ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018м. ДніпроСправа № 904/901/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.,

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів в сумі 40 607,73 грн.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів в сумі 40 607,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною доставкою відповідачем позивачу порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 01.11.2017 по 10.11.2017, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 40 607,73 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.04.2018.

03.04.2018 від відповідача надійшов відзив на позов.

Ухвалою суду від 03.04.2018 розгляд справи відкладено на 25.04.2018.

19.04.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив.

25.04.2018 судове засідання не відбулося у звязку з перебуванням судді Петренко Н.Е. на лікарняному.

Ухвалою суду від 02.05.2018 після виходу судді Петренко Н.Е. з лікарняного розгляд справи призначено на 10.05.2018.

10.05.2018 у судове засідання повноважні представники сторін не зявилися. У звязку з цим розгляд справи здійснюється на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у листопаді 2017 відповідачем до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменовані в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження), одержувачем яких є позивач.

Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 45076536, 45076569, 45076502, 45076395, 45076478, 45076429, 45076445, 45076601, 45076387, 45246550, 45246626, 40960072, 45047636, 45047974, 45047990, 45056009, 45056066, 45056132, 45056173, 45056165, 45056181, 45056025, 45056074, 45055985, 45056090, 45057429, 45057395, 45057437, 45057411, 40960148, 40960080, 47993027, 47993100, 45014982, 45014909, 45014958, 45014990, 45015005, 40959728, 40960098, 40960114, 40959736, 40960106, 40960155, 40969834, 40969859, 40969842, 40968752, 40969826, 41022534, 41064494, 45014891, 45014974, 45014941, 45014966, 45014917, 45028404, 45028503, 45028446, 45028438, 45028453, 45028495, 45028511, 45028420, 45028461, 41038779, 41075854, 41085044, 47991773, 47991872, 47991880, 47991781, 47991849, 47991898, 45001617, 45001625, 45001641, 45001682, 45001690, 45001658, 45001633, 45001674, 45004405, 40940785, 45186665, 45186640, 45186806, 45186673, 45185022, 45186798, 45186715, 45186699, 45184983, 44852606, 41090721, 41090705, 41090481, 41090671, 41104043, 41104100, 41104076, 41104050, 41104035, 41104084, 41104092, 41104027, 41106543, 41106501, 41106535, 41121468, 41121450, 47993043, 47993134, 41194846, 41194853, 45422185, 45386240, 45255791, 45370848.

Як визначено пунктом 8 статті 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно вказаних накладних порожні власні вагони були доставлені на адресу позивача із простроченням.

Позивачем надано розрахунок, відповідно до якого штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів у період з 01.11.2017 по 10.11.2017 складає 40 607,73 грн.

Нараховуючи штраф позивач виходив з того, що пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Згідно зі ст. 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - субєктам підприємницької діяльності або орендованої ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати за прострочення на чотири доби і більше діб.

Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

За вимогами п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата видачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Згідно календарних штемпелів на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у звязку з чим сума штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу за період з 01.11.2017 по 10.11.2017 року складає 40 607,73 грн.

Відповідач скористався наданим йому правом на судовий захист, надав суду відзив на позов, у якому вказав, що не погоджується із заявленими позовними вимогами, просив зменшити розмір заявленого штрафу до 50%, вказавши, що позивачем невірно зроблено розрахунок штрафу, без урахування часу на ремонт вагонів.

При цьому відповідач послався на п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, у якому встановлені випадки збільшення терміну доставки у разі затримки вантажу в процесі перевезення, у тому числі на термін затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Вказав, що згідно накладної № 45370848 вагон № 61033478 по станції Запоріжжя-Ліве було відчеплено в ремонт згідно повідомлення форми ВУ-23М від 01.11.2017 № 9288 та випущено з ремонту згідно повідомлення форми ВУ-36-М від 07.11.2017 № 3948. Вважає, що термін доставки у звязку з цим було продовжено на 6 діб, тому прострочення по доставці відсутнє.

Згідно накладної № 45255791 вагон № 62768544 по станції Запоріжжя-Ліве було відчеплено в ремонт згідно повідомлення форми ВУ-23М від 29.10.2017 № 9253 та випущено з ремонту згідно повідомлення форми ВУ-36-М від 08.11.2017 № 3957. Вважає, що термін доставки у звязку з цим було продовжено на 9 діб, тому прострочення по доставці також відсутнє.

Згідно накладної № 45386240 вагон № 52219359 по станції Запоріжжя-Ліве було відчеплено в ремонт згідно повідомлення форми ВУ-23М від 02.11.2017 № 9302 та випущено з ремонту згідно повідомлення форми ВУ-36-М від 08.11.2017 № 3957. Вважає, що термін доставки у звязку з цим було продовжено на 6 діб, тому прострочення по доставці відсутнє.

Тому відповідач вважає, що нарахований позивачем штраф за вищевказаними залізничними накладними у розмірі 668,37 грн. задоволенню не підлягає.

Таким чином, відповідач визнав позов частково, а саме в сумі 39 939,36 грн. Суму 668,37 грн. вважає за таку, що задоволенню не підлягає.

Щодо штрафу на суму 39 939,36 грн. за прострочення по доставці за іншими накладними, то, посилаючись на ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, відповідач просить суд зменшити її розмір до 50 %, мотивуючи тим, що збитків внаслідок прострочення доставки вантажу завдано не було.

В свою чергу позивач надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому позивач зазначив, що відповідно до пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 64, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно п. «в» ст. 130 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Проте у накладних №№ 45370848, 45255791, 45386240 відсутні будь-які відомості щодо причин затримки вагонів, які б давали відповідачу право на збільшення терміну доставки. У звязку з цим вважає, що відсутні підстави для збільшення терміну доставки вантажу.

Також позивач вказав, що заперечує проти зменшення розміру штрафних санкцій за прострочення по іншим накладним, оскільки відповідач не вказав жодних обставин, які мають істотне значення, та які суд повинен врахувати при зменшенні розміру неустойки, не надав належних доказів щодо свого майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобовязань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, як це передбачено ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Також зазначив, що затримка з подачею вагонів ускладнила здійснення виробничого процесу на підприємстві.

У звязку з цим просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання виникає, зокрема, із господарського договору.

Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем у листопаді 2017 року було здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменовані в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження), до станції призначення Інгулець, одержувачем яких є позивач.

Вказані перевезення оформлені відповідними залізничними накладними, а саме: № № 45076536, 45076569, 45076502, 45076395, 45076478, 45076429, 45076445, 45076601, 45076387, 45246550, 45246626, 40960072, 45047636, 45047974, 45047990, 45056009, 45056066, 45056132, 45056173, 45056165, 45056181, 45056025, 45056074, 45055985, 45056090, 45057429, 45057395, 45057437, 45057411, 40960148, 40960080, 47993027, 47993100, 45014982, 45014909, 45014958, 45014990, 45015005, 40959728, 40960098, 40960114, 40959736, 40960106, 40960155, 40969834, 40969859, 40969842, 40968752, 40969826, 41022534, 41064494, 45014891, 45014974, 45014941, 45014966, 45014917, 45028404, 45028503, 45028446, 45028438, 45028453, 45028495, 45028511, 45028420, 45028461, 41038779, 41075854, 41085044, 47991773, 47991872, 47991880, 47991781, 47991849, 47991898, 45001617, 45001625, 45001641, 45001682, 45001690, 45001658, 45001633, 45001674, 45004405, 40940785, 45186665, 45186640, 45186806, 45186673, 45185022, 45186798, 45186715, 45186699, 45184983, 44852606, 41090721, 41090705, 41090481, 41090671, 41104043, 41104100, 41104076, 41104050, 41104035, 41104084, 41104092, 41104027, 41106543, 41106501, 41106535, 41121468, 41121450, 47993043, 47993134, 41194846, 41194853, 45422185, 45386240, 45255791, 45370848 (а.с. 18-140).

Відносини, повязані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України «Про транспорт», іншими актами законодавства України. Питання, пов'язані з укладенням та виконанням договору перевезення, у тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908 - 928 Цивільного кодексу України, статтями 306 - 315 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтями 908 Цивільного кодексу України, 306 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Відповідно до статей 908 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Статут залізниць України (надалі за текстом - Статут) згідно зі статтею 3 Закону України «Про залізничний транспорт», затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 з подальшими змінами та доповненнями.

Як вбачається із приписів ст. 2 Статуту, статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. .

Відповідно частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі; Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 2, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8 статті 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається міме відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 5 Статуту передбачено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Так, пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно зі статтею 22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічнихможливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати отримання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін ЖСТ2ВКИ вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години датиприймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: - 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

За вимогами п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено gозивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у звязку з чим сума штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 01.11.2017 по 10.11.2017 року складає 40 607,73 грн.

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 01.11.2017 по 10.11.2017 у розмірі 40 607,73 гривень підлягають задоволенню.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності прострочення по доставці за накладними №№ 45370848, 45255791, 45386240 через перебування вагонів на ремонті, виходячи з наступного.

Як вже зазначалося вище, згідно пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 64, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки, повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно п. 8 ст. 6, п. "в" ст. 130 Статуту, накладна є основним перевізним документом встановленої форми та належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею.

Як вбачається із накладних № № 45370848, 45255791, 45386240 (а.с.138-140) жодної відмітки працівника станції про знаходження вагонів у ремонті в них не міститься.

Таким чином, доводи відповідача в частині відсутності прострочки за даними накладними у зв'язку з перебуванням вагонів у ремонті безпідставні.

Також відповідач просив суд зменшити розмір штрафу за прострочку по доставці за іншими накладними до 50 %. При цьому послався лише на відсутність збитків для позивача внаслідок даної прострочки.

Однак, як передбачає ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач не вказав жодних обставин, які мають істотне значення, не надав належних доказів щодо майнового становища, винятковості причин прострочення та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, як це передбачено вищевказаними статтями.

У зв'язку з цим підстав для зменшення штрафу суд не вбачає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів в сумі 40 607,73 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (пр-т Дмитра Яворницького, буд. 108, м. Дніпро, 49602) на користь Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (вул. Рудна, буд. 47, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50102, , р/р 2063 у ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851) штраф за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 01.11.2017 по 10.11.2017 у розмірі 40 607,73 (сорок тисяч шістсот сім грн. 73 коп.) гривень та судовий збір у розмірі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) гривень.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.05.2018.

Суддя ОСОБА_1