ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 травня 2018 р. Справа № 903/267/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О. за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/267/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз збут, м. Луцьк

до Володимир-Волинського агротехнічного коледжу, м. Володимир-Волинський

про стягнення 222 026,96 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 007.1 Др-20-0817 від 29.08.2017р.),

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю Волиньгаз збут звернулося з позовною заявою до господарського суду, в якій просить стягнути з Володимир-Волинського агротехнічного коледжу 222 026,96 грн., з них: 214 361,56 грн. основного боргу, 5797,93 грн. пені за період з 10.03.2018р. по 20.04.2018р., 510,37 процентів річних за період з 10.03.2018р. по 20.04.2018р., 1357,10 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з березня 2018р. по квітень 2018р.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договорів на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41BBVLz333-18 від 19.02.2018р. та №41BBVLz369-18 від 01.03.2018р. щодо повної та своєчасної оплати за переданий природний газ.

Ухвалою суду від 25.04.2018р. постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.05.2018 року.

10.05.2018р. відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву № 66 від 07.05.2018р. про визнання позову.

Оскільки визнання позову відповідачем, викладене у заяві від 07.05.2018р., не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, визнання позову відповідачем судом прийнято.

В судовому засіданні 16.05.2018р. позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Враховуючи подану відповідачем заяву про визнання позову, заслухавши думку та пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження ухвалив рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке.

19.02.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» як постачальником та Володимир-Волинським агротехнічним коледжом як споживачем було укладено договір № 41ВВVL2333-18 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

Згідно з п.1.1. договору, постачальник зобовязується поставити споживачу у 2018 році природний газ в необхідних для нього обємах (обсягах), а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 4.2., 4.2.1. договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 50% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується на умовах попередньої оплати до 10 числа поточного звітного місяця постачання. Оплата залишку вартості спожитого газу здійснюється споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок (зазначений в рахунку-фактурі) постачальника суми, визначеної двостороннім актом прийому-передачі газу, виходячи з розрахунку вартості обсягу постачання газу у звітному періоді.

Згідно з актом № В прийомки-передачі природного газу, відповідачу в лютому 2018 було поставлено 13,676 тис. м. куб. газу на суму 146 653,76 грн.

01.03.2018р. між Володимир-Волинським агротехнічним коледжем та ТОВ «Волиньгаз Збут» було укладено договір № 41ВВVLz369-18 на постачання природного газу для потреб непобугових споживачів.

Згідно з п.1.1. вищевказаного договору, постачальник (позивач) зобовязується поставити споживачу у 2018 році природний газ в необхідних для нього обємах (обсягах), а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 4.2., 4.2.1. договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 50% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується на умовах попередньої оплати до 10 числа поточного звітного місяця постачання. Оплата залишку вартості спожитого газу здійснюється споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок (зазначений в рахунку-фактурі) постачальника суми, визначеної двостороннім актом прийомки-передачі газу, виходячи із розрахунку вартості обсягу постачання газу у звітному періоді.

Згідно з актом № ВОЗ00003725 прийомки-передачі природного газу, відповідачу в березні 2018 року було поставлено 8,485 тис. м. куб. газу на суму 90 988,39 грн.

Відповідач частково оплатив вартість переданого йому природного газу на суму 23 280,59 грн., однак не в повному обсязі, тому станом на 20.04.2018 року заборгованість Володимир-Волинського коледжу перед ТОВ «Волиньгаз збут» за договорами на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів становить 214 361,56 грн.

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 214 361,56 грн.,або доказів її оплати відповідач суду не надав.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу Україн за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 214 361,56 грн. є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

В позовній заяві позивач просить також стягнути з відповідача 5797,93 грн. пені за період з 10.03.2018р. по 20.04.2018р., 510,37 процентів річних за період з 10.03.2018р. по 20.04.2018р., 1357,10 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з березня 2018р. по квітень 2018р.

Згідно із ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п. 6.2.1. договорів № 41ВВVL2333-18, № 41ВВVLz369-18 у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати природного газу, встановлених п. 6.2.1. договорів, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 5 797,93 грн. за період з 10.03.2018р. по 20.04.2018р. підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати природного газу, встановлених п. 6.2.1. договорів, з нього на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України слід також стягнути 510,37 процентів річних за період з 10.03.2018р. по 20.04.2018р., 1357,10 грн. збитків, завданих інфляцією за період з березня 2018р. по квітень 2018р.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги викладене, товариству з обмеженою відповідальністю Волиньгаз збут слід повернути з Державного бюджету України 1 665 грн. 20 коп. судового збору (50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову).

Відповідно до ст. 129 ГПК України решта судових витрат, повязаних з оплатою судового збору, у звязку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 230-232 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Володимир-Волинського агротехнічного коледжу (44700, м. Володимир-Волинський, вул. Генерала Шухевича, 27, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз збут (43025, м. Луцьк, вул. І. Франка, 12, ) 222 026 грн. 96 коп. з них: 214 361грн. 56 коп. заборгованості, 5 797 грн. 93 коп. пені, 510 грн. 37 коп. процентів річних, 1 357 грн. 10 коп. збитків, завданих інфляцією, 1 665 грн. 20 коп. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

3. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути товариству з обмеженою відповідальністю Волиньгаз збут (43025, м. Луцьк, вул. І. Франка, 12, ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову платіжним дорученням № 15 (#125584975) від 17.04.2018р. в сумі 1 665 грн. 20 коп. (оригінал платіжного доручення № 15 (#125584975) від 17.04.2018р. знаходиться в матеріалах справи № 903/267/18).

Повне рішення складено: 17.05.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя І. О. Якушева