номер провадження справи 12/16/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.05.2018 Справа № 908/178/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор-Інвест " на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі № 908/178/17

за позовом: Керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Запорізької міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР-ІНВЕСТ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор"

про розірвання договору оренди землі, зобов'язання повернути земельну ділянку

за участю представників:

від прокуратури - не з'явився

від Запорізької міської ради - не з'явився

від ТОВ "АМСТОР-ІНВЕСТ" - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

від Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - не з'явився

СУТЬ ПИТАННЯ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор-Інвест" (далі заявник) звернулося до Господарського суду Запорізької області зі скаргою в порядку ст. ст. 339-341 ГПК України на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просить суд:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. щодо винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження № 56083053 від 30.03.2018 року щодо стягнення з ТОВ "АМСТОР-ІНВЕСТ" на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3200, 00 грн. на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі № 908/178/17;

- зобов'язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. своєю постановою скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. про відкриття виконавчого провадження № 56083053 від 30.03.2018 року щодо стягнення з ТОВ "АМСТОР-ІНВЕСТ" на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3200, 00 грн. на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі № 908/178/17.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.04.2018 року вказану скаргу залишено без руху та повідомлено заявника про необхідність виправити зазначені недоліки до 27.04.2018 року, шляхом подання до суду доказів направлення копії скарги з доданими до неї документами усім учасникам справи (стягувачу - Запорізькій місцевій прокуратурі № 2 Запорізької області, Запорізькій міській раді та третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Амстор"). Пунктом 3 вказаної ухвали суду зазначено, що у разі усунення недоліків у встановлений судом строк, розгляд скарги відбудеться 02.05.2018 року об 11 год. 45 хв.

27 квітня 2018 року на адресу суду від Запорізької міської ради надійшли пояснення щодо скарги, відповідно до яких останній проти скарги заперечує та просить суд відмовити у її задоволенні.

Разом з тим, 27.04.2018 року на адресу суду від заявника надійшли докази направлення поданої скарги на адреси Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області, Запорізької міської ради та ТОВ «АМСТОР».

В судове засідання 02.05.2018 року учасники судового процесу не з'явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, у зв'язку з чим вона розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.03.2017 року у справі № 908/178/17 позовні вимоги Керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції держави спірних правовідносинах - Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ» задоволено, зокрема:

- розірвано договір оренди землі, укладений між Запорізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ» від 06.03.2014 рок № 00075, право оренди зареєстровано в реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 20.03.2014 року за № 5119776;

- зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «АМСТОР-ІНВЕСТ» повернути на користь територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, земельну ділянку загальною площею 0,4726 га (кадастровий номер: :03:041:0058), яка знаходиться по вул. Новокузнецькій, 41 у м. Запоріжжі;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР- ІНВЕСТ» на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури №2, кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

На виконання вказаного рішення 19.04.2017 року господарським судом були видано відповідний наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТОР- ІНВЕСТ» на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури №2, кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Вказаний наказ Господарського суду Запорізької області був переданий до виконання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яким 30.03.2018 року була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № ВП 56083053. Копія вказаної постанови була направлена стягувачу та боржнику супровідним листом № 13.5.-47/5576/12 від 30.03.2018 року.

Боржник у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «АМСТОР- ІНВЕСТ» із діями старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О., якою винесена постанова не погоджується, вважає постанову про відкриття виконавчого провадження такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на наявність ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 року у справі № 904/10293/17 про банкрутство ТОВ «Амстор-Інвест», відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Відтак вважає, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, що містять майнові вимоги, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства.

Надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов'язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника, позицію Запорізької міської ради суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Законодавець визначає такі поняття як: дії та бездіяльність державної виконавчої служби, які обов'язково пов'язані з протиправною поведінкою. А саме, під діями слід розуміти - повноваження будь-якої посадової особи не здійснювати дії, які суперечать закону. У той же час бездіяльність передбачає невиконання цією особою юридичних обов'язків здійснювати дії у межах закону.

Стаття 326 ГПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З 05.10.2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, далі Закон.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, далі Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла станом на час прийняття оскаржуваних постанов), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

З наданих до матеріалів скарги доказів вбачається, що на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі № 908/178/17 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56083053 від 30.03.2018 року щодо стягнення з ТОВ "АМСТОР-ІНВЕСТ" на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 судового у розмірі 3200, 00 грн.

Вказана постанова була прийнята на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, (далі Закон України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 ст. 4 вказаного закону визначено обставини, за якими виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, до яких відноситься зокрема те, що боржника визнано банкрутом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (із подальшими змінами та доповненнями), пунктом 5 Розділу ІІІ якої визначено, що у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 року у справі № 904/10293/17 про банкрутство ТОВ «Амстор-Інвест», відповідно до якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Так на офіційному сайті суду - http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=48301&v=56e2082ed4&t=3 розміщено публікацію про порушення справи про банкрутство щодо ТОВ «Амстор-Інвест», що є загальнодоступною інформацією.

Проте, доказів того, що ТОВ «Амстор-Інвест» визнано банкрутом до матеріалів скарги не надано. Відтак, відкриваючи виконавче провадження 30.03.2018 року № ВП 56083053 державний виконавець діяв в межах Закону України "Про виконавче провадження" та положень відповідної інструкції.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Разом з тим, ст. 1 вказаного Закону визначає відповідні терміни, зокрема:

- банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури;

- боржник - юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності або фізична особа за зобов'язаннями, які виникли у фізичної особи у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом;

- грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зупинення вчинення виконавчих дій, у разі, зокрема порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Судом здійснено запит до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за ідентифікатором доступу: 995B8AВ693B2 по виконавчому провадженню № 56083053 на сайті http://asvpweb.minjust.gov.ua/. Із наданої інформації вбачається, що станом на 02.05.2018 року виконавче провадження ВП № 56083053 зупинено, що відповідає приписам ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». При цьому, як вже було зазначено, докази визнання ТОВ «Амcтор-Інвест» банкрутом - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 1 ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Заявником не доведено неправомірність дій старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. щодо винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження № 56083053 від 30.03.2018 року, а тому відсутні підстави для визнання таких дій неправомірними.

Щодо вимог скарги про зобов'язання начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. своєю постановою скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. про відкриття виконавчого провадження № 56083053 від 30.03.2018 року щодо стягнення з ТОВ "АМСТОР-ІНВЕСТ" на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 кошти, витрачені у 2017 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 3200, 00 грн. на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі № 908/178/17, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Абзацом другим ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, вказаною нормою Закону передбачене право начальника відділу своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину) державного виконавця, який безпосередньо підпорядкований начальнику, якщо вони суперечать вимогам закону.

При розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи те, що у другому абзаці ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право начальника відділу скасовувати своєю постановою постанову або інший процесуальний документ (або їх частину) підпорядкованого державного виконавця суд дійшов висновку про те, що задоволення вимоги скарги заявника в цій частині призведе до втручання в дискреційні повноваження начальника органу державної виконавчої служби.

При цьому, у задоволенні скарги в частині визнання неправомірності дій старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Приймак А.О. щодо винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження № 56083053 від 30.03.2018 року відмовлено, оскільки таких обставин не встановлено. За таких обставин, у задоволенні скарги в цій частині також слід відмовити.

Разом з тим, при розгляді скарги суд виходив в тому числі з приписів п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, слід зауважити, що у справі "Півень проти України" Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 74, 86, 339, 342, 343 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор-Інвест " на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі № 908/178/17 - відмовити.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через Господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано - 08.05.2018 року

Суддя О.Г. Смірнов