ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018р. Справа №914/416/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м.Самбір

до відповідача: Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м.Самбір

Про стягнення 3972,36грн. повернення допомоги по безробіттю

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 представник,

від відповідача ОСОБА_3 представник.

Суть спору: Самбірський міськрайонний центр зайнятості, м.Самбір звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м.Самбір про стягнення 3972,36грн. виплаченої допомоги по безробіттю. Позовні вимоги мотивовано нормами ст.ст.34,35,39 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст.4, 530 ЦК України.

Ухвалою суду від 12.03.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 23.04.2018р. В судовому засіданні 23.04.2018р. оголошувалась перерва до 07.05.2018р., що відображено в ухвалі суду від 23.04.2018р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 28.03.2018р. № 349/10-1004 проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову Самбірського міськрайонного центру зайнятості до Самбірської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення 3972,36грн. виплаченої допомоги по безробіттю. При цьому відповідач посилається на п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у якому зазначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Зазначає, що у разі неврахування в оплаті за час вимушеного прогулу допомоги по безробіттю, ця сума коштів для поновленого на роботі працівника є переплатою.

Позивач у відповіді на відзив Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Львівській області від 13.04.2018р. № 628/07-18 зазначає, що вартість соціальної допомоги по безробіттю, стягнення якої є предметом позову, виплачена Самбірським міськайонним центром зайнятості ОСОБА_4, підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому ст.34, ст.35 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а виплати, здійснені Самбірською об»єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області ОСОБА_4 на підставі рішення суду в порядку ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю, є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед гр.ОСОБА_4 є різними. Пред»явлення громадянкою ОСОБА_4 позову до суду про поновлення її на роботі, не позбавляло її права на отримання допомоги по безробіттю до моменту поновлення на роботі за рішенням суду, а тому не звільняє відповідача від обов»язку компенсувати вартість фактично здійснених їй соціальних виплат на підставі ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з моменту реєстрації останньої, як безробітної до зняття з обліку внаслідок поновлення її на роботі.

Представник позивача у судове засідання 07.05.2018р. з»явився, позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов повністю.

Представник відповідача в судове засідання з»явився, проти позову заперечив, з підстав, зазначених у поданому суду відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону, загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страховим випадком є подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття (п. 8 ст.1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Пунктом 1 ст. 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Як встановлено п. 4 ст. 35 Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та кореспондуючий йому обовязок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України Про зайнятість населення реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобовязання між сторонами у справі виникли безпосередньо із актів законодавства України.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Наказом Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 04.10.2017р. № 72-0 «Про звільнення з роботи» ОСОБА_4 звільнено з посади головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

01.11.2017 р. ОСОБА_4 звернулась до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного.

На підставі наказу Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 06.11.2017 р. №НТ171106 ОСОБА_4, згідно поданої нею заяви, надано статус безробітного. Призначено допомогу по безробіттю та згідно наказу від 08.11.2017р. № НТ171108 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 08.11.2017р.

Громадянка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (справа №813/3984/17). Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2017р. адміністративний позов задоволено повністю, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ № 72-О від 04 жовтня 2017р. про звільнення ОСОБА_4 з посади головного державного інспектора відділу обслуговування платників податків Самбірської об»єднаної державної податокої інспекції Головного управління ДФС у Львівській області. Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників податків Самбірської об»єднаної державної податокої інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з 04.10.2017р. Стягнуто з Самбірської об»єднаної державної податокої інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 8418,23грн. з відрахуванням податків, зборів та обов»язкових платежів.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2018р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2017р. в адміністративній справі № 813/3984/17 залишено без змін.

Наказом Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 09.01.2018р. №2-0 поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львіській області з 04.10.2017р. та скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львіській області від 04.10.2017р. № 72-О «Про звільнення з роботи» ОСОБА_4

Загальна сума виплаченої ОСОБА_4 допомоги по безробіттю за період перебування її на обліку в Самбірському МРЦ складає 7599,29грн. Вказане підтверджується додатком до персональної картки ОСОБА_4 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі» та довідкою ПАТ Кредобанк вих. №170-13078/18 від 28.03.2018 р.

Позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №140/07 від 19.01.2018р. про відшкодування матеріального забезпечення у розмірі 7599,29грн., виплаченого гр. ОСОБА_4, котру поновлено на роботі. Після надісланої претензії, відповідачем частково сплачено позивачу кошти у сумі 3626,93грн.

У звязку з несплатою відповідачем решти коштів, виплачених позивачем як допомога по безробіттю, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3972,36грн.

Враховуючи те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ № 72-О від 04.10.2017р. стосовно звільнення ОСОБА_4, яке стало підставою для втрати нею заробітної плати, що в подальшому призвело до призначення та виплати їй позивачем допомоги по безробіттю, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Твердження відповідача, викладені відзиві на позовну заяву від 28.03.2018р. № 349/10-1004, спростовуються наступним. Вартість соціальної допомоги по безробіттю, стягнення якої є предметом даного позову, виплачена Самбірським міськайонним центром зайнятості ОСОБА_4, підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому ст.34, ст.35 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а 8418,23грн. (середній заробіток за час вимушеного прогулу) підлягає відшкодуванню ОСОБА_4 на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2017р. у справі № 813/3984/17 в порядку ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю. Види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед гр.ОСОБА_4 є різними. Крім цього, 8418,23грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу обраховано за мінусом 3626,93грн. доходу, отриманого в органах центру зайнятості, про що зазначено у згаданій постанові суду. Пред»явлення ОСОБА_4 позову до суду про поновлення її на роботі, не позбавляло її права на отримання від позивача допомоги по безробіттю до моменту фактичного поновлення її відповідачем на роботі, а саме до 09.01.2018р. За таких обставин відповідач зобов»язаний компенсувати позивачу вартість фактично здійснених ОСОБА_4 соціальних виплат з моменту реєстрації її як безробітної до зняття її з обліку внаслідок поновлення на роботі, а саме до 09.01.2018р.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення в розмірі 3972,36грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, керуючись Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», керуючись ст.ст. 2,3,13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (81400, Львівська область, м.Самбір, вул. Чорновола,2а, ) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості (81400, Львівська область, м. Самбір, вул.Шевченка, 55/3, ідентифікаційний код 22394560) 3972,36грн. на р/р 0466 в ГУДКС у Львівській області, МФО 825014, , із зазначенням у платіжному дорученні в «Призначенні платежу» - «Повернення допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_4В.».

3.Стягнути з Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (81400, Львівська область, м.Самбір, вул. Чорновола,2а, ) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості (81400, Львівська область, м. Самбір, вул.Шевченка, 55/3, ідентифікаційний код 22394560) судовий збір у сумі 1762,00грн. із зазначенням у платіжному дорученні в «Призначенні платежу» - «Повернення судового збору».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.05.2018 р.

Суддя Бортник О.Ю.