ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/935/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Співака С.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго",

представник позивача - не з'явився,

відповідач - Селянсько-фермерське господарство "Аграрник",

представник відповідача - не з'явився,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Волкодав Дмитро Едуардович (особисто),

представник третьої особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 (договір про надання правової допомоги № 27/12/2017 від 27.12.2017),

розглянувши касаційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича,

на рішення господарського суду Житомирської області

від 08.12.2017

у складі судді Кудряшової Ю.В.

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду

від 23.01.2018

у складі колегії суддів: Павлюк І.Ю. (головуючий), Демидюк О.О., Миханюк М.В.,

у справі за позовом

Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

до Селянсько-фермерського господарства "Аграрник",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фізична особа-підприємець Волкодав Дмитро Едуардович,

про внесення змін до договору № 402 від 23.03.2015,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (далі - ПАТ "ЕК "Житомиробленерго", позивач) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Селянсько-фермерського господарства "Аграрник" (далі - СФГ "Аграрник", відповідач) про визнання укладеною між СФГ "Аграрник" та Приватним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" додаткову угоду від 21.08.2017 про внесення змін до Договору №402 про постачання електричної енергії від 23.03.2015 на наступних умовах, а саме: виключити пункт 1 з додатку 3.1 договору, виключити додаток 3.3 договору виключити додаток 8.1 договору, виключити додаток 11.1 договору.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 08.12.2017, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі №906/935/17, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Приймаючи такі рішення, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутність доказів отримання відповідачем листа-повідомлення від 28.02.2017 про розірвання з 31.03.2017 договору оренди нерухомого майна від 01.04.2017 № 4/ОР, виключає можливість вважати останній таким, що припинив свою дію внаслідок відмови наймодавця від договору; внесення змін до договору від 23.03.2015 № 402 щодо виключення об'єкту з договору є неможливим, оскільки договір про постачання електричної енергії укладений із кінцевим споживачем - орендарем, який на момент подачі позову не припинив оренду вказаного майна; позивачем не надано до заяви про зміну предмету позову та в подальшому не додано до матеріалів справи саму додаткову угоду від 21.08.2017 про внесення змін до договору № 402 про постачання електричної енергії ввід 23.03.2015.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Житомирської області від 08.12.2017 та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі №906/935/17, Фізична особа-підприємець Волкодав Дмитро Едуардович (далі - ФОП Волкодав Д.Е.) звернувся з касаційною скаргою про скасування оскаржуваних судових актів, з вимогою передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому, скаржник посилається на порушення ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 46, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 906/935/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2018.

Ухвалою Верховного Суду, у визначеному складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від 27.03.2018 прийнято справу № 906/935/17 господарського суду Житомирської області до провадження; відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ФОП Волкодава Д.Е.; повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 03.05.2018; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.04.2018; доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

В судове засідання 03.05.2018 з'явився скаржник особисто та його представники, які надали пояснення у справі. Позивач та відповідач уповноважених представників не направили, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника та його представників, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 01.04.2014 між ФОП Волкодавом Д.Е. (орендодавець) та СФГ "Аграрник" (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна № 4/ОР (далі - договір оренди), відповідно до умов якого, орендар бере частину ДКУ (комори) за адресою: Житомирська область, Ружинський район. с. Ярославка, загальною площею 280,00 кв. м, що належить орендодавцю - ФОП Волкодав Д.Е., в оренду з метою ведення господарської діяльності, а саме: прийомки, розвантаження, зберігання та подальшої реалізації сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 4.1 Договору оренди, строк цього договору починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою орендодавця та закінчується через 360 днів.

З огляду на порушення орендарем строків оплати орендної плати, орендодавець, в порядку п. 9.1 Договору, звернувся до орендаря з листом-повідомленням від 28.02.2017 про розірвання 31.03.2017 договору оренди в односторонньому порядку.

Звертаючи з даною позовною завою, позивач посилався на те, що між СФГ "Аграрник" та ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" в особі Ружинського РЕМ (виробничий структурний підрозділ) укладений договір про постачання електричної енергії № 402 від 23.03.2015.

Одним з об'єктів, згідно п. 1 додатку 3.1 договору, є "Зерносклад" в селі Ярославка. Власником об'єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_1 є Волкодав Д.Е. (що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав № 34630438 від 26.06.2012).

03.08.2017 ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" зверталось до СФГ "Аграрник" з листом № 838, в якому просило останнього підписати додаткову угоду про виключення об'єкту з договору про постачання електроенергії на підставі листа ФОП Волкодава Д.Е., проте додаткова угода підписана не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами ч. 3 ст. 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 188 ГК України).

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

При вирішенні спору суди попередніх інстанцій дійшли висновку про неможливість внесення змін до Договору від 23.03.2015 № 402 про постачання електричної енергії щодо виключення об'єкту з договору, оскільки договір оренди нерухомого майна від 01.04.2014 № 4/ОР не припинив свою дію внаслідок відмови орендодавця від договору, з огляду на відсутність доказів отримання орендарем листа-повідомлення від 28.02.2017 про розірвання договору оренди.

Разом з цим, заперечуючи проти таких висновків судів, скаржник наголошує, що ним вживались необхідні заходи для повідомлення орендаря про наявну заборгованість та про розірвання договору в односторонньому порядку. Так, 21.11.2017 керівником СФГ "Аграрник" Кухарук І.І. отриманий лист-претензія від 17.11.2017 до якого повторно додавалась копія листа-повідомлення від 28.02.2017 про розірвання договору оренди (що підтверджується результатом відстеження за номером експрес-накладної "НОВОЇ ПОШТИ" № 3694).

Задовольняючи касаційну скаргу ФОП Волкодава Д.Е. частково, Касаційний господарський суд виходить з наступного.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України (в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991) , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 32 ГПК України (у визначеній редакції), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ч. 1 ст. 47 ГПК України (у редакції Кодексу від 06.11.1991), судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінка доказів це визначення їх об'єктивної дійсності, правдивості та достовірності.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозв'язок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Як було встановлено місцевим господарським судом, у відповідності до розділу 2 Договору від 23.03.2015 № 402, під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п. 2.2. вказаного Договору, сторони зобов'язалися укласти додатково договори, передбачені чинним законодавством та Правилами користування електричною енергією, у разі обґрунтованої присутності у процесі забезпечення Споживача електричною енергією третьої сторони (основного споживача, електропередавальної організації).

Пунктом 10.3 Договору від 23.03.2015 передбачено, що усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками.

Судом першої інстанції у рішенні (арк. справи 122) позначено, що 03.08.2017 позивач звернувся до відповідача із Листом №838, в якому просив СФГ "Аграрник" підписати Додаткову угоду про виключення об'єкту з Договору про постачання електроенергії на підставі листа ФОП Волкодава Д.Е.

Відповідно до вказаного Листа, Ружинським РЕМ надсилається на адресу СФГ "Аграрник" для підписання додаткова угода про виключення об'єкту з договору про постачання електричної енергії з додатками 1. і 3.1.

Поряд з цим, 30.11.2017, в порядку ст. 22 ГПК України (в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991), позивачем було подано Заяву про зміну предмету позову, за якою позивач просив суд визнати укладеною між СФГ "Аграрник" та ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" Додаткову угоду від 21.08.2017 про внесення змін до Договору № 402 про постачання електричної енергії від 23.03.2015 на відповідних умовах, а саме: виключити пункт 1 з додатку 3.1 Договору, виключити додаток 3.3 Договору виключити додаток 8.1 Договору, виключити додаток 11.1 Договору.

Проте, матеріали справи не містять вказаної Додаткової угоди, а також додатків до Договору №402 від 23.03.2015 (окрім Додатку № 3.1.), доказів витребування вказаних доказів матеріали справи також не містять. Таким чином, місцевим господарським судом не було досліджено матеріалів та обставин справи, які безпосередньо є предметом спору, не надано їм належної правової оцінки у сукупності з іншими доказами та доводами у цій справі.

Крім того, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки правовідносинам, що склались між відповідачем та третьою особою, зокрема, умовам Договору оренди що визначають припинення його дії або процедури розірвання, в поєднанні з приписами чинного законодавства, що регулюють такі правовідносини та, чи призвели дії третьої особи з розірвання договору оренди до відповідних правових наслідків.

За приписами ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Однак, як свідчить зміст прийнятої апеляційним господарським судом постанови, апеляційним господарським судом, в порушення вимог процесуального закону, не було здійснено перегляду справи з наданням встановленим судом першої інстанції обставинам та доказам, у підтвердження цих обставин, відповідної правової оцінки.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Не в повному обсязі встановлені судами обставини не дають можливості дійти однозначного висновку про наявність/відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, тобто, спір вирішено при недостатньому дослідженні фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, та ненаданні цим обставинам відповідної правової оцінки.

Водночас, суд касаційної інстанції згідно із ст. 300 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання(заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича та скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Під час нового розгляду суду слід дослідити додаткову угоду про внесення змін до договору № 402 про постачання електричної енергії від 23.03.2015, надати належну оцінку доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а відтак, встановити обставини щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича задовольнити.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 та рішення господарського суду Житомирської області від 08.12.2017 у справі № 906/935/17 скасувати і передати справу на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Г. Пєсков