ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. Черкаси справа № 925/488/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Спаських Н.М. із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи ОСОБА_1 - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (замінено на правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Форінт") до фізичної особи - підприємця Євсєєвої Любові Олександрівни про зобов'язання звільнити приміщення

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про звільнення від фізичної особи-підприємця Євсеєвої Любові Олександрівни та її майна незаконно займаного нежитлового приміщення магазину (як предмета іпотеки), що розташоване у АДРЕСА_2, право власності на яке зареєстровано за третьою особою ОСОБА_1

В засіданні 29.03.2018 розпочато розгляд справи по суті.

У відповідності до ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Цей строк закінчується 29 квітня 2018 року.

Ухвалою від 24.04.2018 судом здійснено процесуальну заміну позивача у справі -- Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" замінено його правонаступником за договірним зобов'язанням - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (ідентифікаційний код 40658146, м. Київ, бул. Л. Українки, 34 оф. 212). Розгляд справи відкладено на 02.05.2018 з урахуванням святкових та вихідних днів.

В останнє засідання жоден з учасників судового процесу не з'явився.

Направленою по електронній пошті заявою від 02.05.2018 правонаступник позивача ТОВ "ФК "Форінт" повідомив суд про повне підтримання позовних вимог, просить їх задовольнити, однак судове засідання просить відкласти через несвоєчасне отримання ухвали та для надання можливості забезпечити в засідання явку свого представника.

Оскільки 30денний строк для проведення розгляду справи по суті фактично завершується 02.05.2018 року (з урахуванням святкових та неробочих днів), то суд відхилив клопотання правонаступника позивача про відкладення розгляду справи.

Суд також відхилив і клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 від 02.05.2018 про зупинення провадження у справі до часу вирішення пов'язаної із нею справи № 711/2337/18 Придніпровського районного суду м. Черкаси за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним договору іпотеки.

З такої підстави провадження у справі зупиняється у відповідності до п.5) ч. 1 ст. 227 ГПК України - до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі.

При цьому суд керується положеннями ч.3 ст. 195 ГПК України про те, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Отже на стадії розгляду справи по суті провадження у справі вже не може бути зупинено у відповідності до п.5) ч. 1 ст. 227 ГПК України - до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі.

Провадження у справі до часу вирішення спору між третьою особою та позивачем з приводу недійсності договору іпотеки, умовами якого обґрунтовано позов, вже зупинялося судом на підставі ухвали від 05.07.2017 року.

Через залишення цього позову без розгляду провадження у справі було поновлено.

Отже, станом на час вирішення спору у даній справі договір іпотеки між третьою особою ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" № 010/02-2/734-06з1 від 30.10.2006 року є чинним.

Дослідивши наявні у справі документи та заслухавши доводи і пояснення представників сторін, які були надані суду в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано в ході розгляду справи, що 30.10.2006 між позивачем ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та третьою особою ОСОБА_1 було укладено Генеральну кредитну угоду № 010/02-2/734-06г. В цей же день між цими ж особами було укладено кредитний договір № 010/02-2/734-06. На підставі даного кредитного договору третя особа у справі отримала кредит у розмірі 395 000 доларів США зі строком користування до 30.10.2013 та сплатою 12% річних за користування кредитними коштами.

Також між цими ж особами було укладено кредитний договір № 010/02-2/935-06 від 15.12.2006 року. На виконання умов цього кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 105 000,00 доларів США зі строком користування до 30.10.2013 року та зі сплатою 12% річних.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між позивачем та третьою особою у справі ОСОБА_1 було також укладено договір іпотеки № 010/02-2/734-06з1 від 30.10.2006, за умовами якого третя особа у справі як іоптекодавець передала банку в іпотеку нерухоме майно - нежитлове приміщення магазину загальною площею 58,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя, 274 (магазин "Засоби захисту рослин" ), який належить іпотекодавцю на праві власності.

За умовами п. 4.1.4. договору іпотеки іпотекодавець ОСОБА_1 зобов'язалася не відчужувати предмет іпотеки в будь-який спосіб, не обтяжувати його зобов"язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу, тощо), не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від іпотекодержателя.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЗУ "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

У відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За доводами представника позивача, ніякої згоди на передачу предмета іпотеки у користування відповідачки для здійснення нею підприємницької діяльності, з боку ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" ніколи не надавалося. Тому третя особа ОСОБА_1 без згоди із позивачем передала приміщення, яке є предметом іпотеки, у фактичне користування відповідачці по справі, чим порушила права банку як іпотекодержателя.

У відповідності до ст. 395 та 396 ЦК України, речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

При цьому особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (про захист права власності).

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати

усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд вважає, що відносини іпотеки є різновидом встановлення речового права на чуже майно і іпотекодержатель може захищати своє право шляхом вимоги про звільнення предмета іпотеки від обтяження його правами третіх осіб.

Тому позивач, як іпотекодержатель, має право вимагати звільнити предмет іпотеки від будь-яких осіб, яким банком не було надано згоди на використання предмета іпотеки та отримання за його рахунок прибутків. Позивач має право на збереження протягом всього строку дії договору іпотеки того стану майна, як було на момент передачі його в іпотеку. При несанкціонованих передачах майна у користування іншим особам, збереження такого стану майна ставиться під загрозу і порушує права іпотекодержателя.

Оскільки згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ "Про іпотеку" без згоди іпотекодержателя будь-який договір про передачу предмета іпотеки у користування є недійсним, то відповідачка ФОП Євсєєва Л.О. незаконно (без належної правової підстави) перебуває у приміщенні магазину по вул. Гоголя, 274 (магазин "Засоби захисту рослин" ).

Відповідачка жодного разу в засідання не з'явилася, заперечень проти позову не подала.

Наданими у справу доказами (товарні чеки на придбання товару (а.с. 35,54, 141); акти огляду предмета іпотеки від 27.04.2017 та від 26.05.2017 (а.с. 53,55); фото магазину зовні та зсередини (а.с. 67-75) позивач доводить, що у приміщенні магазину відповідачкою здійснюється торгівля засобами захисту рослин, рослинами та супутніми товарами.

Ці докази не є беззаперечними у доведенні того, що саме відповідачка здійснює торгівлю товарами у сказаному магазині, оскільки магазин не обладнаний куточком споживача із відомостями про особу, яка здійснює торгівельну діяльність, а при здійсненні покупки продавець не видає чек із адресою магазину, а лише проставляє печатку з ФОП Євсєєва Л.О., як пояснив представник позивача (заява а.с. 66). Акти огляду приміщення складено лише представниками банку.

Також і довідкою ДПІ у м. Черкаси від 30.06.2017 (а.с. 104) не було підтверджено місце проведення відповідачкою підприємницької діяльності, оскільки вона не подавала таку інформацію до ДПІ.

Ухвалою від 29 березня 2018 року суд зобов'язав відповідачку та третю особу надати докази, що приміщення магазину по вул. Гоголя, 274, яке є предметом іпотеки банку, є вільним від майна будь-яких осіб, в т.ч. і відповідачки у справі.

Таких доказів відповідачкою та третьою особою суду не надано. Позивач доводить, що станом на час розгляду справи приміщення магазину продовжує використовуватися ФОП Євсєєвою Л.О. і не звільнено нею.

Згідно ч. 2 ст. 74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

З урахуванням цієї норми ГПК України, відсутності заперечень відповідачки ФОП Євсєєвої Л.О. та третьої особи ОСОБА_1 проти позову, ненадання ними доказів на вимогу суду про те, що приміщення магазину "Засоби захисту рослин" у АДРЕСА_2 звільнено від всіх осіб та їх майна, то суд вважає доведеною ту обставини, що приміщенням магазину протиправно, без належної правової підстави, користується фізична особа-підприємець Євсєєва Л.О. і вона повинна звільнити це приміщення за вимогою позивача, як іпотекодержателя цього приміщення.

На підставі викладеного, позов підлягає до повного задоволення.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, при задоволенні позову судові витрати слід покласти на відповідачку повністю та стягнути з неї на користь позивача 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Звільнити від фізичної особи-підприємця Євсеєвої Любові Олександрівни (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та від її майна незаконно займане нежитлове приміщення магазину (як предмета іпотеки), що розташоване у АДРЕСА_2, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, м. Черкаси, вул. Паризької Комуни, 10).

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Євсеєвої Любові Олександрівни (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (ідентифікаційний код 40658146, м. Київ, бул. Л. Українки, 34 оф. 212) -- 1600,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Накази видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 03 травня 2018 року

Суддя Н.М. Спаських