УХВАЛА

м. Київ

03.05.2018Справа № 910/3820/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи №910/3820/16

За заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16

За позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів

за участі представників:

від позивача - Биченко С.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Карпінський С.В (представник за довіреністю).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі № 910/3820/16, позов Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України задоволено, зокрема, визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року, укладений між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 року у справі №910/3820/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі №910/3820/16 залишено без змін.

26.04.2018 до господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшла заява про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2018 розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 призначено на 03.05.2018.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви, зазначивши, що рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 викладено у зрозумілій формі, у зв'язку з чим підстави для його роз'яснення відсутні.

Представник відповідача (заявника) в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив роз'яснити рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 слід відмовити з наступних підстав.

Звертаючись із розглядуваною заявою, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зазначило, що задовольняючи позовну заяву Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України господарський суд виходив з того, що спірний договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року укладений з порушенням вимог п.5 ч.1 ст.49 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», а саме з перевищенням особою, яка здійснює управління активами пенсійного фонду, під час укладання спірного договору, додаткового інвестування в цінні папери одного емітента більш як 5 відсотків загальної вартості пенсійних активів.

Так, заявник зазначає, що за змістом ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Разом з тим, вказує, що в рішенні господарського суду міста Києва від 29.12.2016 встановлено, що позивачем надавалась стандартизована довідка про фактичну структуру активів позивача, відповідно до якої, станом на 15.08.2014 загальний розмір активів КНПФ НБУ складає ,74 грн. із розрахунком частки у відсотках від загальної вартості активів, яку складають облігації емітента, зокрема позивач володів цінними паперами ПАТ «Свіжачок» на суму 66809856,72 грн., що складало 4,15% від загальної вартості пенсійних активів і у випадку придбання облігацій по договору, частка інвестицій збільшилась би на 3,11%, що разом складатиме більше 5%. Таким чином договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року в частині купівлі облігацій на суму 13682705,78 грн., що становить 0,85% від загальної вартості пенсійних активів КНПФ НБУ суперечить п.5 ч.1 ст.49 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

У зв'язку з викладеним, заявник просить суд роз'яснити рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016, а саме вказати, чи визнано договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року недійсним повністю чи лише в частині суми, яка перевищує інвестування і цінні папери одного емітента більш як 5% загальної вартості пенсійних активів КНПФ НБУ.

Відповідно до ст.245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз'яснення рішення, ухвали - засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

Тобто, роз'яснення рішення, ухали - це викладення рішення, ухвали у більш ясній і зрозумілій формі без зміни їх змісту.

Отже, суд роз'яснює суть судового рішення (ухвали), якщо воно є незрозумілою для суб'єкта, якому надано право звернення за відповідним роз'ясненням. При цьому, необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення (ухвали) з метою його виконання.

З аналізу вищенаведеної правової норми випливає, що роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення у більш зрозумілій формі, не змінюючи при цьому його змісту.

При роз'ясненні рішення суд не може вносити зміни до змісту рішення по суті чи торкатися тих питань, які не були предметом судового розгляду. Питання про зміну змісту рішення, або про внесення до його змісту нових даних, або про зміну чи доповнення мотивів прийняття рішення, або про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, не підлягають вирішенню за правилами, встановленими статтею 245 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд роз'яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб'єкта, якому надано право звернення за відповідним роз'ясненням.

При цьому, необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Однак, з заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 не вбачається в чому саме полягає неясність рішення, що може перешкодити його виконанню, адже правова природа інституту роз'яснення рішення направлена саме на усунення неможливості його реалізації.

Суд відзначає, що рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 викладено в ясній та зрозумілій формі, проте заявником не надано суду жодних доказів неоднозначного розуміння даного рішення суду.

За таких обставин, зі змісту заяви про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі № 910/3820/16 вбачається, що заявником фактично порушується питання про внесення до рішення суду нових даних, що суперечить положенням процесуального законодавства про роз'яснення рішення суду.

Суд відзначає, що рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у даній справі є гранично повним та чітким, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини і викладено у послідовності, встановленій вимогами Господарського процесуального кодексу України. Його резолютивна частина має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог, а питання поставлені в заяві про роз'яснення рішення суду не можуть бути вирішені в порядку ст.245 ГПК України.

За таких обставин, заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 визнається судом необґрунтованою, такою, що не узгоджується з нормами процесуального кодексу та залишається судом без задоволення.

Керуючись ст. ч. 2 ст. 232, 233, 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 08.05.2018.

Суддя Я.В. Маринченко