ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р.Справа № 915/41/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Агро", с.Бузьке Миколаївської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велнес Систем Україна", м.Харків
про стягнення 684000,00грн.
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, договір про надання послуг адвоката від 09.01.2018;

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Агро" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велнес Систем Україна" (далі за текстом- відповідач) про стягнення 684000,00грн. збитків.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань за договором поставки мінеральних добрив №20112017/7 від 20.11.2017 щодо поставки товару, який був оплачений позивачем в сумі 684000,00грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Також, просив стягнути з відповідача суму судових витрат, яка складається з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: 61000, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 7. Дана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14.02.2018, а також копії ухвал від 12.03.2018 та 26.03.2018, які повернуті до суду з довідками поштової установи про закінчення терміну зберігання від 21.02.2018, 30.03.2018 та 07.04.2018, відповідно. Згідно частини 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи приписи чинного законодавства, копія останньої ухвали від 26.03.2018 про призначення судового засідання на 24.04.2018 є врученою відповідачу 07.04.2018, а тому суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Згідно статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

20 листопада 2017 року між відповідачем, як постачальником, та позивачем, як покупцем, укладено договір поставки мінеральних добрив №20112017/7 від 20.11.2017 (надалі - Договір), за умовами якого відповідач зобов'язався передати у встановлені цим Договором строки мінеральні добрива (в подальшому - товар) у власність позивача, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах Договору.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки товару, обумовлюються в додатках (специфікаціях) до даного Договору, які погоджуються сторонами та є невід'ємними частинами даного Договору.

Згідно з пунктами 6.1, 6.3 Договору ціна на товар та загальна вартість партії товару визначається сторонами у додатках (специфікаціях) до даного Договору. Покупець здійснює оплату наданих послуг не пізніше двох банківських днів з дня отримання відповідного рахунку постачальника, якщо інше не передбачено даним Договором або додатками чи додатковими угодами до нього.

Відповідно до умов підписаної сторонами специфікації №1 від 20.11.2017 до Договору відповідач мав поставити позивачу товар - селітру аміачну N 34,4% (мішок 50 кг) на суму 684000,00грн., а позивач мав здійснити попередню оплату 100% вартості товару протягом 2-х банківських днів з моменту виставлення рахунку постачальником. Також специфікацією визначені строки поставки: 23.11.2017 - 28.11.2017.

На виконання умов Договору та специфікації відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №BC-001014 від 20.11.2017 на суму 684000,00грн.

Позивач здійснив попередню оплату на користь відповідача в розмірі 684000,00грн., що підтверджується наявними у справі платіжним дорученням №752 від 23.11.2017, а також банківською випискою за особовим рахунком позивача.

Таким чином, поставка товару мала бути здійснена відповідачем в строк до 28.11.2017 включно, однак він свій обов'язок не виконав.

Позивач направив відповідачу лист №49 від 02.12.2017, в якому просив виконати умови Договору, однак даний лист залишений відповідачем без реагування.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму збитків у розмірі 684000,00грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи підтверджують перерахування позивачем попередньої оплати в сумі 684000,00грн., тобто понесення фактичних витрат на виконання умов Договору, та нездійснення відповідачем відповідної поставки товару.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду доказів своєчасної поставки товару.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором та законом, зокрема сплата відшкодування збитків.

Положеннями статті 220 ГК України також передбачено, що боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги про стягнення 684000,00грн. збитків, що складаються з суми фактично понесених позивачем витрат.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в розмірі 10260,00грн., виходячи з суми задоволених позовних вимог (684000,00грн. х 1,5%).

Також, суд зазначає, що позивач у позові просив покласти на відповідача 36000,00грн. витрат на оплату послуг з надання правової допомоги.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач надав суду: договір про надання послуг адвоката від 09.01.2018, укладений ним з адвокатом ОСОБА_1, а також додаток №1 до цього договору; платіжне доручення №19 від 09.01.2018 на суму 13000,00грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №410 від 28.02.2006, видане адвокату ОСОБА_1

Вищевказані докази підтверджують фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише в розмірі 13000,00грн., а тому саме в даному розмірі ці судові витрати можуть бути покладені на відповідача згідно частини 4 статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велнес Систем Україна" (61000, Харківська область, м.Харків, вул.Героїв Праці, буд.7, код 37059369) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Агро" (55347, Миколаївська область, Арбузинський район, с.Бузьке, код 30690136) 684000,00грн. збитків, 10260,00грн. судового збору, 13000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_2