УХВАЛА

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/15094/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Чернівецької обласної ради на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г., Суліма В.В. від 20.02.2018 у справі

за позовом Заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України та Чернівецької обласної державної адміністрації до Чернівецької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Державне підприємство "Вижницьке державне спеціалізоване підприємство агропромислового комплексу" про визнання незаконним та скасування рішення сесії Чернівецької обласної ради,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2018 Чернівецька обласна рада звернулась з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Касаційна скарга не відповідала вимогам статті 288 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з чим ухвалою Касаційного господарського суду від 05.04.2018 було залишено касаційну скаргу без руху та надано строк до 05.05.2018 для усунення недоліків, а саме, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази отримання оскаржуваної постанови.

Від скаржника до Суду надійшли документи на виконання ухвали Касаційного господарського суду від 05.04.2018, а саме, клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 та докази отримання оскаржуваної постанови скаржником 27.02.2018 (копія конверту суду апеляційної інстанції із зазначенням штрихового кодового ідентифікатору № 930).

Однак, з огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів приходить до висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяти до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки з урахуванням двадцятиденного строку встановленого частиною 2 статті 288 ГПК України, останній день звернення з касаційною скаргою на постанову з моменту вручення судового рішення 27.02.2018 припадав на 19.03.2018, а касаційна скарга, як вже зазначалось була подана лише 21.03.2018, що підтверджується поштовим відтиском на конверті скаржника.

Скаржник не навів інших обґрунтованих доводів або об'єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Вищевказане свідчить, що можливість подання касаційної скарги без порушень норм чинного законодавства залежала виключно від самого скаржника або його представника. Отже, доводи, які наведені заявником про поновлення строку на касаційне оскарження Суд визнає неповажними.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про, яке він був обізнаний.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернівецької обласної ради на постанову Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/15094/17.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі - оригінал платіжного доручення №101 від 12.03.2018 на суму 3200,00 грн) повернути Чернівецькій обласній раді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Є. Краснов

Судді Г. Мачульський

І. Кушнір