ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/179/18

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

при секретарі судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши справу за позовом Приватного підприємства «Артезіан» до Білоцерківської міської ради про визнання недійсним рішення від 21.12.2017 №1817-42-VII, за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 10.01.2018);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність №652/01 07 від 21.02.2018)

встановив:

Приватне підприємство Артезіан (далі ПП «Артезіан») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради про визнання недійсним рішення №1817-42-VII від 21.12.2017 Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ПП Артезіан.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що спірним рішенням йому відмовлено у передачі земельної ділянки у користування з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.93,120,123,124 ЗК України. При цьому, позивач зазначає, що йому належить виробнича база, яка розташована на відповідній земельній ділянці (т.1 а.с.3-12) .

Відповідач Білоцерківська міська рада у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог у даній справі заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано підтверджуючих документів, що саме на трьох земельних ділянках знаходиться нерухоме майно позивача, що належить йому на праві власності (т.2 а.11-16).

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що спірні земельні ділянки не є вільними і на них знаходиться нежитлові будівлі, тому позивач не має законних підстав відмовляти у їх передачі в оренду. Окрім того, позивач зазначає, що посилання позивача на ч.3 ст.123 ЗК України є неправильним, оскільки відповідна норма стосується надання дозволу на розробку документації, а не її затвердження або передачу в оренду.

Відповідач правом на подання заперечення не скористався та зазначив, що не має наміру його подавати.

23.03.2018 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у даній справі. На думку відповідача, розгляд даної справи належить до компетенції адміністративного суду, оскільки позивачем оскаржується рішення органу виконавчої влади як субєкта владних повноважень (т.1 а.с.118-120).

Позивач у відповіді на вказане клопотання проти його задоволення заперечував, зазначаючи, що, приймаючи спірне рішення, відповідач діяв як субєкт цивільних відносин, тому розгляд справ про визнання недійсним такого рішення належить до компетенції господарського суду (т.2 а.с.124-125).

Протокольною ухвалою суду від 18.04.2018 суд відмовив у задоволенні поданого клопотання, оскільки розгляд спору у даній справі належить до компетенції господарського суду.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.20 ГПК України, до юрисдикції господарського суду належить розгляд справ у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже, враховуючи, що оскаржуване рішення стосується права на оренду земельної ділянки, суєтний склад сторін, даний спір є таким, що підлягає розгляду саме господарським судом.

Ухвалою від 18.04.2018, яка зафіксована у протоколі, суд закрив підготовче провадження і за письмовою згодою всіх учасників справи, відповідно до ч.6 ст.183 ГПК України, приступив до розгляду справи по суті у той самий день.

Під час розгляду справи по суті ухвалою суду від 18.04.2018, яка занесена до протоколу судового засідання, суд оголосив перерву до 04.05.2018.

В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав, представник відповідача щодо позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Білоцерківської міської ради Київської області від 21.12.2017 №1817-42-VII «Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ПП Артезіан» (т.1 а.с.31), відповідачу відмовлено у передачі земельних ділянок комунальної власності в оренду позивачу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд (вид використання під розміщення виробничої бази), загальною площею 0,0332 га в складі трьох земельних ділянок (0,0229 га кадастровий номер :09:001:0075, 0,0074 га кадастровий номер 03:002:0170, 0,0029га га кадастровий номер :03:002:0168) за адресою: вул. Привокзальна, 93а, строком на 5 років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква.

Прийняте рішення мотивовано тим, що, відповідно до ч.1 ст. 134 ЗК України (вільні ділянки підлягають продажу на конкурсних засадах), а ПП Артезіан до заяви від 26.10.2017 не додав документів, що підтверджують наявність права власності на нерухоме майно, що розташоване на вказаних земельних ділянках. Також, у рішенні вказано на невідповідність іншій містобудівній документації згідно вимог ч.3 ст. 123 ЗК України, а саме відсутністю плану зонування або детального плану території під даними земельними ділянками, затверджених відповідно до вимог цього Закону.

Дійсність відповідного рішення є предметом спору у даній справі.

Відповідне рішення є таким, що прийнято без дотримання чинного законодавства та порушує права позивача з наступних підстав.

Позивач є власником майна нежитлових приміщень, розташованих у м. Біла Церква по вул. Брестській, 93-а (перейменована на вулицю Привокзальна), які він придбав відповідно до договору купівлі-продажу від 13.08.1997, що укладений між МПП «Артезіан» (правонаступником якого є позивач) та Білоцерківським міжгосподарським підприємством по виробництву товарної риби (т.1 в.с.17-18), і які йому передані відповідно до акту прийому-передачі від 20.08.1997 (т.1 а.с.45).

Земельні ділянки, щодо яких прийнято спірне рішення, входять до складу земельної ділянки, яка надавалась позивачу в оренду на підставі договору оренди від 25.05.2004 (т.1 а.с.74-77) в складі земельної ділянки площею 0,3786 га, яка в подальшому поділена на пять земельних ділянок.

У звязку із закінченням строку дії відповідного договору оренди, 24.03.2010 позивач подав відповідачу заяву щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку площею 0,3174 га під розміщення виробничої бази за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 93-А.

Рішенням Білоцерківської міської ради № 1355 від 28.04.2010 Про надання дозволів на розробку технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельних ділянок надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельної ділянки ПП Артезіан під розміщення виробничої бази в м. Біла Церква по вул. Привокзальна, 93-А, орієнтовною площею 0,3174 га, за рахунок земель населеного пункту м.Біла Церква. Пунктом 2 даного рішення зобов'язано ПП Артезіан протягом чотирьох місяців подати на розгляд міської ради належним чином розроблену технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельної ділянки (т.1 а.с.26).

18.03.2011 прокуратурою м. Біла Церква Київської області внесено протест на рішення Білоцерківської міської ради №1355 від 28.04.2010 Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку в частині пп.1.2 (т.1 а.с.82-83).

Рішенням Білоцерківської міської ради № 141-08 від 21.04.2011 Про скасування підпунктів рішень міської ради та виконавчого комітету, припинення дії договорів оренди землі, внесення змін в підпункти рішень міської ради, на виконання протесту прокурора м. Біла Церква від 18.03.2011 № 2735, скасовано підпункт 1.2 рішення Білоцерківської міської ради № 1355 від 28.04.2010 Про надання дозволів на розробку технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельних ділянок (т.1 а.с.84).

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.11.2011 у справі №19/063-11 за позовом ПП «Артезіан» до Білоцерківької міської ради визнано недійсним підпункт 1.5 пункту 1 рішення Білоцерківської міської ради № 141-08 від 21.04.2011 Про скасування підпунктів рішень міської ради та виконавчого комітету, припинення дії договорів оренди землі, внесення змін в підпункти рішень міської ради (т.1 а.с.85-90).

Як встановлено рішенням у відповідній справі, Товариством з обмеженою відповідальністю Краяни за завданням позивача на виконання робіт від 12.07.2012 виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки ПП Артезіан під розміщення виробничої бази по вул. Привокзальній, 93 а в межах Білоцерківської сільської ради Київської області в складі пяти земельних ділянок площею 0,0229 га кадастровий номер :09:001:0075; площею 0,0230 га кадастровий номер :03:002:0169; площею 0,1528 га кадастровий номер :03:002:0172; площею 0,0074 га кадастровий номер :03:002:0170 та площею 0,0029 га кадастровий номер :03:002:0168 (т.1 а.с.92-141).

Під час розгляду вказаної справи встановлено, що межі та площа земельної ділянки під виробничою базою площею 0,3786 визначені в акті визначення та погодження меж землекористування від 26.03.2004, а також в акті обстеження земельної ділянки та передачу на зберігання встановлених (відновлених) межових знаків землевласнику (землекористувачу) від 26.03.2004.

Позивач отримав в Управлінні містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області висновок про наявні обмеження на використання земельної ділянки по вул. Привокзальній, 93-а від 23.07.2012 № 15/149.

ПП Артезіан звернулось до Білоцерківської міської ради з заявою від 02.08.2012 №3391, якою просило затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку під розміщення виробничої бази та надати в оренду земельну ділянку загальною площею 0,3172 га в складі пяти земельних ділянок площею 0,0229 га, 0,0230 га, 0,1528 га, 0,0074 га та 0,0029 га, розташованих за адресою вул. Привокзальна, 93 А в м. Біла Церква.

Рішенням Білоцерківської міської ради від 16.08.2012 № 662-28-VI вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельної ділянки та передати земельну ділянку в оренду ПП Артезіан під розміщення виробничої бази в місті Біла Церква по вулиці Привокзальна, 93А загальною площею 0,1758 га в складі двох земельних ділянок: ділянка площею 0,0230 га (у тому числі: під капітальною одно- та двоповерховою забудовою 0,0145 га; під проїздами, проходами та площадками 0,0085 га); ділянка площею 0,1528 га (в тому числі: капітальна одно- та двоповерхова забудова 0,0769 га; під проїздами, проходами та площадками 0,0759 га). Відповідно до вказаного рішення, земельна ділянка передається терміном на 5 років, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (т.1 а.с.128).

Враховуючи, що питання про передачу позивачу в оренду земельної ділянки загальною площею 0,0332 га в складі трьох інших земельних ділянок, які також увійшли до технічної документації, що затверджена зазначеним рішенням не вирішено на сесії Білоцерківської міської ради, позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.09.2012, якою просив пояснити причини відмови у наданні в оренду цих трьох земельних ділянок.

Білоцерківською міською радою прийнято рішення від 21.11.2012 № 749-31-VI , яким відмовлено ПП Артезіан у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельної ділянки та передачі земельної ділянки в оренду під розміщення виробничої бази в місті Біла Церква по вул. Привокзальна, 93-А, загальною площею 0,0332 га, в складі трьох земельних ділянок, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква. Відповідне рішення мотивовано положеннями ст. 123 ЗК України (т. 1 а.с.142).

Вказане рішення визнано недійсним рішенням Господарського суду Київської області від 26.02.2013 у справі №5/091-12 за позовом ПП «Артезіан» до Білоцерківської міської ради (т.1 а.с.143-151).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 вказане рішення скасовано та прийнято нове про відмову у задоволенні позову. Між тим, постановою Вищого господарського суду України від 11.09.2014 (т.1 а.с.152-161) постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а вказане рішення суду у справі №5/091-12 залишено без змін.

Під час розгляду відповідної справи судом встановлено, що на спірній земельній ділянці площею 0,0332га знаходяться приміщення виробничої бази, що придбана позивачем.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області від 02.07.2014 у справі №911/1605/14 за позовом ПП Артезіан до Білоцерківської міської визнано недійсним підпункт 16.2 пункту 16 рішення Білоцерківської міської ради від 20.03.2014 № 1173-57-VI Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам підприємцям (т.1 а.с.163), яким Білоцерківська міська рада повторно відмовила у передачі земельної ділянки в оренду ПП Артезіан під розміщення виробничої бази в м. Біла Церква, вул. Привокзальна 93А загальною площею 0,0332 га у складі трьох земельних ділянок: площею 0,0229 га; площею 0,0074 га та площею 0,0029 га за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква (т.1 а.с.164-172).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2014, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.01.2015, вказане рішення суду у відповідній справі залишено без змін (т.1 а.с.173-184, 185-190).

Рішенням у відповідній справі судом встановлено знаходження на спірних земельних ділянках, які утворені шляхом поділу земельної ділянки 0,3786га, що первісно перебувала в оренді позивача за договором оренди землі від 25.05.2004, на пять земельних ділянок безпосередньо під майном та ще однієї ділянки під проходами, проїздами, яка залишилась у віданні Білоцерківської міської ради для організації безперешкодного проїзду власників приватних гаражів; цільове призначення земельних ділянок та категорія земель не змінювалась, зовнішні межі земельної ділянки, винесені в натурі, проходять по стінам будівель та не змінювались.

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.07.2016 у справі №911/1317/16 за позовом ПП Артезіан до Білоцерківської міської ради визнано недійсним підпункту 2.2 пункту 2 рішення Білоцерківської міської ради № 89-08-УІІ від 24.03.2016 Про передачу земельних ділянок в оренду (т.1 а.с.196), яким Білоцерківська міська рада повторно відмовила у передачі земельної ділянки в оренду ПП Артезіан під розміщення виробничої бази в м. Біла Церква, вул. Привокзальна 93А загальною площею 0,0332 га в складі трьох земельних ділянок: площею 0,0229 га; площею 0,0074 га та площею 0,0029 га та вирішила включити дані земельні ділянки в перелік земельних ділянок комунальної власності, які плануються для продажу на земельних торгах у формі аукціону (т.1 а.с.197-207).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 вказане рішення суду залишено без змін (т.1 а.с.208-220).

У відповідній справі також встановлено, що спірні земельні ділянки утворені шляхом поділу земельної ділянки, яка раніше перебувала у позивача в оренді, на пять земельних ділянок безпосередньо під майном та ще однієї ділянки, що залишена у віданні відповідача для організації безперешкодного проїзду власників приватних гаражів по території бази ПП «Артезіан». Як встановлено рішенням у відповідній справі, цільове призначення земельних ділянок, їх категорія не змінювалась, зовніші межі земельної ділянки винесені в натуру, проходять по стінам будівель та не змінювались.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.10.2017 у справі №911/2707/17 за позовом ПП Артезіан до Білоцерківської міської ради про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії заявлені вимоги задоволено повністю. Відповідно до рішення суду у вказаній справі, визнано бездіяльність Білоцерківської міської ради незаконною та зобов'язано її розглянути на сесії Білоцерківської міської ради заяву ПП Артезіан № 497 від 06.03.2014 про надання в оренду земельної ділянки площею 0,0332 га у складі трьох земельних ділянок площею 0,0229 га, площею 0,0074 га та площею 0,0029 га під розміщення виробничої бази в м. Біла Церква по вул. Привокзальній, 93-А.

Відповідне рішення суду, у якому встановлені аналогічні обставини, також набрало законної сили.

В силу ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені у відповідній справі обставини поділ земельної ділянки, яка раніше перебувала в оренді у позивача і межі якої винесені у натурі, на пять земельних ділянок, на яких розташоване нерухоме майно позивача та однієї, що залишилась у віданні відповідача, без зміни цільового призначення та категорії, зовнішніх меж, не підлягають доказуванню знов, оскільки у справі, що розглядається приймають участь ті самі сторони.

У відповідності до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти; до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Як визначено ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках, як визначено ч.1 відповідної норми, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); в такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема, згідно ч.2 вказаної норми, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

За вказаних обставин, враховуючи, знаходження на земельних ділянках площею 0,0229 га, площею 0,0074 га та площею 0,0029 га нерухомого майна позивача, що підтверджується матеріалами Інвентаризаційної справи та встановлено у вищевказаних рішеннях суду, утворення відповідних земельних ділянок при поділі земельної ділянки, межі якої були визначені в натурі, без зміни цільового призначення, спірне рішення №1817-42-VII від 21.12.2017 Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду ПП Аретзіан є таким, що прийнято без урахування відповідних норм права. При цьому, посилання в якості відмови у передачі відповідних земельних ділянок на ч. 1 ст. 134 ЗК України є безпідставним, оскільки на відповідних земельних ділянках, що встановлені вищевказаними рішеннями судів, знаходиться нерухоме майно, що є власністю позивача.

Щодо посилань відповідача у вищевказаному рішенні на відсутність плану зонування або детального плану території під даними земельними ділянками, суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

В силу ч.2 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад.

У відповідності до ч.5 ст. 17 вказаного Закону, виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 18 вказаного Закону, план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон; план зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання (ч.8 цієї норми).

Відповідно до ч. 8 ст. 19 вказаного Закону, детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

При цьому, у відповідності з чч1, 2 ст.18 вказаного Закону, план зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів; план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Як визначено ч.1 ст.19 Закону, детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території; детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону, на яку посилається відповідач, заперечуючи проти позову,у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, однак, не у всіх випадках. Так, як визначено такою нормою, така заборона не розповсюджується на випадок, розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи.

Оскільки на відповідних земельних ділянках розташовані будівлі та споруди, що є власністю позивача, посилання відповідача на відповідну норму як таку, що встановлює заборону на надання в оренду земельних ділянок позивачу, хибне.

Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зонування території здійснюється з дотриманням, зокрема, відображення існуючої забудови територій.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача у даній справі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по оплаті позову судовим збором, понесені позивачем у розмірі 1762,00грн, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Білоцерківської міської ради від 21.12.2017 №1817-42-VII «Про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду Приватному підприємству «Артезіан».

3. Стягнути з Білоцерківської міської ради (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15; ідентифікаційний код 26376300) на користь Приватного підприємства «Артезіан» (09170, Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, пров.ІІІ Стаханівський, 4; ідентифікаційний код 19418446) 1762грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, визначеному ст.257 ГПК України, з урахування підпункту 17.5 пункту 17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.05.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова