ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.2018 Справа № 920/615/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

представників:

позивача - не з'явився

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

3-го відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали № 920/615/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське АТП-15927», м. Суми;

до

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант 134», с. Косівщина Сумського району Сумської області,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп», м. Київ,

3) Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», м. Суми,

про визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1, м. Суми,

встановив:

До господарського суду звернувся позивач з позовною заявою, відповідно до якої просить суд поновити йому строк на звернення з позовом про визнання права власності, витребування майна від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнавши причину пропуску такого строку поважною; визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: АГНКС, що складається з виробничо - технологічний корпус, літ. «S», прощею 172.9 м.кв., в тому числі навіс літ. «S - 1»; трансформаторної підстанції літ. «ТП»; навіс літ. «V» та літ. «W»; бетонна площадка літ. «I»; огорожа № 1-4 та витребувати вказане майно від товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп»; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Фактор Енергогруп» на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: АГНКС, що складається з виробничо - технологічний корпус, літ. «S», прощею 172.9 м.кв., в тому числі навіс літ. «S - 1»; трансформаторної підстанції літ. «ТП»; навіс літ. «V» та літ. «W»; бетонна площадка літ. «I»; огорожа № 1-4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що станом на 01.08.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське АТП-15927» було власником Автомобільної газонаповнювальної компресорної станції, розташованої за адресою АДРЕСА_1, до складу якої, в тому числі входили вищезазначені об'єкти нерухомого майна загальною балансовою вартістю 1006993,00грн.; в подальшому, ухвалою господарського суду Сумської області від 01.08.2011р. у справі № 5021/1394/11 було затверджено мирову угоду на стадії виконання судового рішення у виконавчому провадженні від 15.07.2011 та додаткову угоду №1 від 28.07.2011 між Товариством обмеженою відповідальністю «Атлант 134» та ТОВ «Сумське АТП-15927» та на виконання вказаного судового рішення за актом приймання-передачі майна від 08.08.2011 ТОВ «Сумське АТП-15927» в особі колишнього директора позивача - ОСОБА_2 було передано ТОВ «Атлант-134» вищезазначене майно.

За змістом поданих заперечень ТОВ «Фактор Енергогруп» позов не визнає та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що спірне майно було набуте у власність у законний спосіб, шляхом укладення договору купівлі-продажу від 26.09.2011 та державної реєстрації 23.12.2011.

Ухвалою від 07.07.2016 судом було зупинено провадження у даній справі до вирішення по суті справи № 920/492/16.

Постановою від 15.08.2016 Харківський апеляційний господарський суд ухвалу від 07.07.2016 у справі № 920/615/16 скасував. Справу №920/615/16 направив на розгляд Господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 28.11.2016 судом було припинено провадження у справі.

Постановою від 10.01.2017 Харківський апеляційний господарський суд ухвалу від 28.11.2016 у справі № 920/615/16 скасував. Справу передав на розгляд Господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 16.02.2017 судом замінено третього відповідача - Управління державної реєстрації територіального управління юстиції у Сумській області на - Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» (40004, м. Суми, вул. Горького, 21 ).

Ухвалою від 02.03.2017 суд залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Ухвалою від 02.03.2017 суд припинив провадження у даній справі.

Постановою від 18.04.2017 Харківський апеляційний господарський суд ухвалу від 02.03.2017 у справі № 920/615/16 скасував. Справу передав на розгляд Господарського суду Сумської області.

Постановою від 16.08.2017 Вищий господарський суд України залишив без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2017.

Ухвалою від 02.11.2017 Господарським судом Сумської області позов залишено без розгляду.

Постановою від 05.12.2017 Харківським апеляційним господарським судом ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.11.2017 скасовано. Справу передано на розгляд до Господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 04.01.2018 суд призначив підготовче засідання у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 03.04.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.04.2018.

Представники позивача, третьої особи, другого та третього відповідачів у судове засідання не з'явились, про причини неявки належним чином суд не повідомили в умовах належного повідомлення учасників про розгляд справи.

Судова кореспонденція, що направлялася на адресу першого відповідача - ТОВ «Атлант 134», повернулася до суду з довідкою пошти про невручення у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне:

Станом на 01.08.2011 ТОВ «Сумське АТП-15927» було власником Автомобільної газонаповнювальної компресорної станції (надалі АГНКС), що розташована за адресою АДРЕСА_1, до складу якої в тому числі входили об'єкти нерухомого майна загальною балансовою вартістю 1006993 грн., а саме: виробничо-технологічний корпус, літ. «S», площею 172,9 м.кв., в тому числі навіс «S1»; трансформаторна підстанція , літ «ТП», загальною площею 5,9 м.кв.; навіс, літ «V»; навіс, літ «W»; бетонна площадка, літ «І»; ворота з хвірткою № 1; огорожа №2; огорожа №3; огорожа №4.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 01.08.2011 по справі №5021/1394/11 затверджено мирову угоду на стадії виконання судового рішення у виконавчому провадженні від 15 липня 2011 року та додаткову угоду №1 від 28 липня 2011 року до неї, які укладені між «Стягувачем» - Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант 134» та «Боржником» - ТОВ «Сумське АТП-15927».

За наслідками виконання вказаного судового рішення актом приймання-передачі майна від 08.08.2011 «Боржник» в особі директора ТОВ «Сумське АТП-15927» ОСОБА_2 передав, а «Стягувач» в особі засновника та директора ТОВ «Атлант-134» - ОСОБА_3 прийняв, зокрема наступне майно: Автомобільну газонаповнювальну компресорну станцію, що розташована за адресою АДРЕСА_1, загальною балансовою вартістю 1006993 грн., а саме: виробничо-технологічний корпус, літ. «S», площею 172,9 м.кв., в тому числі навіс «S1»; трансформаторна підстанція , літ «ТП», загальною площею 5,9 м.кв.; навіс, літ «V»; навіс, літ «W»; бетонна площадка, літ «І»; ворота з хвірткою № 1; огорожа №2; огорожа №3; огорожа №4.

Отже, вказане нерухоме майно вибуло з власності позивача на підставі судового рішення - ухвали Господарського суду Сумської області від 01.08.2011 по справі № 5021/1394/11.

26.08.2011 відповідачі ТОВ «Атлант 134» та ТОВ «Фактор Енергогруп» уклали договір купівлі-продажу від 26.08.2011 АГНКС, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А., реєстраційний номер 3365 та сторони підписали додатки № 1, № 2 до договору купівлі-продажу від 26.09.2011 року.

За додатком № 1 до договору купівлі-продажу від 26.09.2011 було визначено наступний перелік об'єктів нерухомості, що відчужується та передано їх актом передачі - приймання від 21.12.2011, а саме: виробничо-технологічний корпус, літ. «S», площею 172,9 м.кв.; трансформаторна підстанція , літ «ТП»; навіс, літера «V» та літера «W»; бетонна площадка, літ «І»; огорожа, відмічена на плані №1-4.

23.12.2011 право власності на вказане майно зареєстровано за ТОВ «Фактор Енергогруп», що підтверджується витягом про держану реєстрацію прав за №32659426 від 23.12.2011.

Разом з тим, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2012 у справі № 5021/1394/2011 скасовано ухвалу Господарського суду Сумської області від 01.08.2011 про затвердження мирової угоди та відмовлено ТОВ «Сумське АТП 15927» та ТОВ «Атлант 134» у затвердженні мирової угоди.

06.08.2012 Вищий господарський суд України постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2012 у справі № 5021/1394/2011 залишив без змін.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Подання позову про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах (постанова Верховного Суду України від 23.12.2014 №3-191г14 у справі №5011-74/9393-2012).

Згідно з положеннями ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України. У разі встановлення наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання власності на належне цій особі майно (постанова Верховного Суду України від 04.12.2012 №3-55гс12 у справі №26/133).

За таких обставин є всі підстави вважати, що нерухоме майно: автомобільна газонаповнювальна компресорна станція, що розташована за адресою АДРЕСА_1, загальною балансовою вартістю 1006993 грн. у складі: виробничо-технологічний корпус, літ. «S», площею 172,9 м.кв., в тому числі навіс «S1»; трансформаторна підстанція, літ «ТП», загальною площею 5,9 м.кв.; навіс, літ «V»; навіс, літ «W»; бетонна площадка, літ «І»; ворота з хвірткою №1; огорожа №2; огорожа №3; огорожа №4, які вибули з власності позивача на підставі ухвали Господарського суду Сумської області від 01.08.2011 року по справі №5021/1394/2011 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення у виконавчому провадженні від 15 липня 2011 року та додаткової угоди № 1 від 28 липня 2011 року до неї, які укладені між «Стягувачем» - ТОВ «Атлант 134» та «Боржником» - ТОВ «Сумське АТП-15927» вибуло з власності позивача без його волі та може бути витребувано у добросовісного набувача, який придбав таке майно за відплатним договором - ТОВ «Фактор Енергогруп».

Після скасування судового рішення, яке стало підставою переходу права власності на вказане майно, директором ТОВ «Сумське АТП - 15927» залишався до 22.04.2016 ОСОБА_2, який не вживав заходів у продовж строків позовної давності, спрямованих на захист майнових прав позивача.

22.04.2016 ОСОБА_2 звільнено з посади директора та на вказану посаду призначено ОСОБА_4., який був позбавлений можливості до цього часу, як засновник позивача, представляти інтереси позивача.

Крім цього, слід зауважити, що з метою захисту інтересу позивача, ОСОБА_4 з квітня 2012 року був позбавлений можливості зареєструвати за собою частку у статутному капіталі позивача в розмірі 60 %, оскільки на його частку у статутному капіталі було накладено арешт, який лише у березні 2016 року було знято, як необґрунтовано застосований. Отже, тільки у березні 2016 року у встановленому законом порядку правомочний учасник товариства - ОСОБА_1 отримав реальну можливість реалізації своїх прав, а також вжиття належних заходів до захисту прав та інтересів позивача.

Відтак, суд дійшов висновку захистити порушені права ТОВ «Сумське АТП-15927» та визнати за ним право власності на спірне майно, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

06.03.2018 судом сформовано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо першого відповідача - ТОВ «Атлант 134». Із зазначеного витягу вбачається, що 07.07.2016 до даного реєстру було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Атлант 134» за судовим рішенням Сумського окружного адміністративного суду.

27.03.2018 судом сформовано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо третього відповідача - Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми». Із зазначеного витягу вбачається, що станом на 27.03.2018 у реєстрі не знайдено записів щодо такої юридичної особи.

Враховуючи вищезазначене, перший та третій відповідач на даний час не являються юридичними особами та відповідно не можуть бути сторонами у судовому процесі в силу вимог статей 4, 45 ГПК України.

Позивач не звертався до суду з клопотаннями про заміну неналежного відповідача належним у порядку встановленому ст. 48 ГПК України, а також не змінював предмет або підстави позову щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні судового рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи, що фактично у даній справі один відповідач - ТОВ «Фактор Енергогруп», суд не має правових підстав для задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності саме до даного відповідача, оскільки здійснення державної реєстрації не відноситься до компетенції цієї юридичної особи.

Тому, позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 123, 129, 185, 232, 233, 236- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське АТП-15927» (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 16; ід. код 35171957) право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: АГНКС, що складається з виробничо - технологічного корпусу, літ. «S», площею 172.9 м.кв., в тому числі: навіс літ. «S - 1»; трансформаторна підстанція літ. «ТП»; навіс літ. «V» та літ. «W»; бетонна площадка літ. «I»; огорожа № 1-4 та витребувати вказане майно від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Енергогруп» (04070, м. Київ, вул. Боричів тік, 35-В; ід. код 37333655).

3. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 07.05.2018.

Суддя В.Л.Котельницька