ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" травня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/906/18

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Барселона Ю ЕЙ» про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Барселона Ю ЕЙ» про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки.

Відповідна заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства.

Так, згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Між тим, у поданій позовній заяві прокурор посилається на прийняття рішень Софіївсько-Борщагівської сільської ради №2 від 07.07.2010 та №4 від 04.08.2010, а також на укладення договору купівлі-продажу від 14.12.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ «Барселона Ю ЕЙ», проте доказів на підтвердження відповідних обставин - вказані рішення та договір - не надає.

Окрім того, у поданій позовній заяві позивач посилається на те, що рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради №267 від 27.10.2012 передано у власність ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, однак, відповідного рішення, на підтвердження такої обставини не надає. При цьому, до позовної заяви додано рішення Софіївсько-Борщагівської ради №267 від 27.10.2010.

Відповідно до ч.1,3, 4 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

В силу ч.2 ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч.5 вказаної норми, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, до поданої позовної заяви додані копії документів, між тим, такі копії не засвідчені належним чином: містять лише підпис, без вказівки прізвища особи, яка його засвідчила та такий напис не містить дати засвідчення копії.

Недотримання вимог ст.ст.162,164 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання (з підтвердженням направлення копії іншим учасникам) письмових доказів, у підтвердження обставин, на які є посилання у позові в оригінали або належним чином засвідчених копіях.

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Ухвалу підписано 08.05.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова