ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/1220/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд"

на рішення Господарського суду Чернігівської області (суддя -Мурашко І.Г.) від 26.06.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду (головуючий - Алданова С.О., судді: Зубець Л.П., Мартюк А.І.) від 02.10.2017

у справі за позовом Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області

до Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" в особі Будівельного управління № 1 Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд"

про стягнення 129 644 грн. 20 коп.

Короткий зміст позовних вимог

1. 26.04.2017 Комунальне підприємство "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області (далі - Позивач) подало позовну заяву про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" в особі Будівельного управління № 1 Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" (далі - Відповідач) заборгованості у сумі 129 644 грн. 20 коп. заборгованості за надані комунальні послуги.

2. Позовна заява мотивована тим, що внаслідок несвоєчасної оплати за послуги, надані Відповідачу Позивачем за укладеним між сторонами договором № 719 від 01.02.2011 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, утворилась заборгованість за період з листопада 2013 по листопад 2016. Позивач вказує, що він направляв Відповідачу рахунки-фактури, які вручені йому "під підпис", а також направляв вимогу про необхідність сплати заборгованості, яка залишена без відповіді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. 26.06.2017 Господарський суд Чернігівської області вирішив залишити без розгляду вимоги в частині стягнення 37 747 грн. 76 коп. вартості послуг з централізованого опалення приміщення загальною площею 262, 5 кв. м. (1 поверх) за адресою: м. Прилуки, вул. Бособрода, 108 за період з 23.10.2014 по 31.03.2015; позовні вимоги задовольнити частково: стягнути з Відповідача на користь Позивача 91 272 грн. 81 коп. заборгованості, а в іншій частині позову відмовити. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги підтверджені належними доказами лише в сумі 91 272 грн. 81 коп., а вимоги на суму 37 747 грн. 76 коп. за надані послуги з централізованого опалення за період з 23.10.2014 по 31.03.2015 не підтверджені достатніми доказами, незважаючи на витребування цих доказів у Позивача ухвалами суду, а тому підлягають залишенню без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017). Вимоги в частині стягнення 623 грн. 63 коп. за постачання холодної, гарячої води та водовідведення за період з листопада 2013 року по листопад 2016 року, за висновком суду, не підлягають задоволенню через непідтвердження надання вказаних послуг на зазначену суму, оскільки акти про надання цих послуг з порушенням умов вказаного договору складені в односторонньому порядку або підписані з боку Відповідача неуповноваженою на те особою. Крім цього стосовно вимог про стягнення боргу за послуги з централізованого палення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення за період з листопада 2013 року по березень 2014 року ці вимоги заявлені з пропуском строку позовної давності, однак заяви про її застосування подано не було, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу цього строку. При цьому судом було встановлено, що до договору № 719 від 01.02.2011 сторони неодноразово переукладали додатки, що змінювали перелік об'єктів, щодо яких здійснювалось обслуговування та надання відповідних послуг, з урахуванням яких суд встановив об'єкти, до яких Позивачем надавались відповідні послуги, обставини та періоди надання таких послуг Відповідачу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. 02.10.2017 Київський апеляційний господарський суд вирішив рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Рішення апеляційного суду мотивоване тими ж аргументами, що наведені в рішенні суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. 06.11.2017 Відповідач подав касаційну скаргу із клопотанням про поновлення строку подання касаційної скарги. У касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2017, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Судами не було надано належної оцінки обставинам, що ні в постанові Вищого адміністративного суду України від 02.12.2010 № К-42775/09 та в ухвалі Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.10.2011 у справі № 2-а-233, ні в акті приймання-передачі від 25.07.2013 не вказується про зобов'язання передати частину будівлі-гуртожитку в м. Прилуки, вул. Бособорода, 108, що вказує на те, що за цими документами зобов'язано було правопопередника Відповідача - акціонерне товариство-фірму "Укргазбуд", передати вказану будівлю у повному обсязі. Наявність технічної документації на вказану будівлю у Прилуцької міської ради Чернігівської області свідчить про передачу будівлі - гуртожитку в комунальну власність разом із технічною документацією.

7. У спірний період, за який нарахована заборгованість, структурний підрозділ Відповідача - Будівельне управління № 1 не було балансоутримувачем або власником будівлі-гуртожитку в м. Прилуки, вул. Бособорода, 108, з метою обслуговування якого між сторонами укладений договір № 719 від 01.02.2011. Таким балансоутримувачем, а відповідно і споживачем послуг, виходячи з викладених обставин (пункт 6) є територіальна громада Прилук в особі Прилуцької міської ради, у зв'язку із чим у Відповідача не виникає зобов'язань за договором № 719 від 01.02.2011 саме з приводу споживання комунальних послуг щодо вказаної будівлі гуртожитку, про що Позивачу, що входить до сфери управління Прилуцької міської Ради, було відомо.

8. Через направлення Відповідачем 26.07.2013 Позивачу листа із повідомленням про передачу будівлі гуртожитку до комунальної власності та вимогами про припинення надання комунальних послуг шляхом укладення додаткової угоди, відповіді на який отримано не було, в силу умов в пункті 11.4 договору № 719 від 01.02.2011 такий договір вважається припиненим через 30 днів та 5 днів (для поштового обігу), тобто з 01.09.2013.

9. Підписання у 2014 та у 2015 році між сторонами додаткових угод відбулось після припинення договору № 719 від 01.02.2011, а акт наданих послуг є достатнім доказом виконання господарської операції.

Позиція Верховного Суду

Щодо повноважень суду касаційної інстанції

10. Наполягаючи на передачі справи на новий розгляд, скаржник вказує на необхідність встановлення інших, ніж ті, що були встановлені судами першої та апеляційної інстанції, обставин щодо визначення переліку об'єктів, до яких Позивачем за укладеним з Відповідачем договором № 719 від 01.02.2011 та укладених додатків до нього надавались послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Однак такі вимоги скаржника не враховують межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені статтею 300 ГПК України. Нормами частин 1, 2 цієї статті передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, встановлення будь яких нових, інших, протилежних обставин, ніж ті, що вже були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, не може мати місце на стадії касаційного перегляду судових рішень, оскільки виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції в силу імперативних приписів статті 300 ГПК України, у зв'язку із чим слід відхилити доводи скаржника (пункти 6, 7, 8) як такі, що суперечать нормам статті 300 ГПК України.

Суд також звертає увагу, що в статті 310 ГПК України законодавець визначив підстави, за яких судові рішення підлягають обов'язковому (безумовному) скасуванню з направленням справи на новий розгляд (що не пов'язані визначенням іншої підсудності - частина 1) та підстави, за яких також підлягають скасуванню оскаржувані судові рішення першої та/або апеляційної інстанції, що пов'язані з встановленням обставин справи (частина 3): суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необгрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів; або інше клопотання (заяву учасника) справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Між тим скаржник не навів жодної із передбачених в статті 310 ГПК України підстави для скасування оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, наполягаючи на встановленні на підставі тих самих доказів інших (протилежних) обставин щодо об'єктів Відповідача, до яких Позивачем надавались послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

При цьому Суд звертає увагу на те, що предметом спору є вимоги про стягнення заборгованості за відповідні послуги, однак не вимоги щодо права на той або інший об'єкт, до якого такі послуги надавались.

11. Суд також звертає увагу на те, що Відповідач просить (пункт 9) здійснити перегляд оскаржуваних рішень, виходячи з надання Позивачем Відповідачу послуг на позадоговірній основі. Однак суди попередніх інстанцій на підставі доказів у справі встановили обставини надання Позивачем на об'єкти Відповідача послуги за договором № 719 від 01.02.2011, визначили підтверджені доказами періоди та суми боргу, що заявлені до стягнення з листопада 2013 року по листопад 2016 року, а також обрахували відповідно до умов вказаного договору, обставин та доказів у справі та вимог законодавства заявлені до стягнення суми заборгованості та інші нарахування, Суд погоджується із оскаржуваними рішеннями про наявність правових та матеріальних підстав для задоволення позовних вимог у справі.

12. Таким чином доводи скаржника щодо неправомірності задоволення позовних вимог про стягнення спірної суми заборгованості у відповідних розмірах не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню, правомірні висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях відповідають нормам законодавства, зокрема статтям 1, 13, 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, статям 32, 33, 34, 101 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), а також встановленим на підставі доказів у справі обставинам справи.

13. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та рішення місцевого суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

14. У зв'язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.06.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 у справі № 911/1220/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак