакційного корпусу під літерою «А», площею 4019,8кв.м. та нежиле приміщення виробничого корпусу під літерою «Б», площею 10648,6кв.м., що розташовані по вул.Живова, 11 у м.Тернополі.

Також відповідно до земельного законодавства спірна земельна ділянка, необхідна ТОВ «Євробудсервісс» для обслуговування належних йому на праві власності нежитлових приміщень, попередньо не була сформована та не було зареєстровано право комунальної власності на неї за міською радою в Державному земельному кадастрі.

Згідно п.1.1.2 договору купівлі-продажу приміщень від 08.06.2012 земельна ділянка, на якій розташовані обєкти нерухомості, придбані ТОВ «Євробудсервісс», входила до складу земельної ділянки, наданої ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» у постійне користування згідно Державного акту на право постійного користування на землю серії І-ТР №000093 від 27.09.2001, площею 2,178677га за кадастровим №611010000:12:001:0012. І за умовами договору купівлі-продажу виробничо-поліграфічний комбінат Збруч погодився на вилучення з його користування земельної ділянки, необхідної для обслуговування відчужених обєктів нерухомості.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти.

Таким чином, законодавство передбачає, що новий власник нерухомого майна набуває права на земельну ділянку, але при цьому оформлення цього права здійснюється за відповідним рішенням компетентного органу і має підтверджуватися відповідним документом.

Окрім того, за пунктами «а», «е» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, а також набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Як вбачається з висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №03-09/36/187 від 05.07.2013 земельна ділянка, площею 1,5678га сформована із земельної ділянки, площею 1,4678га, від користування якою відмовилося ПрАТ Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» , згідно заяви від 22.02.2013, земельної ділянки, площею 0,0129га, від користування якою згідно заяви від 31.05.2013 відмовилося ПП «Продекспорт» та земель Тернопільської міської ради, не наданих у власність або постійне користування.

Зі змісту проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастрового плану земельної ділянки (додаток до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.07.2013 № НВ-013) вбачається, на земельній ділянці, кадастровий номер 120010041, загальною площею 1,5678 га знаходиться основна будівля редакційного корпусу та нежиле приміщення виробничого корпусу, що знаходиться у власності ТОВ «Євробудсервісс» (цільове призначення земельної ділянки - землі житлової і громадської забудови.

Таким чином, оскільки ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» та ПП «Продекспорт» відмовилися у встановленому законом порядку від права користування земельними ділянками, площею 1,4678га та 0,0129га, подавши відповідні нотаріально посвідчені заяви і така відмова даними особами здійснена на користь конкретної особи - ТОВ «Євробудсервісс», суд вважає, що в даному випадку рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013, яким припинено дане право землекористування прийнято радою у відповідності до вимог ст.ст.140, 141, 142 ЗК України. Також наведені обставини свідчать про правомірність переходу права користування на земельну ділянку, площею 1,4807 га до власника обєктів нерухомості в порядку ст. 120 ЗК України, адже за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Реалізація даного права законодавцем поставлено в залежність від того, чи належним чином (в установленому законом порядку) попередній власник нерухомого майна оформив документ, що посвідчує землекористування. В даному випадку право користування земельною ділянкою попереднім власником будівель ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» було оформлено на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ТР № 000093 від 27.09.2001 року.

Як вже зазначалося, відповідно до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.123 ЗК України передача земельних ділянок комунальної форми власності в оренду громадянам і юридичним особам, межі якої не визначені в натурі або із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

У разі, якщо земельна ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та право власності на яку не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то надання у користування такої земельної ділянки здійснюється після отримання дозволу уповноваженого органу на розроблення та подальшого затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, Законом України «Про землеустрій» та іншими законами України (статті 25, 29, 30 Закону України "Про землеустрій"). Рішення про затвердження проекту землеустрою є підставою для укладання договору оренди.

Вищенаведений порядок виділення земельної ділянки було дотримано, оскільки рішенням Тернопільської міської ради №6/320/82 від 22.03.2013 надано дозвіл ТОВ «Євробудсервісс» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею до 1,5678га, в оренду терміном на 5 років для обслуговування обєктів нерухомості, що перебувають у власності товариства.

Судом встановлено, що земельна ділянка 1,5678га складається із трьох земельних ділянок, а саме, площею 1,4678га, вилученої з постійного користування ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч», площею 0,0129га, вилученої з орендного користування ПП «Продекспорт», а решта - площею (0,0871га) виділена міською радою із земель комунальної власності міської ради, не наданих у власність або постійне користування.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначено статтею 116 Земельного кодексу України.

Відповідно до приписів частини пятої даної статті земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.134 ЗК України земельні ділянки комунальної власності, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, підлягають передачі в користування за розробленим проектом землеустрою.

Право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадяни та юридичні особи набувають за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

Таким чином, виходячи з наведених норм земельного законодавства України, придбавши у власність обєкти нерухомості за договором від 08.06.2012 та зважаючи на добровільну відмову від права землекористування ПрАТ «Тернопільський виробничо-поліграфічний комбінат «Збруч» та ПП «Продекспорт» до ТОВ «Євробудсервісс» перейшло право користування земельними ділянками, площею 1,4678га та площею 0,0129га.

Право користування іншою частиною земельної ділянки, площею 0,0871га (1,5678га-1,4678га-0,0129га=0,0871га) яка входила до загальної площі земельної ділянки 1,5678га за кадастровим №:12:001:0041, ТОВ «Євробудсервісс» могло набути на загальних підставах, визначених ЗК України, оскільки обєкт нерухомості на такій земельній ділянці не знаходиться.

Більше того, як вбачається з Висновку експерта №124/16-22 від 24.02.2017 Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз , складеного за результатами проведення земельно-технічної експертизи, який судом оцінюється разом з іншими доказами в порядку ст.ст.73, 74 ГПК України, експертом встановлено невідповідність технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Євробудсервісс» для обслуговування будівель редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу вимогам земельного законодавства. За висновком експерта по третьому питанню експертизи встановлено, що згідно плану зонування території, виконаного на підставі договору №67/543-11-2013, укладеного з Тернопільською міською радою та затвердженого рішенням ради №6/44/12 від 27.01.2014 територія, площею 0,1981га відноситься до рекреаційної зони озеленення територій загального користування, що також відповідає Генеральному плану м. Тернополя, затвердженого рішенням міської ради №5/37/11 від 10.08.2010, втім не відповідає умовам договору купівлі-продажу приміщень.

Проте, всупереч наведеному, Тернопільською міською радою згідно оскаржуваного рішення №6/35/35 від 12.07.2013 затверджено проект землеустрою щодо відведення в орендне користування терміном на 5 років земельної ділянки, площею 1,5678га, товариству з обмеженою відповідальністю «Євробудсервісс» для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу по вул.Живова, 11 у м.Тернополі, та надано в оренду товариству вказану земельну ділянку з правом її поділу на передачею в суборенду.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон про місцеве самоврядування) встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно зі статтею 21 ЦК України, статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Предметом дослідження в даній справі є встановлення законності прийняття відповідачем рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площе 1,5678га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11 ТОВ «Євробудсервісс», відповідно до якого земельну ділянку, площею 1,5678га передано в орендне користування ТОВ «Євробудсервісс».

Як встановлено судом, частину земельної ділянки, площею 0,00871га, яка входить до загальної площі земельної ділянки, переданої в оренду товариству та відноситься до земель комунальної власності, ТОВ «Євробудсервісс» могло отримати виключно на загальних підставах, тобто набути право оренди на земельних торгах, а тому суд вважає, що в цій частині рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 не відповідає вимогам чинного законодавства .

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суду не надано повноважень самостійно збирати докази, що стосуються предмету позову, однак зважаючи на Висновок експерта, яким констатовано віднесення земельної ділянки, пл.0,1981га до зелених насаджень спецпризначення, та неподання Тернопільською міською радою Генерального плану м. Тернополя, суд позбавлений можливості дослідити дану обставину. Втім, звертає увагу, що в період прийняття відповідачем оскаржуваного рішення існувала заборона на зміну цільового призначення окремих земель рекреаційного призначення в містах в силу Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах», №3159-VI від 17.03.2011.

Щодо поданої відповідачем в порядку ст.267 ЦК України заяви про застосування строку позовної давності, то суд враховує наступне..

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Матеріали справи свідчать, що позивач довідався про існування оспорюваного рішення міської ради лише 10.06.2015 від директора ТОВ «Сфінкс» ОСОБА_5 Суд враховує, що дане рішення носить індивідуальний характер та стосується окремого субєкта - ТОВ «Євробудсервісс», ПП «Продекспорт», видавничого комбінату «Збруч», а тому посилання відповідача, що про існування рішення могло бути відомо позивачу в момент його прийняття не є доведеними.

З позовними вимогами про скасування рішення №6/35/35 від 12.07.2013 громадська організація звернулася в травні 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності від моменту , коли позивачу могло стати відомо про порушення права на землекористування, тому підстав для застосування строку позовної давності в даному випадку суд не вбачає.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Здійснивши системний аналіз норм матеріального права, які регулюють земельні правовідносини у розрізі із встановленими обставинами справи та діями сторін, суд дійшов висновку, що рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5678га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11 ТОВ "Євробудсервісс» прийнято з порушенням земельного законодавства в частині передачі в орендне користування земельної ділянки, площею 0,0871га, що знаходиться по вул.Живова. 11 у м.Тернополі, у звязку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Водночас суд звертає увагу сторін, що оскаржуване рішення Тернопільської міської ради, яким надано в оренду земельну ділянку ТОВ "Євробудсервісс" є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, яке вичерпало свою дію внаслідок його виконання, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, відтак, його скасування не породжує жодних правових наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах, тобто в даному випадку, на договорі оренди землі від 26.07.2013 року. Наведене узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у справі.

У судовому засіданні 24.04.2018 оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст.240 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 46, 50, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради №6/35/35 від 12.07.2013 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,5678га для обслуговування основної будівлі редакційного корпусу та нежилого приміщення виробничого корпусу за адресою вул.Живова, 11 ТОВ "Євробудсервісс» в частині передачі в орендне користування земельної ділянки, площею 0,087га, що знаходиться в.Тернопіль, вул. Живова, 11 ТОВ «Євробудсервісс», (вул. Щорса, 32-Г, офіс 260, м. Київ, ідент. код 36085492).

3. В решті позову - відмовити.

4. Стягнути з Тернопільської міської ради (вул..Листопадова, 5, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 34334305) на користь Тернопільської міської громадської організації «Громадський комітет боротьби з корупцією» (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 35157780) 1600 (тисячу шістсот)грн 00коп. в повернення судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.05.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Суддя Н.О. Андрусик