ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23.04.2018р. Справа № 914/107/18
Cуддя: Стороженко О.Ф.
Секретар: Мазуркевич М.Р.
Позивача: ОСОБА_1 Довіреність №100168 від 15.01.2018;
Відповідача: ОСОБА_2 Довіреність б/н від 20.04.2018.
Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.
23.03.2018 Господарським судом Львівської області ухвалено Рішення у справі №914/107/18, яким задоволено частково позов Приватного підприємства «Охоронно-юридична фірма «Аутпост-4» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хабконстракт» грошових коштів.
Враховуючи Заяву Позивача від 21.02.2018, суд, пунктом 5 резолютивної частини Рішення, призначив додаткове судове засідання для вирішення питання стосовно розподілу судових витрат у справі.
28.03.2018 у суд надійшла Заява Позивача з остаточним визначенням суми судових витрат, понесених Підприємством «Охоронно-юридична фірма «Аутпост-4».
При цьому, Позивачем заявлено про стягнення з Відповідача:
1)50% судового збору за подання Позовної заяви у сумі 957,29грн.
-вартість консультацій 500,00грн. (за 0,5годин);
-вартість претензійної роботи 750,00грн. (за 0,75годин);
-вартість робіт і послуг з підготування (та подання) Позовної заяви 1500,00грн. (за 1,5години);
-вартість робіт і послуг з підготування (та подання) Заяви щодо зменшення позовних вимог та виконання Ухвали суду про відкриття провадження у справі 1500,00грн. (за 1,5години);
-гонорар за добровільне часткове погашення боргу Відповідачем після подання позову 5025,60грн. (10% від суми платежу);
-оплата за участь адвоката у судових засіданнях 3500,00грн. (за 3,5год.);
-гонорар за задоволення позову 2504,90грн. (10% від суми задоволених позовних вимог).
На підтвердження факту понесення судових витрат Позивачем надано:
1)Платіжне доручення №450 від 11.01.2018 про сплату судового збору у сумі 1914,59грн. за подання Позовної заяви, яку оформлено Позивачем з порушенням вимог ч.1 ст.173 ГПК України, що зумовило постановлення судом Ухвали від 22.01.2018 про розєднання вимог, зазначених у позові, та виділення їх у два самостійні провадження.
2)Щодо витрат на професійну правничу допомогу:
-Договір №4/01 від 02.01.2018 про надання правової допомоги та Додаток №1 (до Договору) від 17.01.2018;
-Акти приймання-передавання наданої правничої допомоги №4-02/18 від 01.02.2018 та №2-03/18 від 26.03.2018;
-Платіжні доручення: №481 від 02.02.2018 про сплату Позивачем коштів у сумі 9275,60грн. та №506 від 28.03.2018 про сплату коштів у сумі 6004,90грн.
При цьому, Відповідачем зазначено про необхідність врахування:
-факту часткового погашення Відповідачем суми боргу ще до часу відкриття провадження у справі;
-факту розєднання судом позовних вимог;
-наявність кількох однотипних спорів між Сторонами, у яких Позивачем підготовлено однотипні позови, що виключає необхідність тих витрат часу, які зазначено в Описі судових витрат.
23.04.2018 Відповідачем подано Клопотання про відкладення розгляду питання щодо розподілу судових витрат до часу розгляду (Львівським апеляційним господарським судом) по суті Апеляційної скарги на Рішення суду першої інстанції (у даній справі). У звязку з відсутністю правових підстав, суд відмовив у задоволенні зазначеного Клопотання.
Керуючись нормами ч.4 ст.126 ГПК України, суд визначив розмір витрат Позивача на оплату послуг адвоката, виходячи із його співмірності щодо:
-складності спору, яка, фактично, була незначною;
-фактичного виконання адвокатом робіт (надання послуг), враховуючи, при цьому: неналежну якість певних робіт (послуг) та невиправдане завищення їх вартості;
-витраченого часу адвоката, враховуючи його розумну необхідність;
-обсягу робіт (послуг), враховуючи, при цьому, чи були вони фактичними і неминучими (обґрунтованими);
-ціни позову, яка, фактично, була незначною (згідно з нормою ч.5 ст.12 ГПК України, - малозначна справа).
Факт наявності двосторонньої домовленості Позивача та Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери» (на підставі Договору №1/01 від 02.01.2018) щодо оплати вартості робіт (послуг) адвоката не зумовлює безумовного виникнення у Відповідача, який не є стороною Договору (про надання правової допомоги), обовязку з відшкодування усіх фактично понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, так як на особу, що не є стороною правочину, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
При цьому, суд враховує, що саме такі критерії щодо судових витрат застосовує у своїй практиці Європейський суд з прав людини (п.95 Рішення у справі «Баришевський проти України»; п.80 Рішення у справі «Двойних проти України»; п.88 Рішення «Меріт проти України»), яка, згідно з нормою ч.4 ст.11 ГПК України, є джерелом права.
Враховуючи фактичні обставини та критерії розумності судових витрат, суд встановив наявність підстав для зменшення розміру певних витрат адвоката (які заявлено до стягнення з Відповідача), а саме:
1)На претензійну роботу на 50%, та як:
-в Акті від 01.02.2018 зазначено про витрати на підготовку Претензії та її надсилання, хоча фактично окремої претензії щодо боргу за Договором №12-08/17Л від 19.07.2017 (який є предметом позову у даній справі) не було;
-наявною є Претензія від 03.01.2018, де, без будь-яких обґрунтувань та розрахунків, зазначено загальну суму боргу за двома окремими Договорами (у тому числі Договором №16-08/17Л від 26.07.2017, борг за яким є предмет розгляду в іншій справі №914/142/18).
2)На підготування Позовної заяви на 2/3, так як позов підготовлено неякісно, що підтверджується наступним:
-усупереч вимогам ч.1 ст.173 ГПК України, у Позовній заяві безпідставно обєднано декілька вимог, не повязаних між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами, що зумовило розєднання судом позовних вимог (Ухвалою від 22.01.2018);
-до Позовної заяви додано неналежний доказ: Акт №02/12 від 01.12.2017;
-до Позовної заяви додано Рахунок №02/12, дата складання якого не відповідала дійсності (і адвокат дану обставину не зауважив);
-Розрахунок сум додаткових нарахувань, доданий до Позовної заяви, не містив необхідної конкретизації, виходячи з фактичної суми боргу за Договором №12-08/17Л;
-у Позовній заяві зазначено невідповідний ідентифікаційний код Позивача.
3)На підготування та подання Заяви, якою зменшувались позовні вимоги та усувались недоліки, допущені при поданні Позовної заяви (згідно з вимогами Ухвали суду від 22.01.2018 про відкриття провадження у справі) на 2/3, так як:
-проведення розрахунку зменшення суми боргу (у звязку з фактом часткової сплати Відповідачем) та донарахування сум пені, відсотків річних та інфляційних втрат (за наступний період прострочення) не потребує значних зусиль та часу;
-недоліки у Позовній заяві допущені з вини адвоката, тому, вчинення дій на їх усунення повинно здійснюватись виключно за рахунок адвоката.
4)Гонорару за добровільне часткове погашення боргу (Відповідачем) після подання Позовної заяви на 50%, так як відсутні докази наявності причинно-наслідкового звязку між дією (адвоката) з подання позову та сплатою Відповідачем частини боргу до часу відкриття провадження у справі.
Проте, суд враховує факт сплати Відповідачем частини боргу, що зумовило зменшення Позивачем розміру позовних вимог.
Тому, з Відповідача підлягають стягненню витрати Позивача (на професійну правничу допомогу) у сумі 7471,79грн.
Згідно з нормою ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір», суд, розєднуючи позовні вимоги (Ухвалою від 22.01.2018), усі витрати Позивача на судовий збір (за подання Позовної заяви) врахував лише у справі №914/107/18, тому, відповідно до норми п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, такі судові витрати (1914,59грн.) підлягають покладенню на Сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, наявні підстави для покладення на Відповідача витрат на судовий збір у сумі 1376,46грн.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 126, 129, 233 (ч.3), 238 (ч.6), 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1.У задоволенні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача витрат на судовий збір відмовити частково: у частині стягнення коштів у сумі 538,13грн.
2.У задоволенні Заяви Позивача про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовити частково: у частині стягнення коштів у сумі 8766,00грн.
3.Вимоги Позивача про стягнення з Відповідача решти судових витрат задовольнити.
Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:
- у випадку відсутності апеляційного оскарження після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;
- у випадку апеляційного оскарження і відсутності факту скасування після ухвалення Львівським апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.
Повне Рішення складено 02.05.2018.
Суддя Стороженко О.Ф.