ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 травня 2018 року м. Тернопіль Справа № 921/1059/15-г/15
Господарський суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Андрусик Н.О. , судді Хоми С.О. , Бурди Н.М.,

розглянув скаргу №130-2-21/2455 від 24.04.2018 (вх.№10192 від 26.04.2018), подану публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ

про визнання дій державного виконавця та постанови про повернення виконавчого документу стягувачу незаконними та скасування постанови

у справі

за позовом: публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача: Дочірнього підприємства" Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів", м.Кременець Тернопільської області

про стягнення 3398300,00грн збитків

за участю представників:

скаржника: ОСОБА_1, довіреність №176 від 05.05.2018;

боржника: не зявився;

органу виконання судових рішень: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 02.03.2018.

третьої особи: не з'явився.

Скаржник - ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернувся 24.04.2018 (згідно експрес накладної ПАТ «Укрпошта» №016) до Господарського суду Тернопільської області із скаргою №130-2-21/2455 від 24.04.2018 (вх.№10192 від 26.04.2018) на рішення (дії) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого документа стягувачу (постанова від 30.03.2018 у зведеному виконавчому провадженні №51246800).

Скарга мотивована невідповідністю постанови від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу нормам діючого законодавства в сфері виконання судових рішень. Зокрема, скаржник вказує на те, що державним виконавцем без вирішення питання про залишення за стягувачем нереалізованого на торгах майна боржника в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, у зведеному ВП №51246800, винесено оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням, зокрема на відсутність письмового погодження стягувача щодо залишення нереалізованого на торгах майна боржника в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом та відсутність іншого майна боржника, на яке можна звернути стягнення. Стверджує, що ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не мало змоги отримати від державного виконавця детальної інформації про склад майна боржника (складові частини, найменування) та здійснити його огляд, оскільки відповідне звернення товариства виконавцем було проігноровано.

Вважає, що державним виконавцем не були вжиті всі можливі заходи, визначені Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання рішення суду.

Про надходження даної скарги, в порядку ч.2 ст.340 ГПК України, старшого державного виконавця Гульку В.І. 27.04.2018 повідомлено телефонограмою (долучено до справи).

У звязку з перебуванням головуючого судді Охотницької Н.В. у відпустці на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Тернопільської області від 26.04.2018 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу» проведено повторний автоматизований розподіл скарги на дії органу виконання судових рішень, за результатами якого головуючим суддею по розгляду скарги визначено суддю Андрусик Н.О. (Протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.04.2018).

Водночас, здійснено заміну автоматизованою системою члена колегії, що розглядала справу - суддю Гирилу І.М. на суддю Бурду Н.М., у звязку з перебуванням її у відпустці (службова записка від 27.04.2018).

Ухвалою суду від 02.05.2018 скаргу ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" прийнято до розгляду в судовому засіданні, котре призначено на 10.05.2018.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у скарзі. Щодо наданих органом ДВС письмових пояснень заперечив.

Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Тернопільській області подано письмові пояснення №3889 від 05.05.2018 (вх.№10785 від 10.05.2018), згідно яких доводи скаржника не визнаються. Представник органу ДВС в судовому засіданні підтримав заперечення, викладені у письмових поясненнях та просив суд в задоволенні скарги відмовити.

Представники боржника та Державної фінансової інспекції у Тернопільській області в судове засідання не зявилися, будь-яких пояснень, клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України не подали. Про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені у відповідності до вимог ст.242 ГПК України шляхом направлення ухвали суду від 02.05.2018 про призначення до розгляду скарги на адресу Дочірнього підприємства" Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів" (вул.С.Петлюри, 37, м.Кременць Тернопільської області, 47004), вказану у скарзі та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресу третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст.342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Тому, беручи до уваги належне повідомлення боржника та третьої особи про дату, час та місце розгляду скарги, суд вважає за можливе здійснити її розгляд в даному судовому засіданні.

Розглянувши подану скаргу, додані до неї та додатково представлені документи, заслухавши у судовому засіданні доводи скаржника та пояснення представника органу ДВС, господарським судом встановлено наступне.

17.03.2016 рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/1059/15-г/15 задоволено позов публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, м.Тернопіль, до Дочірнього підприємства" Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів", м.Кременець Тернопільської області, про стягнення 3398300,00грн збитків.

01.04.2016 на примусове виконання даного рішення судом видано наказ.

26.05.2016 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження №51246800, яке згодом згідно постанови державного виконавця від 29.01.2018 приєднано до зведеного виконавчого провадження №17292020 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з Дочірнього підприємства" Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів" на користь юридичних, фізичних осіб та держави.

Відповідно до поданих органом ДВС матеріалів, вбачається, що при здійсненні виконавчого провадження №51246800, державним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна згідно з якою, встановлено відсутність у боржника - ДП ДАК "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів", на праві приватної власності обєктів нерухомості;

- з наданої УДАІ УМВСУ в Тернопільській області листа - відповіді №13/1546 від 03.03.2015 та Регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області №31/19-259 від 19.01.2018 від 19.01.2018, встановлено, що за боржником зареєстровано транспортні засоби, втім, через їх відсутність у боржника, такі оголошено в розшук згідно постанови державного виконавця та станом на 28.03.2018 пошук позитивних результатів не дав;

- згідно інформації Державної податкової служби України № від 12.01.2015 державним виконавцем виявлено відкриті рахунки боржника та 16.01.2015 було накладено арешт, однак відповідно до повідомлень банківських установ (ПАТ «КБ «Надра» від 21.01.2015, АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» №81-14-1/503 від 21.01.2015) грошові кошти на арештованих рахунках боржника відсутні, у звязку з цим державним виконавцем 29.01.2015 винесено постанову про арешт коштів боржника, що перебувають у касі підприємства. Однак, в касі боржника також відсутні грошові кошти; 22.09.2017 державним виконавцем виставлено платіжні вимоги про списання коштів з арештованих рахунків (лист №4063/03.3-32 від 27.10.2017);

- 11.10.2016 у звязку з відсутністю у боржника коштів на виконання наказу суду від 01.04.2016, державним виконавцем постановою описано та арештовано майно боржника, а 25.05.2017 призначено експерта оціночної діяльності-субєкта господарювання ОСОБА_4 для визначення ринкової вартості арештованого майна боржника з метою його подальшої реалізації на торгах у відповідності до вимог закону;

- 07.09.2017 отримано Звіт про оцінку майна №118 в кількості 42 позиції, що належить боржнику, котрий державним виконавцем 14.09.2017 направлено стягувачам у зведеному виконавчому провадженні, в тому числі і скаржнику;

- 16.11.2017 зважаючи на відсутність заперечень чи зауважень до Звіту було сформовано та передано заявку №4888/03.3-32 на реалізацію рухомого майна боржника, загальною вартістю - 854092грн (Висновок про вартість);

- згідно протоколів проведення електронних торгів №303006 від 11.12.2017, №№307051, 307049, 307053 від 26.12.2017, №311920 від 18.01.2018, №317396 від 19.02.2018 торги з реалізації рухомого майна відбулися, однак рухоме майно було реалізовано частково, а виручені з продажу кошти перераховано в порядку, встановленому ст.ст.45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» на погашення боргу в порядку черговості. Щодо даних обставин та дій органу ДВС скаржник не заперечує.

- згідно протоколів проведення електронних торгів, отриманих судом з архіву аукціонів за період з 01.12.2017 по 19.02.2018 по Тернопільській області, розміщеного на веб-сайті «СЕТАМ» (https://setam.net.ua/auctions/filters/region=19;date_start=2017-12-01:2018-02-19), №302574 від 11.12.2017, 308466 від 02.01.2018, 312808 від 23.01.2018, №302578 від 11.12.2017, №305115 від 22.12.2017, №309403 від 05.01.2018, №302576 від 11.12.2017, №305116 від 22.12.2017, №309402 від 05.01.2018, №300636 від 01.12.2017, №303467 від 14.12.2017, №306493 від 26.12.2017, №300635 від 01.12.2017, №303466 від 14.12.2017, №300641 від 01.12.2017, №303472 від 14.12.2017, №306503 від 26.12.2017, №306491 від 26.12.2017, №300639 від 01.12.2017, №303470 від 14.12.2017, №306499 від 26.12.2017, №300634 від 01.12.2017, №303465 від 14.12.2017, №306489 від 26.12.2017, №300640 від 01.12.2017, №303471 від 14.12.2017, №306501 від 26.12.2017, №300631 від 01.12.2017, №303479 від 14.12.2017, №306487 від 26.12.2017, 303477 від 14.12.2017, №306509 від 26.12.2017, №300628 від 01.12.2017, №303463 від 14.12.2017, №306483 від 26.12.2017, №303464 від 14.12.2017, №300629 від 01.12.2017, №306485 від 26.12.2017, №303476 від 14.12.2017, №300648 від 01.12.2017, №306507 від 26.12.2017, №300645 від 01.12.2017, №303475 від 14.12.2017, №306505 від 26.12.2017, №306511 від 26.12.2017, №303478 від 14.12.2017, №300654 від 01.12.2017, №306495 від 26.12.2017, №306495 від 26.12.2017, №303468 від 14.12.2017, №300637 від 01.12.2017, №300638 від 01.12.2017, №303469 від 14.12.2017, №306497 від 26.12.2017 судом встановлено, що торги з реалізації майна в три етапи не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів, а згідно протоколу №311920 від 18.01.2018 - у звязку з невнесенням переможцем суми за придбане майно;

- з відповідей Держпродспоживслужби в Тернопільській області, Кременецького бюро технічної інвентаризації №43 від 19.01.2018, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №10/0-1/2858 від 29.01.2018, ТОВ РККК «АВС-РЕЄСТР» №1131 від 17.01.2018, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.62-424/2-18 від 24.01.2018 встановлено, що у власності боржника відсутні земельні ділянки, сільськогосподарська техніка; інвентарна справа на нерухоме майно вилучена слідчим СВ Кременецького ВПГУНП в Тернопільській області; у боржника відсутні цінні папери в депозитарній установі;

- 29.01.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про виведення виконавчого провадження №51246800 із зведеного виконавчого провадження №17292020;

- ОСОБА_1 державного виконавця від 28.03.2018 підтверджено відсутність іншого майна, грошових коштів для погашення заборгованості за виконавчим документом.

12.02.2018 державним виконавцем повідомлено стягувачів у зведеному виконавчому провадженні №17292020 листом №704/03.3-32 про не реалізацію майна боржника на третіх електронних торгах та запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості боржника за виконавчими документами, із зазначенням переліку нерухомого майна (6 столів двотумбових деревяних коричневого кольору за ціною 732грн; антресоль деревяний із скляними вставками в дверках коричневого кольору за ціною 162грн; стілець мякий сірого кольору за ціною 567грн; шкаф офісний коричневого кольору за ціною 396грн; два сейфа світло оранжевого кольору за ціною 2268грн; два стола лабораторних за ціною 966грн; два стола однотумбових лабораторних за ціною 1458грн; пять двотумбових столів лабораторних за ціною 5835грн; шкаф двох дверний двотумбовий за ціною 77грн; трюмо з дзеркалом деревяне коричневого кольору за ціною 84грн; вологомір під інвентарним №20712 2013 року випуску, модель РМ-410 за ціною 4503грн; вологомір зерновий під інвентарним №20713 2013 року випуску, модель PFEUFFER за ціною 2906грн; ваги під інвентарним №20710 2013 року випуску, модель AXIS за ціною 5610грн; сушильна шафа під інвентарним №20711 2013 року випуску, модель СЕШ3М за ціною 3188грн; сорок зернових термометрів 2013 року випуску, модель ТС-7-МШ за ціною 1080грн; електрозварювальний апарат 2013 року випуску за ціною 900грн; копіював марки MINOLTACS PROEP 1030 за ціною 600грн; ксерокс марки CANON MP280 PAXMA з безперебійною подачею за ціною 670грн; складові частини млина в кількості 19 найменувань за ціною 787133грн).

Скаржником надіслано в орган ДВС листа №130-2-21/1105 від 20.02.2018, в якому просив орган виконання судових рішень вжити заходів для організації огляду державного виконавця разом з представником стягувача арештованого майна боржника з наданням 21.02.2018 до нього доступу з метою подальшого визначення доцільності залишення за ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» майна боржника, вказаного у повідомленні від 12.02.2018.

21.02.2018 здійснити огляд майна не вдалося, у звязку із недопущенням представників ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та ДВС до виробничих приміщень, про що за участю представників правоохоронних органів складено протокол.

23.02.2018 ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» вдруге листом №130-2-21/1193 від 23.02.2018 повідомлено орган виконання судових рішень про те, що товариство зацікавлене у виконанні судового рішення, зокрема й шляхом залишення за стягувачем майна боржника, проте для обєктивного та належного вирішення даного питання товариству необхідно отримати повну інформацію щодо даного майна, оскільки техогляд майна здійснити не вдалося.

Окрім того, у листі товариством звернуто увагу, що за законом у разі не реалізації майна боржника, нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70%, а рухоме майно 50% його вартості, визначеної в порядку ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, до прикладу, вартість складових частин млина в кількості 19 найменувань повинна становити 393566,50грн, тобто 50% від вартості, визначеної субєктом оціночної діяльності в розмірі 787133грн, тоді як в повідомленні державного виконавця від 12.02.2018 вказано повну вартість майна боржника.

У звязку з наведеним, товариство просило орган ДВС надати пояснення з приводу формування ціни майна для залишення його за стягувачем в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом та детальну інформацію про майно боржника, зокрема щодо 19 найменувань складових частин млина, а також забезпечити організацію його огляду.

За твердженнями представника скаржника, органом ДВС дане звернення залишено без відповіді. Натомість, 30.03.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову у виконавчому провадженні №51246800 про повернення стягувачу виконавчого документу наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.04.2016 №921/1059/15-г/15 про стягнення з Дочірнього підприємства" Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів" 3398300,00грн збитків на користь публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" без виконання, з посиланням на відсутність іншого майна, за рахунок якого можна виконати судове рішення та з огляду на відсутність письмового погодження стягувача про залишення за собою майна боржника, яке не реалізовано на торгах, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом від 01.04.2016; встановлено строк для повторного предявлення виконавчого документа для примусового виконання до 30.03.2021.

На переконання скаржника, вказані в постанові державного виконавця від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу підстави не відповідають фактичним обставинам справи та порушують його право на реальне виконання рішення суду. Тому скаржник звернувся з даною скаргою на дії органу ДВС та постанову від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні №51246800 і просить визнати їх незаконними та скасувати вказану постанову державного виконавця.

Оцінивши долучені до скарги документи та мотиви, викладені на її обґрунтування, враховуючи подані органом ДВС пояснення та встановлені обставини, колегія господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12. 2012 №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що виконавче провадження за наказом Господарського суду Тернопільської області від 01.04.2016 №921/1059/15-г/15 було відкрито 26.05.2016, тобто до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про виконавче провадження" 05.10.2016, тому з урахуванням положень п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 2 червня 2016 року, що набрав чинності 05.10.2016) виконавчі дії продовжували здійснюватися відповідно до діючого Закону (в редакції з 05.10.2016).

За статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на приписи статей 48, 52 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Статтею 52 Закону про виконавче провадження визначено заходи, які вчиняються державним виконавцем з метою звернення стягнення на кошти та майно боржника юридичної особи, фізичної особи підприємця. Так, Виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установа. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно .

Наявні у справі матеріали свідчать, що в даному випадку державним виконавцем вжито усіх можливих дій з метою виявлення фінансових рахунків боржника, готівки в касі, рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, тощо та у звязку з відсутністю у боржника коштів та нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового погашення заборгованості за виконавчим документом, було прийнято рішення про звернення стягнення на виявлене рухоме майно шляхом його продажу на прилюдних електронних торгах відповідно до ст.61Закону України «Про виконавче провадження".

За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону в редакції, чинній з 05.10.2016 на момент вчинення виконавчих дій та винесення оскаржуваної постанови) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Процедура та порядок реалізації майна на прилюдних торгах визначені, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 (далі по тексту Порядок).

Вказаним наказом Міністерства юстиції України уповноважено ДП "Сетам" на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Згідно п.2 Порядку реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.

Пунктом 1 розділу II Порядку визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", тобто визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Матеріали справи свідчать, що з метою реалізації виявленого та арештованого майна боржника державним виконавцем отримано Звіт про оцінку майна боржника та подано заявку на реалізацію майна боржника на електронних прилюдних торгах.

Даний звіт учасники виконавчого провадження, в тому числі скаржник, не оскаржували і сумнівів щодо його достовірності та повноти не заявляли. В порядку ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач у справі був повідомлений про результати оцінки шляхом направлення та отримання Звіту про оцінку, що також не заперечується скаржником.

Окрім того, зважаючи на зміст та законодавчі вимоги до Звіту, субєкт оціночної діяльності повинен безпосередньо ознайомитися із обєктами оцінки, надати їм відповідну характеристику, в тому числі щодо технічного стану.

Оцінка майна, яке підлягає реалізації на електронних торгах, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого майна на електронних торгах.

Пунктом 3 розділу III Порядку визначено, що організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

Відповідно до п.5 розділу III Порядку інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) повинно містити інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб; розмір гарантійного внеску (розмір винагороди оорганізатора - у разі реалізації майна відповідно до розділу VI та пункту 1 розділу VII цього Порядку); стартову ціну продажу; крок електронних торгів; порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса (за наявності)). Інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) містить інформацію тільки про один лот.

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» визначено такі етапи електронних торгів:

- перший етап: реалізація майна за фіксованою ціною, визначеною згідно Звітом про оцінку майна (ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- другий етап: не реалізоване на перших електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

третій етап: у разі повторної не реалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що арештоване та описане майно боржника виставлялося окремими лотами на електронні торги тричі із здійсненням відповідної уцінки кожного лоту в період з листопада 2017 року по лютий 2018 року, однак треті торги не відбулися по причині відсутності допущених учасників торгів, відтак, решта майна боржника залишилася нереалізованою.

Відповідно до ч.6 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення майна за собою в рахунок погашення заборгованості.

На виконання даної норми Закону державним виконавцем повідомлено всіх стягувачів за зведеним виконавчим провадженням №17292020, в тому числі й стягувача за виконавчим провадженням №51246800 - публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про не реалізацію арештованого майна боржника на третіх електронних торгах та запропоновано залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості із зазначенням переліку майна боржника; його вартості, визначеної субєктом оціночної діяльності (повідомлення №704/03.3-32 від 12.02.2017).

Як вбачається з листа-відповіді №130-2-21/1105 від 20.02.2018 ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" просила орган ДВС вжити заходів для організації огляду арештованого майна боржника за участю державного виконавця та представника стягувача шляхом надання 21.02.2018 до нього доступу з метою подальшого визначення доцільності залишення за ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» майна боржника, вказаного у повідомленні виконавця від 12.02.2018. Матеріалами справи підтверджено, що оглянути майно боржника не вдалося, про що було складено державним виконавцем протокол від 21.02.2018.

Водночас, судом з архіву аукціонів за період з 01.12.2017 по 19.02.2018 по Тернопільській області, розміщеного на веб-сайті «СЕТАМ», доступ до якого є загальнодоступним, (https://setam.net.ua/auctions/filters/region=19;date_start=2017-12-01:2018-02-19) встановлено, що інформація про виставлені на продаж лоти боржника відповідає вимогам Порядку. З розміщених фотографій та опису майна, що виставлялося на продаж лотом можна визначити як склад (складові елементи) майна, так і його зовнішній стан. Наведене спростовує доводи скаржника щодо необхідності безпосереднього огляду майна з метою прийняття рішення щодо залишення за собою нереалізованого майна в порядку ст. 61 Закону про виконавче провадження.

Згідно положень частини 7 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявить про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Тобто, нормою Закону імперативно встановлено стягувачу десятиденний строк для вирішення питання про залишення за собою не реалізованого на третіх торгах майна боржника.

На думку колегії суддів, у стягувача було достатньо відомостей про арештоване майно, в тому числі із даних письмового Звіту про оцінку майна, з інформації, розміщеній на веб-сайті «СЕТАМ» щодо детального опису кожного із виставлених на продаж лотів (розділ характеристика лоту), із фотокарток майна.

Суд звертає увагу, що закон не містить обовязку державного виконавця надавати чи забезпечувати доступ стягувачеві (іншим зацікавленим особам) в огляді майна з метою отримання погодження останнього про залишення за особою майна боржника. Навпаки, Законом на стягувача покладено обовязок самостійно прийняти у встановлений строк рішення про доцільність та бажання залишити майно боржника за собою в погашення боргу за виконавчим документом та заявити про таке бажання шляхом надання виконавцеві відповідного письмового повідомлення. В іншому випадку настають правові наслідки у вигляді зняття обтяження з майна та його повернення боржникові.

Станом на дату винесення оскаржуваної постанови від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачеві, як і на день розгляду скарги судом, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» не прийнято рішення про залишення за собою нереалізованого майна боржника, а лише висловлено свою зацікавленість у розгляді такого питання, що не є тотожним та не може розцінюватися як надання згоди.

Суд також не визнає обґрунтованими посилання скаржника про ненадання згоди в порядку ст. 61 Закону, котрі стягувачем повязуються із необхідністю попереднього огляду майна з метою прийняття рішення, оскільки такі дії не передбачені спеціальним Законом про виконавче провадження.

Також суд відхиляє доводи скаржника в частині наявності у боржника іншого нереалізованого майна, зокрема транспортних засобів, що виключало можливість винесення державним виконавцем 30.03.2018 постанови про повернення виконавчого документу, оскільки як було встановлено судом, транспортні засоби, котрі виявлені державним виконавцем, були реалізовані, а інші транспортні засоби - у звязку з їх відсутністю - були оголошені в розшук і про дані обставини (відсутності майна у боржника) свідчить акт від 28.03.2018 року.

За даних обставин, суд вважає, що в державного виконавця були всі законні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відтак, зважаючи на підтверджений ОСОБА_1 державного виконавця від 28.03.2018 факт відсутності у боржника іншого майна та коштів, на які можна звернути стягнення за виконавчим документом, не надходження повідомлення стягувача на адресу ДВС про залишення за собою нереалізованого майна боржника, державним виконавцем у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» прийнято законну постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Щодо тверджень скаржника з приводу ціни майна, за якою державним виконавцем запропоновано залишити за собою нереалізоване майно боржника, то суд вважає зазначити таке.

Як вбачається з листа №704/03.3-32 від 12.02.2018 державним виконавцем повідомлено стягувачів, в тому числі і скаржника, про факт не реалізації майна боржника на третіх електронних торгах, у звязку з цим запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості боржника за виконавчими документами. В листі перелічено все нереалізоване майно, вказано вартість кожного з предметів, визначену субєктом оціночної діяльності, тобто початкову вартість, визначену в порядку ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

Із змісту повідомлення державного виконавця не випливає та не підтверджуються обставини того, що зазначена ціна є саме ціною, за якою слід зарахувати нереалізоване майно, адже його вартість, в разі виявлення стягувачами бажання залишити майно за собою, визначається з урахуванням положень ч.ч.5, 9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» (нерухоме майно 70%, а рухоме майно 50% від початкової вартості), про що державним виконавцем виноситься постанова, а передача майна оформляється відповідним ОСОБА_1. Тобто, в силу закону, остаточна ціна, за якою нереалізоване майно передається стягувачу у разі залишення майна за собою, вказується виключно у постанові державного виконавця та відповідному ОСОБА_1, тому посилання скаржника на завищення ціни майна, що має місце в листі державного виконавця, яким лише попередньо проінформовано стягувачів про можливість в порядку ст. 61 Закону залишити майно є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Тож, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що приймаючи оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець діяв виключно в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; ним встановлено відсутність грошових коштів та іншого майна у боржника, на яке можна звернути стягнення за виконавчим документом від 01.04.2016; електронні торги з продажу виявленого майна відбулися тричі, але майно не було реалізовано; наявними доказами підтверджено, що скаржник не набув права на залишення за собою нереалізованого майна боржника, оскільки не заявив про своє бажання залишати за собою майно боржника, відповідно скаржником жодними доказами не доведено порушення його охоронюваних законом прав та інтересів оскаржуваними діями органу ДВС як і їх протиправності та невідповідності закону, що, в сукупності виключає можливість задоволення скарги ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

В судовому засіданні 10.05.2018 відповідно до ст.233 ГПК України оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.42, 46, 129, 233, 235, 255, 256, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ, №130-2-21/2455 від 24.04.2018 (вх.№10192 від 26.04.2018) про визнання дій та постанови державного виконавця незаконними та скасування постанови від 30.03.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, - відмовити.

2. Копію ухвали направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення: публічному акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України", вул.Саксаганського, 1, м.Київ, 01033; Державній фінансовій інспекції в Тернопільській області, вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46022; Дочірньому підприємству "Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Кременецький комбінат хлібопродуктів", вул.С.Петлюри, 37, м.Кременець Тернопільської області, 47004; Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46022.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ч.6 ст.233, ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 11.05.2018.

Головуючий суддя Н.О. Андрусик

Суддя С.О. Хома

Суддя Н.М. Бурда