ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018м. ДніпроСправа № 904/747/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міжгалузевий регіон", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 624 055 грн. 31 коп. за договором поставки від 24.11.2016 № 24-11-0.2016ПСТ/1040

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №6/12 від 04.01.2018, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міжгалузевий регіон" заборгованість в розмірі 624 055 грн. 31 коп., з яких: 430 724 грн. 32 коп. - сума передплати за непоставлений відповідачем товар, 112 212 грн. 86 коп. - неустойка, 81 118 грн. 13 коп. 15% річних, відповідно до умов договору поставки від 24.11.2016 № 24-11-0.2016ПСТ/1040.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем господарських зобов'язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 20.03.2018.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2018 підготовче судове засідання відкладено на 19.04.2018, у звязку із неявкою представників сторін та ненаданням витребуваних судом документів.

23.03.2018 на адресу суду надійшло клопотання відповідача від 15.03.2018 № 0103/18-1 про відкладення призначеного на 20.03.2018 судового засідання, у звязку із неможливістю забезпечити явку представника через його термінове відрядження у м. Запоріжжя.

Ухвалою господарського суду від 19.04.2018 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 10.05.2018.

20.04.2018 на адресу суду надійшло клопотання відповідача від 17.04.2018 № 0203/18-1 про відкладення призначеного на 19.04.2018 судового засідання, у звязку із необхідністю погодження сторонами умов мирової угоди, проект якої направлено позивачу 11.04.2018.

У призначені судові засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь представника у судових засіданнях.

У судовому засіданні 10.05.2018 представник позивача наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог та зазначив, що сторони не дійшли згоди щодо умов мирової угоди, яку пропонував відповідач.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2016 між Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міжгалузевий регіон" (постачальник) укладено договір поставки № 24-11-0.2016ПСТ/1040 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити матеріали металопрокат (далі - «ресурси») на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. договору).

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до цього договору, що є його невід'ємною частиною (далі - "специфікація") (п. 2.1. договору).

Під партією ресурсів розуміються ресурси, передані на умовах цього договору по одному транспортному документу (п. 2.5. договору).

Поставка ресурсів здійснюється видами транспорту вказаними в специфікаціях. Постачальник зобов'язується поставити ресурси на умовах поставки зазначених в специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" редакції 2000 року (п. 3.1. договору).

Терміни поставки ресурсів вказуються в специфікаціях. У разі поставки ресурсів відповідно до графіка - графік оформляється як додаток до цього контракту, що є його невід'ємною частиною (п. 3.2. договору).

Постачальник має право здійснити поставку ресурсів в інші терміни виключно на підставі попередньої згоди покупця в письмовій формі (п. 3.3. договору).

Право власності на ресурси і ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від постачальника до покупця з дати поставки ресурсів (п. 3.4. договору).

Поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов'язані з постачанням ресурсів (п. 4.1. договору).

Ціна на ресурси може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору. Зміна ціни після оплати ресурсів не допускається (п. 4.2. договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість ресурсів, постачання яких здійснюється відповідно до доданих до неї специфікацій (п. 4.3. договору).

Оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі (п. 5.1. договору).

Оплата за поставлені ресурси буде проводитися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обчислюється з дати поставки ресурсів (п. 5.2. договору).

Датою оплати ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.3. договору).

Постачальник зобов'язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів оригінали наступних документів: рахунок на оплату ресурсів; транспортні та супровідні документи; сертифікат або паспорт якості продавця або виробника (в разі, якщо постачальник не є виробником); пакувальні документи; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічного безпеки (в передбачених законодавством випадках); акт прийому-передачі ресурсів і / або видаткову накладну (в 2-х примірниках), оформлені з боку постачальника (п. 6.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п. 7.1. договору).

У разі порушення термінів або обсягів поставок ресурсів, постачальник сплачує покупцеві неустойку в розмірі 8% від вартості не поставлених у строк ресурсів (п. 7.3. договору).

У разі порушення строків поставки більш як на 10 календарних днів покупець має право відмовитися від подальшої приймання і оплати ресурсів, а також вимагати повернення раніше сплачених за ресурси сум, які постачальник зобов'язаний повернути протягом трьох банківських днів з дати отримання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником після закінчення трьох робочих днів з дати його відправлення покупцем за адресою постачальника, вказаною в цьому договорі (п. 7.3.1. договору).

У разі порушення постачальником термінів поставки ресурсів, передбачених цим договором, за яке покупцем внесена повна або часткова попередня оплата. Постачальник за користування грошовими коштами покупця зобов'язаний сплатити покупцеві 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати і до дня фактичної поставки ресурсів або дня повернення грошових коштів (п. 7.10. договору).

Постачальник сплачує неустойку і відсотки за користування грошовими коштами покупця незалежно від відшкодування збитків (п. 7.15. договору).

Цей договір вступає в силу з дати його підписання (п. 10.4. договору).

Цей договір діє до 31.12.2017 року. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов'язань (в тому числі гарантійних) за цим договором (п. 10.5. договору).

Сторони підписали та скріпили печатками Специфікацію № 1 (а.с. 18), в якій визначили товар, що підлягає поставці

- кутник 125x125x12 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 22,800 т вартістю 702 810 грн. 00 коп. (ціна за 1 т без ПДВ 30 825 грн. 00 коп.);

- кутник 100x100x10 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 15,120 т вартістю 466 074 грн. 00 коп. (ціна за 1 т без ПДВ 30 825 грн. 00 коп.). Всього 1 402 660 грн. 00 коп. з ПДВ. Також сторонами у вказаній специфікації визначено строк поставки: протягом 45 календарних днів з дати здійснення передоплати (п. 4 специфікації № 1) та умови оплати: 40% - передоплата, 60% - протягом 7 календарних днів від дати відвантаження (п. 5 специфікації № 1).

Відповідач виставив позивачу рахунок № 36 від 09.12.2016 на оплату ресурсів вартістю 1 402 660 грн. 00 коп. з ПДВ (а.с. 20).

На виконання умов договору позивач здійснив передоплату 40% у розмірі 561 064 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 20.12.2016, відповідно до якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 561 064 грн. 32 коп. з призначенням платежу: «передоплата за металопрокат по договору № 24-11-0.2016ПСТ/1040 від 24.11.2016р., по рахунку № 36 від 09.12.2016р.» (а.с. 19).

В п. 4 специфікації № 1 сторони погодили строк поставки ресурсів: протягом 45 календарних днів з дати здійснення передоплати.

З огляду на викладене, відповідач повинен був поставити спірний товар у строк до 03.02.2017 включно (20.12.2016 дата здійснення передоплати + 45 календарних днів).

Позивач стверджує, що у встановлений договором та специфікацією № 1 строк ресурси: кутник 125x125x12 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 22,800 та кутник 100x100x10 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 15,120 т на загальну суму 1 402 660 грн. 00 коп. з ПДВ на його адресу поставлені не були.

Позивач звертався до відповідача з листом № 703/13 від 17.02.2017 (а.с. 21), в якому зазначив, що станом 17.02.2017 відвантаження ресурсів не відбулось, просив пришвидшити відвантаження спірного металопрокату.

Відповідач листом № 02/151 від 17.02.2017 (а.с. 22) повідомив позивача, що причини порушення строків поставки, січень поточного року виробник був на канікулах. На 17.02.2017 продукція вироблена, і йде процес оформлення дозвільних документів (дана продукція в РФ потрапляє під подвійне призначення), для подальшого митного оформлення продукції та відправки продукції.

Листом № 1199/14 від 20.03.2017 (а.с. 23) позивач повідомив відповідача, що станом 20.03.2017 відвантаження ресурсів не відбулось, просив пришвидшити відвантаження спірного металопрокату.

Відповідач направив позивачу листа № 03/166 від 21.03.2017 (а.с. 24), в якому зазначив, що 21.03.2017 подано документи в ТПП в РФ, також йде пошук транспорту на відвантаження вищевказаного товару. У самий найближчий час, товар буде відвантажено на адресу покупця.

Відповідач звернувся до позивача з листом № 05/299 від 22.05.2017 (а.с. 25), в якому, відповідно до вимог митного органу РФ, просив повідомити область застосування, вищевказаної продукції в повному обсязі. Оскільки митний орган РФ, вважає що ПрАТ «Північний ГЗК» не застосовує не в одній області підприємства, дану продукцію.

Листом № 2250/13 від 23.05.2017р. (а.с. 26) позивач повідомив відповідача, що в зв'язку з тим, що ступінь агресивного впливу на сталеві конструкції в корпусі Фабрики огрудкування окатишів, прийнята як сильноагрессивна і у зв'язку зі складністю збирання злежалого пилу з будівельних конструкцій покрівлі, проектним інститутом ТОВ «МІ-ЦЕНТР» для виготовлення металевих конструкцій ферм, передбачено застосування металопрокату з спецсталі (12Г2СМФ, 12ГН2МФАЮ, 12ГСМФ, 14ГСМФР, 16Г2АФ, 15ХСНД, 18Г2АФпс, 10ХСНД).

Позивач направив відповідачу листа № 2375/13 від 01.06.2017 (а.с. 27-28), в якому просив у терміновому порядку здійснити поставку спірного металопрокату.

Відповідач листом № 06/101 від 02.06.2017 (а.с. 29) відповів позивачу, що 01.06.2017 надійшла відмова на митне оформлення та вивезення продукції за межі РФ. Відповідач після отримання даної інформації про відмову, направив ряд запитів до Європи та Китаю на поставку аналога марки стали 10ХСНД. Також направлено запити на придбання заготовки для подальшого прокату вищевказаних кутків на території України.

Листом № 06/197 від 15.06.2017 (а.с. 30) відповідач повідомив позивача, що веде переговори з ПАТ «Дніпроспецсталь» про скорочення термінів поставки заготовки 10ХСНД і надання знижки на вищезазначену продукцію.

Позивач направив відповідачу листа № 2924/13 від 10.07.2017р. (а.с. 31), в якому повідомив, що відмовляється від подальшої приймання металопродукції за специфікацією №1 до договору № 24-11-0.2016ПСТ /1040 від 24.11.2016. Також наполягав на поверненні раніше сплаченої за вказаний металопрокат суми в розмірі 561 064 грн. 32 коп.

Листом № 07/301 від 13.07.2017 (а.с. 32) відповідач повідомив позивача, що 10.07.2017 було отримано лист про відмову приймати кутки 100x100x10 і 125x125x12. Відповідач 11.07.2017 звернувся до заводу-виробника про анулювання замовлення і повернення грошових коштів. Завод-виробник, в найкоротший час поверне раніше отриману передоплату, отриману для виготовлення заготовки 10ХСНД, і компанія поверне на адресу ПАТ "Північний ГЗК» раніше отриману передоплату в розмірі 561 064 грн. 32 коп.

Позивач направив відповідачу листа № 3270/13 від 27.07.2017 (а.с. 33), в якому вимагав в терміновому порядку повернення раніше сплаченої за вказаний металопрокат суми в розмірі 561 064 грн. 32 коп.

Листом № 08/102 від 01.08.2017 (а.с. 34) відповідач повідомив позивача, що не використав та не використовує кошти отримані від ПрАТ «Північний ГЗК» для своїх цілей. ТОВ «Торговий Дім «Міжгалузевий Регіон», залучив також і свої кошти для оперативного розміщення замовлення на виготовлення вищевказаної продукції. Відповідач чекає повернення грошових коштів від Заводів-виготовлювачів, і зобов'язується повернути грошові кошти на адресу ПрАТ« Північний ГЗК ».

Позивач стверджує, що саном на 20.02.2018 ресурси: кутник 125x125x12 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 22,800 та кутник 100x100x10 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 15,120 т на загальну суму 1 402 660 грн. 00 коп. з ПДВ йому поставлені не були.

Передплату за спірний товар у повному обсязі відповідач повернув лише частково, а саме:

- 29.08.2017 - 20 340 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 275);

- 18.09.2017 - 30 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 295);

- 29.09.2017 - 50 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 488);

- 21.11.2017 -10 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 546);

- 29.12.2017 - 10 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 576);

- 09.01.2018 - 10 000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 379).

Всього 130 340 грн. 00 коп.

Таким чином, неповерненою залишилась сума передоплати у розмірі 430 724 грн. 32 коп. (561 064 грн. 32 коп. - 130 340 грн. 00 коп.).

На підставі п. 7.3 договору позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача неустойку 8% від вартості не поставлених у строк ресурсів у розмірі 112 212 грн. 86 коп.

Із посиланням на п. 7.10. договору, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 15% річних за користування грошовими коштами в сумі 81 118 грн. 13 коп. за загальний період з 04.02.2017 по 21.02.2018.

Доказів повного повернення попередньої оплати сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено вище, позивач на виконання умов договору та Специфікації № 1 здійснив передоплату за товар 40% у розмірі 561 064 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 20.12.2016.

Однак відповідач, в порушення умов договору, ресурси: кутник 125x125x12 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 22,800 т та кутник 100x100x10 ЮХСНД мера ГОСТ 8509-93, ГОСТ 6713-91, ГОСТ 19281-89, ГОСТ 8510-93 у кількості 15,120 т загальною вартістю 1 402 660 грн. 00 коп. у встановлений строк позивачу не поставив.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України у позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати від постачальника, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Частиною 1 ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.10. договору у разі порушення постачальником термінів поставки ресурсів, передбачених цим договором, за яке покупцем внесена повна або часткова попередня оплата. Постачальник за користування грошовими коштами покупця зобов'язаний сплатити покупцеві 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати і до дня фактичної поставки ресурсів або дня повернення грошових коштів.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Перевіривши розрахунок 15% річних за користування грошовими коштами, наданий позивачем, судом встановлено, що розрахунок проведений неправильно, а саме позивачем при розрахунку 15% річних за користування грошовими коштами на суму заборгованості 540 724 грн. 32 коп. здійснене нарахування з урахуванням дня часткового повернення відповідачем попередньої оплати за платіжним дорученням № 295 від 18.09.2017.

У звязку із чим, відповідно до здійсненого судом розрахунку, загальний розмір 15% річних за користування грошовими коштами становить 80 895 грн. 92 коп., який і підлягає задоволенню. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Перевіркою виконаного позивачем штрафу порушень чинного законодавства та умов договору судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобовязання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 430 724 грн. 32 коп. передплати за непоставлений товар, 112 212 грн. 86 коп. неустойки, 80 895 грн. 92 коп. 15 річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, під час судового розгляду справи судом встановлена зміна найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міжгалузевий регіон" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Міжгалузевий регіон", що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_2 від 20.04.2018, у звязку із чим господарський суд вбачає підстави для заміни відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Замінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Міжгалузевий регіон" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Міжгалузевий регіон" у зв'язку зі зміною найменування.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Міжгалузевий Регіон" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 37, офіс 97, ідентифікаційний номер 40127166) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний номер 00191023) 430 724 грн. 32 коп. (чотириста тридцять тисяч сімсот двадцять чотири грн. 32 коп.) передплати за непоставлений товар, 112 212 грн. 86 коп. (сто дванадцять тисяч двісті дванадцять грн. 86 коп.) неустойки, 80 895 грн. 92 коп. (вісімдесят тисяч вісімсот дев'яносто п'ять грн. 92 коп.) 15% річних, 9 357 грн. 50 коп. (дев'ять тисяч триста п'ятдесят сім грн. 50 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 11.05.2018