УХВАЛА

14 травня 2018 року Справа № 19/9

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву

за вих.№40943 від 20.04.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (вул. Авіконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, м. Київ, 04112) про заміну стягувача у справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011)

до фізичної особи - підприємця Тимохової Лілії Володимирівни (АДРЕСА_1)

про стягнення 78467 євро 64 євроцента та 20209 грн 22 коп.

при секретарі судового засідання Медуниці Р.І.,

у засіданні брали участь:

від заявника - представник не прибув;

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.03.2009 у справі №19/9 позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з фізичної особи - підприємця Тимохової Лілії Володимирівни на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006 у сумі 172231 євро 36 євроцента, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 6236 євро 28 євроцента, пеню за порушення строків погашення кредиту у сумі 15407 грн 85 коп. та пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 4201 грн 37 коп., штраф за ненадання фінансової звітності у сумі 600 грн 00 коп., державне мито у сумі 1784 євро 68 євроцента та 202 грн. 09 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн 00 коп.; повернуто з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції зайве сплачене за платіжним дорученням №61/5 від 05.01.2009 державне мито в сумі 0 грн 01 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.01.2018 відновлено втрачену справу в частині рішення Господарського суду Луганської області від 10.03.2009, супровідного листа та наказу господарського суду від 03.04.2009. Заяву ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" за листом від 07.11.2017 № 33520 про заміну сторони у справі № 19/9 правонаступником залишено без задоволення.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.03.2018 у задоволенні заяви №39012 від 02.03.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони у справі №19/9 відмовлено.

02.05.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надійшла заява за вих.№40943 від 20.04.2018, в якій заявник просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" обґрунтована тим, що 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою - підприємцем Тимоховою Лілією Володимирівною, перейшло до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк". 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

02.05.2018 був проведений розподіл вказаної заяви та визначено для її розгляду суддю Косенко Т.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.05.2018 (у складі судді Косенко Т.В.) прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та розгляд заяви призначено на 14.05.2018.

11.05.2018 на підставі розпорядження керівника апарату суду №87-р у зв'язку з перебуванням судді Косенко Т.В. у відрядженні, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл заяви, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.05.2018, заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

В судове засідання 14.05.2018 сторони повноважних представників не направили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Згідно ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Надаючи юридичну оцінку поданій заяві, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Луганської області від 10.03.2009 №19/9 позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з фізичної особи - підприємця Тимохової Лілії Володимирівни на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006 у сумі 172231 євро 36 євроцента, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 6236 євро 28 євроцента, пеню за порушення строків погашення кредиту у сумі 15407 грн 85 коп. та пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 4201 грн 37 коп., штраф за ненадання фінансової звітності у сумі 600 грн 00 коп., державне мито у сумі 1784 євро 68 євроцента та 202 грн. 09 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн 00 коп.; повернуто з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської обласної дирекції зайве сплачене за платіжним дорученням №61/5 від 05.01.2009 державне мито в сумі 0 грн 01 коп.

На виконання даного рішення стягувачу було видано відповідний наказ від 27.03.2009, який був пред'явлений до виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції.

Постановою головного державного виконавця від 23.04.2009 відкрито виконавче провадження № 124228722 з примусового виконання наказу від 27.03.2009 №19/9.

Судом встановлено, що 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою - підприємцем Тимоховою Лілією Володимирівною, перейшло до Публічного акціонерного товариства "Вектор Банк".

Також, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Вектор Банк" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Договори факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016 № б/н містять аналогічні за змістом умови.

В пункті 1.1. обох договорів сторони визначили терміни, що вживаються у цих договорах, які мають наступні значення:

- «Реєстр кредитних операцій до відступлення» - документ, що містить перелік кредитних договорів, права грошової вимоги за якими підлягають відступленню (передачі) клієнтом фактору за цим договором, розмір боргу по кожному кредитному договору. Одиничні та загальну суми фінансування, перелік відомих клієнту судових справ і виконавчих проваджень, пов'язаних з кредитними договорами та договорами забезпечення, перелік договорів забезпечення, а також іншу необхідну інформацію (Додаток №1 до цього договору). Кредитні договори, права вимоги за якими підлягають передачі (відступлення) клієнтом фактору, ідентифікуються за номерами і датами їх укладання, зазначеними в додатку №1. Реєстр кредитних операцій до відступлення передуватиме підписанню реєстру відступлених прав вимоги, який підтверджуватиме факт відступлення прав вимоги щодо позичальників за кредитними договорами, переліченими в такому реєстрі відступлення прав вимоги. Зазначення в реєстрі кредитних операцій до відступлення даних про поручителів та про укладені з ними договори забезпечення не означає відступлення прав вимоги за такими договорами на підставі цього договору, відступлення прав вимоги за договорами забезпечення здійснюється на підставі окремих договорів відповідно до п. 2.9 цього договору;

- «Реєстр відступлених прав вимоги» - документ, що містить перелік кредитних договорів, права грошової вимоги за якими відступлені (передані) клієнтом фактору та цим договором, із зазначенням сум боргу окремо по кожному кредитному договору станом на дату відступлення прав вимоги. Одиничну та загальну суми фінансування, а також перелік договорів забезпечення та іншу необхідну інформацію за потреби. Реєстр відступлених прав вимоги складається за формою, наведеною у додатку №2 до цього договору, підписується сторонами та скріплюється печатками;

- «Загальна сума фінансування» - грошові кошти у валюті України у сумі 4400000,00 грн., які фактор зобов'язується передати в розпорядження клієнта в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами шляхом перерахування їх на рахунок клієнта в порядку і на умовах, визначених договором. Загальна сума фінансування дорівнює сумі всіх одиничних сум фінансування;

- «Документація» - документи, що підтверджують наявність у клієнта прав вимоги, а також додаткові документи, які передаються клієнтами факторингу, зокрема:

1) кредитні договори разом з усіма додатками та змінами до них (оригінали або копії). Вид документу (оригінал чи копія), що підлягає передачі клієнтом факторингу і прийняттю останнім, зазначається сторонами у реєстрі кредитних операцій до відступлення. При передачі копій кредитних договорів та/ або додатків і змін до них, такі копії мають бути засвідчені відповідно до вимог п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимога до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55;

2) документи судових справ та/або виконавчих проваджень, які безпосередньо стосуються кредитних договорів (за наявності таких).

Сторони визнають належним і допустимим підтвердження наявності у клієнта прав вимоги засвідчені клієнтом копії таких кредитних договорів (разом з копіями усіх додатків, додаткових угод і додаткових договорів до них), які згідно Реєстру кредитних операцій до відступлення підлягають передачі клієнтом фактору у вигляді копії. Перелік документації, яка передана клієнтом факторингу у зв'язку з відступленням прав вимоги, зазначається в акті прийому-передачі.

- «Акт прийому - передачі» - письмовий документ, який складається спільно клієнтом та фактором за формою, наведеною у додатку №3 до договору, та підтверджує передачу клієнтом фактору документації відповідно до умов цього договору.

- «Дата відступлення Прав Вимоги» - дата підписання клієнтом і фактором реєстру відступлення прав вимоги, яке здійснюється після отримання клієнтом всієї загальної суми фінансування.

Згідно з п.2.1 договорів, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2.2 договорів, загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладання договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлення прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (Додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умовами виконання фактором умов по оплаті згідно з п.3.1 договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги (форма згідно Додатку №2 до договору) сторони погодили, що реєстр відступлення прав вимоги підписується сторонами не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання договору та реєстру кредитних операцій до відступлення.

Пунктом 2.3. договором сторони визначили, що з дати відступлення прав вимоги Клієнт перестає бути стороною Кредитних договорів, зазначених в Реєстрі відступлених прав вимоги, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідними Кредитними договорами та набуває всіх прав за ними. Права вимоги переходять до Фактора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього відступлення.

У п.3.1 договорів сторони зазначили, що фактор зобов'язаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладання цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Згідно з пп.4.1 п.4 договорів після підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобов'язаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання - передачі за формою, наведеною у додатку №3 до договору. Приймання - передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою клієнта: м.Київ, вул.Лєскова, б.9. Передача документації щодо договорів забезпечення і поручителів, здійснюється сторонами в день укладення договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення відповідно до умов, погоджених сторонами в таких договорах.

Відповідно до пп.4.2 п.4 договорів сторони спільно вживають заходів щодо здійснення повідомлення позичальників про відступлення прав вимоги.

Відповідно до ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ст. 1083 ЦК України).

Суд зауважує про те, що згідно умов укладених договорів факторингу дата відступлення права вимоги є дата підписання відповідних Реєстрів відступлення прав вимоги та внесення загальної суми фінансування по кожному договору.

Отже, для встановлення факту відступлення права вимоги заявнику, суду слід встановити факт відступлення права вимоги за обома договорами факторингу.

Зокрема, згідно умов цих договорів слід встановити дату відступлення права вимоги, якою є дата підписання відповідного реєстру та внесення загальної суми фінансування по кожному з договорів, а також з'ясувати чи передавалися клієнтами за обома укладеними договорами за актами приймання-передачі відповідні документи, що підтверджують наявність у клієнтів (у ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та в подальшому у ПАТ "Вектор Банк") прав вимоги.

Водночас, заявником надано до суду лише наступні документи: копію витягу з реєстру відступлених прав вимоги від 23.08.2016 до договору між ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк"; копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу, укладеного між ПАТ "Вектор банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (який не містить дати його складання); копію реєстру кредитних операцій до відступлення підписаного ПАТ "Вектор банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (який також не містить дати його складання); копію платіжного доручення №1838994 від 23.08.2016 на суму 4444000 грн 00 коп. на підтвердження проведення товариством оплати згідно п.3.1 договору, укладеного з ПАТ "Вектор Банк", а також долучено копії вказаних договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016.

Разом з тим, умови договору факторингу б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», та б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», не містять посилання про перехід права грошової вимоги саме за кредитним договором №012/11-53/001 від 16.11.2006.

Суд зауважує, що заявником до матеріалів заяви наразі не додано на підтвердження факту переходу права вимоги за договорами факторингу наступних документів: доказів отримання клієнтом всієї загальної суми фінансування за договором між ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк»; підписаного між сторонами (ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк») акту приймання-передачі документації за вказаним договором, що підтверджує наявність у клієнта прав вимоги, а також додаткові документи, які підлягали передачі клієнтом фактору за договором; складеного сторонами (ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк») реєстру кредитних операцій до відступлення; реєстру відступлених прав вимоги до договору факторингу, укладеного між ПАТ "Вектор банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та реєстру кредитних операцій до відступлення (із відповідними датами їх складання); підписаного між сторонами (ПАТ "Вектор банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія") акту приймання-передачі документації за вказаним договором, що підтверджує наявність у клієнта прав вимоги, а також додаткові документи, які підлягали передачі клієнтом фактору за договором.

Крім того, заявником також не надано всіх додатків до укладених договорів факторингу, а також доказів здійснення повідомлення позичальників про відступлення прав вимоги.

Доказами, відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявник всупереч приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України не довів суду факт переходу права вимоги від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ПАТ "Вектор Банк" за договором факторингу від 23.08.2016 року та від ПАТ "Вектор Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" від 23.08.2016, а відтак не довів наявність підстав для заміни сторони стягувача його правонаступником.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви за вих.№40943 від 20.04.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача на його правонаступника.

Керуючись ст.ст.234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви за вих.№40943 від 20.04.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.05.2018.

Суддя О.В. Драгнєвіч