УХВАЛА

про задоволення скарги на постанову про повернення виконавчого документа

м. Київ

05.05.2018Справа № 910/8614/13

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю»

до 1. Приватного акціонерного товариства «Окма»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон»

про зобов'язання вчинити дії

Щодо розгляду скарги Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» №01-19/152 від 19.01.2018 року на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу

Головуючий суддя Котков О.В.

судді Босий В.П.

Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

від позивача Касьянов С.М. (представник за довіреністю)

від відповідачів-1, 2 та виконавчої служби не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Кременчуцький завод технічного вуглецю» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ОКМА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон» про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2014р. у справі №910/8614/13, (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2014 року) позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» задоволено повністю: зобов'язано відповідачів передати позивачу первинні документи, на підставі яких здійснювались зміни в системі реєстру власників цінних паперів ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю».

30 травня 2014 року Господарським судом міста Києва видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2014р. по справі №910/8614/13.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві наказ Господарського суду міста Києва від 30.05.2014р. повернуто стягувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015р. (залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016р.) визнано незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45063079 від 19.02.2015р., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О.

21 квітня 2017р. Головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Ченківським О.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/8614/13.

8 червня 2017 року Головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Ченківським О.О. було складено Акт про відсутність посадових осіб ТОВ «Рекон» за місцем проведення виконавчих дій: м. Київ, вулиця Патріса Лумумби 4/6, корпус В.

19 червня 2017 року Головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Ченківським О.О. було винесено вимогу про забезпечення виконання рішення суду щодо зобов'язання ТОВ «Рекон» у справі №910/8614/13.

3 серпня 2017 року Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Гусєвим О.О. складено Акт про те, що у боржника ТОВ «Рекон» відсутні документи, які він повинен передати згідно рішення суду.

3 серпня 2017 року Державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Гусєвим О.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

23 січня 2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєва О.О. вчинені у виконавчому провадженні № 45063079.

2. Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 3 серпня 2017 року винесену у виконавчому провадженні № 45063079 державним виконавцем Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєвим О.О. та зобов'язати державного виконавця вчинити виконавчі дії в порядку, встановленому статтею 63 Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того скарга містила клопотання про поновлення строку для подання скарги.

25 січня 2018 року судом було повідомлено скаржника, що справу було скеровано до Київського апеляційного господарського суду, тому вирішення питання прийняття скарги відкладається до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу передачі справи справу №910/8614/13 для розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Котков О.В., судді Босий В.П., Шкурдова Л.М.

Ухвалою суду від 27.04.2018р. скаргу було прийнято до розгляду з урахуванням клопотання скаржника про поновлення строку для подання скарги, оскільки причини такого пропуску було визнано судом обґрунтованими, призначено засідання на 05.05.2018р.

В судове засідання 05.05.2018р. представники відповідачів-1, 2 та органу державної виконавчої служби не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, скаргу було розглянуто в судовому засіданні 05.05.2018р.

Скарга позивача обґрунтована тим, що державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.08.2017р. порушив та не виконав вимоги ст.ст. 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 01.09.2015р. у даній справі.

04.05.2018р. скаржник звернувся до суду з клопотанням про:

- винесення окремої ухвали про порушення Печерським районним відділом ДВС м. Києва вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Господарського процесуального кодексу України;

- постановлення ухвали про стягнення з ТОВ «Рекон» в дохід державного бюджету штрафу;

- постановлення ухвали про стягнення з ПрАТ «Окма» в дохід державного бюджету штрафу.

Судом в судовому засіданні було відхилено вказане клопотання, оскільки:

Стосовно винесення окремої ухвали.

Відповідно до частини першої статті 246 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилався скаржник в якості обґрунтування клопотання, зазначено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Таким чином, постановлення окремої ухвали є засобом реагування суду на вказані порушення чи недоліки саме при вирішенні спору, а не під час судового контролю за виконанням судових рішень.

Стосовно постановлення ухвал про стягнення штрафу.

Скаржник посилається на пункт 2 частини першої статті 135 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Скаржник вказує, що зловживання процесуальними правами з боку відповідачів полягало в нез'явленні представників відповідачів в судові засідання з розгляду поданих ними апеляційних та касаційних скарг. Крім того, скаржник зазначає, що відповідачами подавались безпідставні скарги на рішення судів.

Суд не вважає своєчасним та справедливим застосування до відповідачів штрафу за клопотанням скаржника, оскільки в межах розгляду даної скарги судом не встановлено з боку відповідачів чи їх представників зловживання правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. Наведені скаржником приклади вчинення відповідачами таких дій стосуються перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному провадженнях.

Суд окремо звертає увагу скаржника, що постановлення ухвали про стягнення штрафу з відповідної особи є саме правом, а не обов'язком суду.

Дослідивши матеріали справи та докази додані до скарги, заслухавши представника скаржника, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність вимог, викладених в скарзі, враховуючи наступне:

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню. (стаття 1 закону України «Про виконавче провадження»).

Суд виходить з того, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до положень частин другої та третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відсутність у боржника документів, а також усна заява керівника ТОВ «Рекон» відносно відсутності інформації щодо місця знаходження документів, не спростовують факту порушення останнім обов'язку щодо передачі таких документів на користь позивача з огляду на вимоги позивача за позовом та прийнятого за наслідками його розгляду рішення судом.

П. 6 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якої було винесено оскаржувану постанову, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Органом державної виконавчої служби не надано до матеріалів справи, в тому числі на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2018р. копій матеріалів виконавчого провадження №45063079, відповідно до яких можна було б дійти висновку, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно (первинні документи) та державним виконавцем здійснено відповідні належні заходи щодо розшуку такого майна, які виявилися безрезультатними.

Належним чином засвідчених копій постанов про накладення штрафу на боржника та надсилання до правоохоронних органів подання (повідомлення) про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності в порядку ст. 63 закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем до матеріалів справи також не надано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015р. у даній справі, яка набрала законної сили, встановлено, що відсутність відповідних первинних документів у боржника станом на конкретну дату не є предметом дослідження при вирішенні спору згідно заявленого предмету позову - зобов'язання вчинити дії, а відтак без достатніх на те правових підстав є посилання органу державної виконавчої служби при винесення відповідної постанови лише на протокол обшуку та пояснення керівника боржника, оскільки в силу ст. 11 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону чинній на день постановлення ухвали від 01.09.2015р.) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45063079 від 03.08.2018р., суперечать нормам закону України «Про виконавче провадження» та вимогам ухвали Господарського суду міста Києва від 01.09.2015р. у даній справі, а тому вказана постанова підлягає визнанню незаконною.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд дійшов висновку, що вимоги викладені в даній скарзі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 339-345, 233-235, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєва О.О. вчинені у виконавчому провадженні № 45063079.

2. Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 3 серпня 2017 року винесену у виконавчому провадженні № 45063079 державним виконавцем Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєвим О.О. та зобов'язати державного виконавця вчинити виконавчі дії в порядку, встановленому статтею 63 Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили 05 травня 2018 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту 05 травня 2018 року.

Головуючий суддя Котков О.В.

Суддя Босий В.П.

Суддя Шкурдова Л.М.