донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

23.04.2018 року справа №27/89б

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: судді: при секретарі судового засідання:Мартюхіної Н.О. Сгара Е.В., Чернота Л.Ф. Єлфімовій Ю.О.

За участю представників сторін:

від апелянта від ПАТ "Укрексімбанк" від боржника від ліквідатора від інших кредиторівОСОБА_5 - за довіреністю б/н від 20.10.2017 року; ОСОБА_6 - за довіреністю №010-00/13 від 02.01.2018 року; не прибув; не прибув; не прибули;
розглянувши апеляційну скаргу Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", м. Донецьк
на ухвалу господарського судуДонецької області
від14.12.2017 року
у справі№ 27/89б (суддя Тарапата С.С.)
за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісоптторг", м. Дніпропетровськ
до боржника ліквідаторЗакритого акціонерного товариства "Донецькбланкіздат", м.Донецьк арбітражний керуючий Коршун Владислав Володимирович, м. Запоріжжя
про за заявою до про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ Донецької товарної біржі, м. Донецьк визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року у справі №27/89б:

- задоволено заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна;

- визнано недійсними результати проведеного 17.01.2014 року повторного аукціону з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат" - нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, укладений між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", м. Донецьк.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року у справі №27/89б та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в задоволенні заяви №176-00/1243 від 18.10.2017 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна.

Скаржник вважає, що ухвала місцевого господарського суду є необґрунтованою та незаконною, зважаючи на наступне:

- висновки суду, що спірний аукціон з продажу майна банкрута був проведений з порушенням вимог закону ґрунтується не на доказах, наявних в матеріалах справи, а лише на обставинах, встановлених ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б;

- судом не враховано, що оскільки дія кваліфікаційного сертифікату суб'єкта оціночної діяльності не була зупинена чи анульована, а його звіт, складений станом на 31.10.2014 року, не визнавався недійсним, то цей документ достовірно підтверджував вартість спірного майна;

- відсутність ліквідатора та представника Банку на зборах комітету кредиторів ЗАТ "Донецькбланкіздат" від 31.12.2013 року, не є підставою для визнання неповноважними зборів кредиторів та прийнятих ними рішень;

- ані Законом про банкрутство, ані Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» не передбачено, що неотримання заставним кредитором інформації про проведення торгів є підставою для недійсності проведеного аукціону з продажу нерухомого майна банкрута;

- наявні в матеріалах справи ксерокопії договору купівлі-продажу від 17.01.2014 року, протоколу аукціону №1 від 17.01.2014 року, акту приймання-передачі майна до договору купівлі-продажу від 14.02.2014 року не засвідчені належним чином, у зв'язку із чим вони не могли оцінюватись судом;

- вважає, що ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" порушено строк позовної давності для звернення до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В., Чернота Л.Ф.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2018 року у зв'язку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Сгара Е.В., Чернота Л.Ф.

Представник Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" в судовому засіданні 23.04.2018 року наполягав на задоволенні апеляційної скарги, з підстав викладених в останній та письмових пояснень стосовно заперечень ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на апеляційну скаргу.

Представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в судовому засіданні 23.04.2018 року заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що підлягає залишенню без змін.

В процесі розгляду апеляційної скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" надало відзив на апеляційну скаргу, яким заперечувало проти задоволення апеляційної скарги. Зазначає, що мало місце порушення встановлених законодавством правил проведення торгів від 17.01.2014 року, а саме процедури підготовки та проведення торгів, в результаті чого були порушені права і законні інтереси Банку, як кредитора в справі про банкрутство, з огляду на продаж заставного майна за ціною майже в 20 разів менше за ринкову, порушення порядку повідомлення Банку як іпотекодержателя про проведення аукціону. Вважає, що Донецька товарна біржа грубо порушила вимоги Закону та не мала на меті виконання своїх обов'язків і принципів біржової торгівлі. Крім того, зазначає, що громадянин України ОСОБА_5 та останній набувач спірного майна громадянка ОСОБА_9 є одночасно кредиторами боржника та учасниками товарної біржі, що свідчить про їх зацікавленість в протиправних діях ліквідатора Гриневицької І.В., а договір купівлі-продажу від 17.01.2014 року є угодою щодо якої є заінтересованість.

Крім того, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в відзиві на апеляційну скаргу заявило клопотання про закриття апеляційного провадження. В обґрунтування вказаного клопотання зазначило, що апеляційна скарга Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" підписана виконавчим директором ОСОБА_5 В той же час, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань апелянт знаходиться в процесі припинення з 08.04.2016 року за рішенням засновників, ліквідатором призначено ОСОБА_9. За таких обставин, апеляційна скарга Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" підписана особою яка не має права її підписувати.

Розглянувши вищевказане клопотання про закриття провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне:

- в матеріалах справи наявна довіреність від 20.10.2017 року, якою уповноважено ОСОБА_5 бути представником Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" в судах, господарських судах, адміністративних судах, загальних судах України, органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державної виконавчої служби, будь-яких установах і організаціях з питань захисту прав та охоронюваних законом інтересів довірителя. Для цього Благодійна організація "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" зокрема, надає представнику право подачі від імені довірителя заяв, позовних заяв, апеляційних, касаційних скарг та інших документів правового характеру.

Вищевказана довіреність від 20.10.2017 року підписана ліквідатором Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" ОСОБА_9 та є дійсною до 31.12.2018 року;

- рішенням загальних зборів учасників Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", яке оформлено протоколом №1/2017 від 01.12.2017 року, вирішено покласти тимчасово з 02.12.2017 року до 01.03.2018 року виконання обов'язків ліквідатора Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" на ОСОБА_5;

- відповідно до наказів Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" від 01.12.2017 року №1-К, від 02.12.2017 року №2-К на ОСОБА_5 покладено тимчасово з 02.12.2017 року до 01.03.2018 року виконання обов'язків ліквідатора Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", а останній приступив до виконання обов'язків ліквідатора починаючи з 02.12.2017 року;

- згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як ОСОБА_5, так і ОСОБА_9 мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності та представляти її у правовідносинах з третіми особами.

Наведені вище обставини свідчать про наявність у ОСОБА_5 достатніх повноважень на підписання апеляційної скарги від імені Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", у зв'язку із чим клопотання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про закриття провадження у справі підлягає залишенню без задоволення.

Крім того, в процесі розгляду апеляційної скарги, представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в судовому засіданні не наполягав на задоволенні вищевказаного клопотання про закриття провадження у справі.

Ліквідатор в судове засідання 23.04.2018 року не прибув, в процесі розгляду апеляційної скарги надав клопотання про проведення судового засідання 22.03.2018 року без його участі, яке було розглянуто та задоволено судом.

Представники інших кредиторів в судове засідання 23.04.2018 року не прибули, причини неявки не повідомили.

В процесі розгляду апеляційної скарги від ТОВ "Багатогалузева комерційна фірма "Донецькобліквидав", ТОВ "Видавництво "Восток України", ТОВ "Донецкформиздат", ТОВ "Сервісоптторг" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким вказані кредитори просили апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року у справі №27/89б скасувати, зважаючи на наступне:

- збори комітету кредиторів ЗАТ "Донецькбланкіздат" від 31.12.2013 року були повноважними, оскільки на вказаних зборах були присутні 5 з 7 членів, які мали 15190 голосів, що перевищує 50% від загальної кількості голосів;

- ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" було належним чином повідомлено про дату і місце проведення зборів комітету кредиторів від 31.12.2013 року. До того ж, відсутність останнього ніяким чином не може свідчити про нелегітимність зборів комітету кредиторів від 31.12.2013 року, оскільки він не був основним кредитором та не мав вирішальний голос.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII (який набув чинності 15.12.2017р.) були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у Господарському процесуальному кодексу України в редакції, яка набула чинності 15.12.2017 року.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що господарським судом Донецької області ухвалою від 02.09.2009 року порушена справа про банкрутство ЗАТ "Донецькбланкіздат", введений мораторій на задоволення вимог кредиторів, введена процедура розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначена арбітражний керуючий Хомякова І.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.12.2010 року у справі №27/89б визнано грошові вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Донецьку в сумі основного боргу 12169210,67 грн. та пені 651818,18 грн., вимоги з основного боргу включено до першої черги, які забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.12.2010 року затверджено реєстр вимог кредиторів. На загальних зборах кредиторів 10.01.2011 року обраний комітет кредиторів у складі 7 кредиторів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2011 року введена процедура санації ЗАТ "Донецькбланкіздат" строком на 6 місяців до 07.12.2011 року, керуючим санацією призначена арбітражний керуючий Мосіна Н.І.

Постановою господарського суду Донецької області від 04.10.2011 року боржника визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура строком на 12 місяців до 04.10.2012 року, ліквідатором призначена арбітражний керуючий Мосіна Н.І.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року задоволено скаргу Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Донецьку №051-02/330 від 29.01.2014 року на дії ліквідатора ЗАТ "Донецькбланкіздат" Гриневицької І.В; визнано неналежним виконанням арбітражним керуючим Гриневицькою І.В. обов'язків ліквідатора ЗАТ "Донецькбланкіздат", а її дії такими, що не відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У зв'язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції матеріали справи №27/89б втрачені.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 року №28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області, здійснюється господарським судом Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 року ліквідатором призначено арбітражного керуючого Коршуна В.В.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України №21р від 24.04.2015 року відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", Указу Президента України від 12.11.2014 року №868/2014 "Про внесення змін до мережі господарських судів України" та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 22.04.2015 року №8-8141/15 про можливість відновлення роботи господарського суду Донецької області відновлено роботу господарського суду Донецької області з 27.04.2015 року за адресою: м. Харків, пр.Науки, 5.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.05.2015 року справу (матеріали справи) передані господарському суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.11.2016 року відновлено втрачену справу №27/89б про банкрутство ЗАТ "Донецькбланкіздат" на стадії ліквідаційної процедури частково за наявними документами.

В подальшому, на адресу господарського суду Донецької області в межах справи про банкрутство надійшла заява ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року, якою останній просив:

- визнати недійсними результати аукціону, проведеного 17.01.2014 року Донецькою товарною біржею з продажу нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належали на праві власності ЗАТ "Донецькбланкіздат" та передані в іпотеку АТ "Укрексімбанк" в якості забезпечення виконання зобов'язань;

- визнати недійсними договір купівлі-продажу належних на праві власності ЗАТ "Донецькбланкіздат" нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв. м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений з переможцем аукціону, проведеного 17.01.2014 року Донецькою товарною біржею.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" зазначив, що заявник є іпотекодержателем боржника, заборгованість за кредитними договорами не погашена. У межах ліквідаційної процедури ЗАТ "Донецькбланкіздат" проведено оцінку та реалізацію майна на аукціоні. Заявником зазначено, що під час проведення аукціону з продажу майна банкрута мали місце порушення порядку підготовки та проведення аукціону з боку ліквідатора Гриневицької І.В., факт наявності яких встановлений ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року, а саме:

1) ліквідатором безпідставно проведено повторну оцінку заставного майна. Так, за результатами оцінки майна від 25.03.2013 року вартість заставного майна склала 6020000,00 грн. без ПДВ. Звіт про оцінку майна не було оскаржено, а строк дії оцінки не сплив, проте за результатами повторної оцінки від 31.10.2013 року вартість заставного майна становила 2384964,00 грн., при цьому оцінку було виконано оцінювачем, у якого сплинув строк дії посвідчення про підвищення кваліфікації;

2) збори комітету кредиторів від 31.12.2013 року, на яких було прийнято рішення про зміну торгуючої організації на Донецьку товарну біржу, а також безпідставно знижено початкову вартість заставного майна на 90% від оціночної вартості з 2384964,00 грн. до 238496,40 грн., судом визнано неповноважними. При цьому, кредитора ПАТ "Укрексімбанк" ліквідатор письмово повідомив про те, що збори, призначені на 31.12.2013 року не відбудуться, тим самим усунув його від участі у зборах комітету кредиторів;

3) ліквідатор у порушення ч. 5 ст. 3-1 Закону про банкрутство належним чином не повідомив ПАТ "Укрексімбанк", вимоги якого забезпечені заставою, про проведення аукціону;

4) ліквідатор не здійснив оповіщення через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, чим порушив ч. 2 ст. 30 Закону про банкрутство;

5) ліквідатор не діяв сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та кредиторів, як того вимагає ч. 6 ст. 3-1 Закону про банкрутство. Так, за наявності покупців заставного майна за ціною понад 3000000,00 грн. по яких ПАТ "Укрексімбанк" повідомляв ліквідатора листом №051-00/5441 від 31.12.2013 року, проведення аукціону за зниженою початковою вартістю 238496,40 грн. порушило право кредитора - Банку на задоволення своїх вимог у більшому розмірі.

Встановлені в ухвалі господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року фактичні обставини справи, щодо недотримання ліквідатором вимог законодавства щодо підготовки та проведення 17.01.2013 року аукціону з продажу майна банкрута, на думку заявника - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", є підставою для визнання результатів аукціону недійсними

При розгляді вищевказаних вимог, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 22.12.2011 року №4212-VI, який набув чинності 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як роз'яснено в п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року №01-06/606/2013, положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання ним чинності, тобто до 19.01.2013 року. При цьому розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Матеріали справи свідчать, що справа про банкрутство ЗАТ "Донецькбланкіздат" порушена 02.09.2009 року, постанова про визнання боржника банкрутом прийнята 04.10.2011 року, а загальний порядок продажу майна банкрута був встановлений комітетом кредиторів на засіданні 28.04.2012 року.

Враховуючи наведене, реалізація майна банкрута у даній справі здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 30.06.1999 року (далі за текстом - Закон про банкрутство).

Відповідно до ст. 29 Закону про банкрутство, майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю. Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Згідно ст. 30 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Частинами 2 та 3 ст. 30 Закону передбачено, що ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

За змістом ч. 10 ст. 30 Закону про банкрутство, продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" продаж об'єктів малої приватизації на аукціоні полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував у ході торгів найвищу ціну.

Виходячи з положень ст. 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", інформація про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити такі відомості: назву об'єкта приватизації, його місцезнаходження; обсяг та основну номенклатуру продукції (робіт, послуг), у тому числі експортної; кількість та склад робочих місць; баланс активів і пасивів, рентабельність за останні три роки; відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташований об'єкт, умови користування ними; обсяги викидів та скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, утворення і розміщення відходів, стан земельної ділянки, стан природоохоронного обладнання та споруд, сплату екологічних зборів та платежів (у разі їх наявності), інші екологічні відомості; початкову вартість продажу, умови продажу та експлуатації об'єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об'єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об'єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об'єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу; адресу, номер телефону, час роботи служби по організації аукціону, конкурсу; іншу інформацію, яку визначає орган приватизації.

Матеріали справи свідчать, що задовольняючи заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2014 року Донецькою товарною біржою проведено аукціон з продажу групи нежитлових приміщень №47, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; ціна продажу становить 250721,22 грн. Переможцем аукціону визнано Благодійну організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій".

Між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. (продавець) та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, предметом якого є група нежитлових приміщень №47, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б за результатами розгляду скарги на дії ліквідатора ЗАТ "Донецькбланкіздат" Гриневицької І.В.. встановлено наступні обставини:

- строк дії доданого до Звіту посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ3453-ПК від 12.04.2010 року становить 2 роки та станом на дату складання Звіту сплинув. Однак ліквідатором не було враховано цього факту та винесено на розгляд засідання комітету кредиторів 12.12.2013 року вказаний звіт про незалежну оцінку для затвердження початкової вартості майна. На засіданні комітету кредиторів, що відбулося 12.12.2013 року, комітетом кредиторів більшістю голосів затверджена оціночна вартість групи нежитлових приміщень розташованих в м. Київ в розмірі 238496,40 грн. (без ПДВ) в якості початкової вартості цього майна для подальшої реалізації на торгах (протокол зборів від 12.12.2013 року, питання 4 порядку денного);

- збори комітету кредиторів 31.12.2013 року, на яких прийнято рішення про зниження початкової вартості майна банкрута, а саме групи нежитлових приміщень №47, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на 90%, та про зміну торгуючої організації на Донецьку товарну біржу, визнані судом неповноважними;

- оголошення про проведення аукціону в друкованому засобі масової інформації - газеті "Субота Акцент" №1 (16321) від 01.01.2014 року не ліквідатором, як того вимагають приписи ч. 2 ст. 30 Закону про банкрутство, а членами комітету кредиторів, в місцевій газеті м. Донецька, в той час як місцезнаходження даного майна є м. Київ;

- у ліквідатора станом на дату проведення аукціону з продажу нерухомого майна банкрута (17.01.2014 року) були відсутні відомості щодо отримання заставним кредитором - Банком інформації про проведення торгів, про публікацію оголошення про торги, що порушило право Банку як іпотекодержателя;

- проведення аукціону за зниженою початковою вартістю 238496,40 грн., порушило право кредитора - Банку на задоволення своїх вимог у більшому розмірі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції зазначив, що обставини, встановлені в ухвалі господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б є преюдиційними під час розгляду даної заяви, у зв'язку із чим дійшов висновку, що спірний аукціон (відкриті торги) з продажу майна банкрута від 17.01.2014 року, був проведений з порушенням вимог Закону про банкрутство, Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", що зумовлює недійсність його результатів, а також договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, укладеного між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій".

Колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись із вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права відповідної особи, яка звернулась до суду із відповідною заявою.

В той же час, захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

Так, ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що звертаючись до суду із відповідною заявою у справі про банкрутство, заявник повинен дотримуватись загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зокрема щодо визначення предмету та підстав позову (заяви).

Пунктом 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позовні вимоги, за загальним правилом, обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню та оцінці господарським судом, що прямо передбачено, як ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, так і ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що була чинною до 15.12.2017 року).

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

За таких обставин, відновлення порушеного права особи, яка звернулась до суду із позовною заявою можливе лише в разі визначення предмету та підстав позову (заяви у справі про банкрутство), а також наданням відповідних доказів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи тих чи інших документів, якими заявник (позивач) обґрунтовує наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу, унеможливлює задоволення вимог такої особи.

Як вже зазначалось вище, місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою від 14.12.2017 року у справі №27/89б:

- визнав недійсними результати проведеного 17.01.2014 року повторного аукціону з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат" - нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1;

- визнав недійсним договір купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, укладений між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій".

Проте, в матеріалах справи відсутній протокол повторного аукціону від 17.01.2014 року з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат" - нежилих приміщень групи приміщень №47 (в літ.-А), загальною площею 300 кв.м., розташованих на першому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, укладений між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій".

Що стосується наявних в матеріалах справи ксерокопій протоколу аукціону №1 від 17.01.2014 року з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат", договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, укладений між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", акту приймання-передавання майна до договору купівлі-продажу від 17.01.2014 року, то судова колегія апеляційного не приймає вищевказані документи, з огляду на наступне.

- ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Аналогічні приписи також були встановлені ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 року, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

В той же час, ксерокопії вищевказаних документів не засвідчені жодним чином, їх оригіналів жодним учасником справи про банкрутство не надано, у зв'язку із чим вони не можуть вважатись належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України;

- вищевказані ксерокопії документів зроблено не з їх оригіналів, а з їх копій, що підтверджується відповідними штампами "Копія згідно з оригіналом", що містяться на кожному аркуші зазначених документів;

- вищевказані ксерокопії документів додано до супровідного листа арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича про надання документів на виконання ухвали господарського суду Донецької області від 02.11.2016 року по справі №27/89б. В той же час, згідно письмових пояснень арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича, інформація та первинні документи щодо організації, проведення та оформлення результатів аукціону (протоколи аукціону, договір купівлі-продажу, акт прийняття-передачі, докази оплати покупцем суми за договором) йому не передавались (т. 3 а.с. 27).

Крім того, ухвалою господарського суду Донецької області від 02.11.2016 року не зобов'язувалось ліквідатора надати суду вищевказані копії документів.

Наведені вище обставини свідчать, що арбітражний керуючий Коршун Владислав Володимирович не надавав суду протокол повторного аукціону від 17.01.2014 року з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат", договір купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, укладений між ЗАТ "Донецькбланкіздат" в особі ліквідатора Гриневицької І.В. та Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" та акт приймання-передавання майна до договору купівлі-продажу від 17.01.2014 року.

Також під час розгляду даної апеляційної скарги, апеляційним господарським судом було з'ясовано, що у учасників судового процесу відсутні оригінал протоколу повторного аукціону від 17.01.2014 року з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат" та договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, що унеможливлює встановлення ідентичності вищевказаних документів, наявним в матеріалах справи незасвідченим ксерокопіям.

Враховуючи наведене, задовольняючи заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна та відповідного договору купівлі-продажу такого майна, суд першої інстанції порушив норми процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, прийнявши до уваги незасвідчені ксерокопії протоколу повторного аукціону від 17.01.2014 року з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат", договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, що призвело до прийняття незаконної ухвали.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що деякі обставини, встановлені ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б є преюдиційними під час вирішення вказаного спору, проте врахування зазначених обставин можливе лише в разі наявності в матеріалах справи оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, якими заявник обґрунтовує наявність порушеного права, та які просить визнати недійсними.

До того ж, ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б розглядалась скарга ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора Гриневицької І.В., за наслідками якої вказану скаргу задоволено та визнано неналежним виконання арбітражним керуючим Гриневицькою І.В. обов'язків ліквідатора ЗАТ "Донецькбланкіздат", а її дії такими, що не відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як свідчить зміст ухвали господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б, судом надавалась оцінка виключно діям ліквідатора Гриневицької І.В щодо їх відповідності вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Проте, під час вирішення вказаного спору вирішується питання щодо визнання недійсними результатів проведеного 17.01.2014 року повторного аукціону з продажу майна ЗАТ "Донецькбланкіздат" та визнання недійсним договору купівлі-продажу №б/н від 17.01.2014 року, що не має безпосереднього причинного зв'язку із обставинами, які були встановлені в ухвалі господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б під час розгляду скарги на дії ліквідатора.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на той факт, що ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б, безпосередньо, не надавалась оцінка проведеним торгам від 17.01.2014 року та не було визнано їх недійсними, суд першої інстанції безпідставно поклав в основу оскаржуваної ухвали від 14.12.2017 року у справі №27/89б обставини, що були встановлені в ухвалі господарського суду Донецької області від 15.05.2014 року у справі №27/89б.

В той же час, як вже зазначалось вище, вирішальною обставиною для відмови в задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року, є відсутність в матеріалах справи оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, якими кредитор обґрунтовує наявність свого порушеного права, та які просить визнати недійсними.

Також судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не було позбавлено можливості звернутись до суду із заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника від 17.01.2014 року та відповідного договору купівлі-продажу такого майна від 17.01.2014 року одночасно із скаргою на дії ліквідатора боржника Гриневицької І.В. ще у січні 2014 року.

Крім того, звертаючись до суду першої інстанції ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заявою №176-00/1243 від 18.10.2017 року просило визнати недійсними результати аукціону від 17.01.2014 року та відповідний договір купівлі-продажу майна боржника від 17.01.2014 року, якими було здійснено продаж групи нежитлових приміщень №47 (літ.-А) загальною площею 300 кв.м.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2017 року, яка є додатком до заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року, група нежитлових приміщень №47 має загальну площу 115,8 кв.м. та належить на праві власності ОСОБА_9.

Проте, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не зазначило та не надало жодних доказів, які б свідчили, хто є власником залишкових 184,2 кв.м. групи нежитлових приміщень №47 на теперішній час.

Що стосується заявленого Благодійною організацією "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" клопотання про застосування позовної давності, то останнє підлягає залишенню без задоволення, з огляду на той факт, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. В той же час, наявні в матеріалах справи документи унеможливлюють встановлення судом в даному провадженні порушення прав або охоронюваних законом інтересів ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року у справі №27/89б підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна, а також відповідного договору купівлі-продажу такого майна.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій", м. Донецьк на ухвалу господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року у справі №27/89б - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року у справі №27/89б - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" №176-00/1243 від 18.10.2017 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна, а також відповідного договору купівлі-продажу такого майна.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) на користь Благодійної організації "Український благодійний фонд прямих спортивних інвестицій" (83001, м. Донецьк, вул. Постишева, 131 (поштова адреса: 03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53а, офіс 77), ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Е.В. Сгара

Л.Ф. Чернота

(У судовому засіданні 23.04.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 03.05.2018 року).