РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Справа № 903/540/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Суддя - доповідач (головуючий суддя) Філіпова Т.Л., суддя Маціщук А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1Д

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів на рішення господарського суду Волинської області постановленого 29.01.18р. (повний текст складений 01.02.18р.) та проголошеного о 16:11 год. в м. Луцьку колегією суддів у складі: головуючий суддя Дем'як В.М., суддя Якушева І.О., суддя Слободян О.Г. у справі №903/540/17

за позовом: Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів

до відповідача: Любомльської міської ради Волинської області

про визнання недійсним рішення Любомльської міської ради від 01.12.2016р. №11/27 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою

Територіальне медичне обєднання Любомльського і Шацького районів звернулось з позовом до Любомльської міської ради Волинської області про визнання недійсним рішення Любомльської міської ради від 01.12.2016р. №11/27 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням II пленарного засідання 11 чергової сесії Любомльської міської ради від 01.12.2015 року №11/27 Про припинення права постійного користування земельної ділянки було припинено Любомльській центральній районній лікарні право постійного користування частини земельної ділянки площею 0.4000 га із загальної площі 5,2439 га.

Вважає, що вищезазначене рішення Любомльської міської ради протиправним та таким, що прийнято всупереч приписів земельного законодавства щодо припинення права постійного землекористувача, визначеного законом, без належного обґрунтування та без згоди землекористувача (Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів як правонаступника Любомльської центральної районної лікарні), оскільки при його прийнятті відповідачем було порушено встановлений законом порядок та не враховано (не взято до уваги) всіх обставин, які мають значення у спірних правовідносинах.

Рішенням господарського суду Волинської області від 29.01.18р. у справі №903/540/17 в задоволенні позову відмовлено.

Як на підставу відмови у позові, суд першої інстанції посилається на ту обставину, що згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1000038 від 02.11.2012р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи було припинено юридичну особу - Любомльську центральну районну лікарню (). Правонаступництво юридичної особи, до якої приєднуються відображається в розділі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа:

Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.08.2017р. (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області, ) в графі ОСОБА_3 про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: зазначено відомості відсутні.

Вказана обставина на думку суду першої інстанції свідчить про те, що процедура приєднання для Любомльської ЦРЛ не була завершена, оскільки не було проведено державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Крім того, згідно п.1.8 статуту ТМО Любомльська центральна районна лікарня є лише головним підрозділом ТМО, на який покладаються функції з надання консультативно-методичної допомоги іншим структурним підрозділам ТМО. Жодні відомості, про те, що ТМО є правонаступником Любомльської ЦРЛ, у статуті ТМО відсутні.

Відтак, оскаржуване рішення Любомльської міської ради №11/27 від 1.12.2016р. жодним чином не стосується ТМО Любомльського і Шацького районів та не порушує його прав, оскільки земельна ділянка пл. 0,4000га. не перебуває в постійному користуванні позивача, у позивача відсутні будь-які зареєстровані речові права на вказану земельну ділянку та на ній не розташовано жодного нерухомого майна, яке б належало ТМО Любомльського і Шацького районів.

Не погоджуючись із вказаним рішення, Територіальне медичне обєднання Любомльського і Шацького районів звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Волинської області від 29.01.2018р. у справі №903/540/17. В апеляційній скарзі Територіальне медичне об'єднання Любомльського і Шацького районів просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Апелянт вважає, що господарським судом Волинської області при вирішенні даного спору були неправильно застосовані норми матеріального права, а висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають встановленими фактичним обставинам справи.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що суд першої інстанції надав неналежну правову оцінку доводам і доказам та прийшов до помилкового висновку, що правонаступництво Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів не відбулось.

Апеляційну скаргу вмотивовано доводами, що Любомльська ЦРЛ була реорганізована. Вказане на думку заявника стверджується рішенням Любомльської районної ради №14/16 від 02.03.2012 р., передавальним актом складеним відповідно до вказаного рішення районної ради, повідомленням державного реєстратора №528 від 02.11.2012р., та відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не взято до уваги податкові декларації з плати за землю, також зазначає, що Територіальне медичне обєднання Любомльського і Шацького районів будучи правонаступником Любомльської ЦРЛ замовляло витяги про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, зазначеної у Державному акті ЯЯ№038751 від 08.01.2009р. , та подавало за 2012-2016рр. звітність за встановленими формами щодо наявності земельних ділянок, в тому числі і на частину земельної ділянки, користування якою було припинено. Вказаному належної оцінки судом не було надано.

Також апелянт посилається на ту обставину, що відсутність на земельній ділянці нерухомого майна, яке належало б Територіальному медичному обєднанню Любомльського і Шацького районів, та зміну конфігурації земельної ділянки, як на підстави припинення права землекористуванні, не відповідають закону, оскільки таких підстав припинення, як відсутність на земельній ділянці нерухомого майна або зміна конфігурації земельної ділянки статтею 141 ЗК України не передбачено.

Скаржник, зокрема звертає увагу апеляційного суду, що не відомості з реєстру свідчать про певний факт, а навпаки, факти, що виникли з юридично значимих дій, є підставою для внесення відомостей у Єдиний державник реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

05.03.2018р. на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких Любомльська міська рада Волинської області просить апеляційну скаргу позивача не приймати до розгляду та повернути скаржнику. Відповідач звертає увагу суду на те, що апеляційну скаргу подано до Рівненського апеляційного господарського суду через господарський суд Волинської області, а не безпосередньо до суду апеляційної інстанції, як це передбачено ст.257 ГПК України, а тому, з огляду на положень п.3 ч.5 ст.260 ГПК України таку апеляційну скаргу слід не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

Проте, колегією суддів відхиляються вказані заперечення Любомльської міської ради Волинської області проти відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2018р. поновлено Територіальному медичному об'єднанню Любомльського і Шацького районів пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Волинської області від 29.01.2018р. у справі №903/540/17. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів на рішення господарського суду Волинської області від 29.01.2018р. у справі №903/540/17. Справу призначено до слухання.

27.03.2018р. від Любомльської міської ради Волинської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, просить суд апеляційну скаргу Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів залишити без задоволення, рішення господарського суду Волинської області від 29.01.18р. у справі №903/540/17 без змін.

У зв'язку із перебуванням у відрядженні судді члена колегії Маціщук А.В. у період з 02.04.2018р. по 03.04.2018р. включно, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Олексюк Г.Є у період з 20.03.2018р. по 03.04.2018р., перебуванням у відпустці з 04.04.2018р. по 10.04.2018р., та відрядженням з 11.04.2018р. по 13.04.2018р. включно, судове засідання у справі №903/540/17 03.04.2018р. не відбулось.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2018р. враховуючи, що відпали обставини, які унеможливили проведення судового засідання, справу №903/540/17 призначено до розгляду на 24 квітня 2018 р.

В судовому засіданні 24 квітня 2018 р. оголошено перерву до 11.05.2018 р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів - Кирилюк - ОСОБА_3 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та надала пояснення на обгрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 29.01.18р. у справі №903/540/17 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і винести нове рішення.

Представник Любомльської міської ради Волинської області ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення рішення господарського суду Волинської області від 29.01.18р. у справі №903/540/17 є законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Любомльської міської ради від 27.02.2008 року №17/15 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання Любомльській центральній районній лікарні земельної ділянки за адресою Волинська область, м. Любомль, вул. Незалежності 55 та вул. Незалежності 70 було надано Любомльській ЦРЛ в постійне користування земельну ділянку площею 5,7383 га для обслуговування існуючих будівель лікувальних корпусів адміністративних та господарських споруд, на підставі чого управлінням Держкомзему у Любомльському районі Волинської області був виданий Любомльській центральній районній лікарні Акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ і №038751, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.

Акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751, рішення міської ради від 27.02.2008р. №17/15 на підставі якого він видавався, на даний час в судовому порядку недійсним не визнано та не скасовано, відтак він є чинним.

Водночас, з переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селища, міста району, затвердженого рішенням Любомльської районної ради від 18.12.2008р. №21/11 (до припинення Любомльської ЦРЛ) вбачається, що по вул. Незалежності 55 та 70 в м. Любомль, розташовані медичні будівлі та споруди Любомльської ЦРЛ.

У 2011 році за рішеннями Любомльської районної ради (рішення від 24.12.2010р. №2/14 та Шацької районної ради (рішення від 23.12.2010р. №2/25 на підставі наказу управління охорони здоровя від 16.12.2010р. №387-од було утворено (зареєстровано) Територіальне медичне обєднання Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області) шляхом об'єднання лікувальних закладів Любомльського і Шацького районів.

02 березня 2012 року рішенням №14/16 Про реорганізацію Любомльської центральної районної лікарні, лікувальних амбулаторій Любомльського району та Гущанської дільничної лікарні шляхом приєднання до Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів засновником - Любомльською районною радою - було припинено юридичну особу Любомльську центральну районну лікарню шляхом реорганізації в результаті приєднання до Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів. Про це свідчить Повідомлення державного реєстратора- про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення на підставі рішення засновників від 02.11.2012р. № 528.

Згідно затвердженого рішенням Любомльської районної ради від 08.08.2013 року №27/13 аналогічного переліку (після реєстрації припинення Любомльської ЦРЛ) за адресами вул. Незалежності 55 та 70 в м. Любомль розташовані медичні будівлі та споруди Територіального медичного об'єднання Любомльської ЦРЛ.

У пункті 1.8. Статуту ТМО зазначено: Любомльська центральна районна лікарня є головним підрозділом ТМО, на який покладаються функції з надання консультативно - методичної допомоги іншим структурним підрозділам ТМО.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань в інформації про юридичну особу (Любомльська ЦРЛ у розділі ОСОБА_3 про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників. їх ідентифікаційні коди внесено відомості "ТЕРИТОРІАЛЬННЕ МЕДИЧНЕ ОБ'ЄДНАННЯ ЛЮБОМЛЬСЬКОГО І ШАЦЬКОГО РАЙОНІВ (ЄДИНИЙ МЕДИЧНИЙ ПРОСТІР ЛЮБОМЛЬСЬКОГО І ШАЦЬКОГО РАЙОНІВ ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ) Код .

Рішеннями Любомльської міської ради №38/41, №38/42, №38/43, №38/44, №38/45 від 14.02.2014р. Любомльській ЦРЛ, рішеннями №49/32 від 26.11.2014 року, №52/73 від 29.01.2015р. Територіальному медичному обєднанню Любомльського і Шацького районів було частково припинено право землекористування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55.

Вбачається, що рішення приймались за заявою ТМО (землекористувача) на підставі його часткової добровільної відмови від права землекористування з метою приведення у відповідність документів до фактичного цільового використання частини земельної ділянки. У ТМО внаслідок прийняття вищезазначених рішень припинилося право землекористування в частинах. Таке припинення права користування вищезазначених земельних ділянок за ТМО Любомльського і Шацького районів було спричинено відчуженням нерухомого майна, а також передачею їх фізичним особам для будівництва та обслуговування житлового будинку. Прийняття відповідачем таких рішень про припинення права постійного користування частинами земельної ділянки Любомльській ЦРЛ та надання такого права і ТМО є обов'язковим і вимагається в силу ч. 1 ст. 123 ЗК України.

Апеляційний суд, перевіривши наведені доводи апеляційної скарги, встановивши обставини, які підлягали встановленню на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, не знайшов підстав для задоволення поданої скарги.

Відповідно до ст.. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Згідно з ст.. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ст.. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить зокрема вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Предметом даного позову є визнання недійсним рішення Любомльської міської ради від 01.12.2016р. №11/27 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою яким припинено Любомльській центральній районній лікарні право постійного користування частини земельної ділянки площею 0,4000 га із загальної площі 5,2439 га, яка була надана Любомльській районній центральній лікарні в постійне користування рішенням Любомльської міської ради від 27.02.2008 року №17/15 та посвідчену Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751 від 08.01.2009 року.

Головними доводами позовної заяви та апеляційної скарги позивач зазначає, що з 02.11.2012 року тобто з моменту припинення Любомльської ЦРЛ по 14.02.2014р., земельна ділянка по вул. Незалежності 55. в м. Любомль, загальною площею 5,243930 га. по документах обліковувалась за Любомльською ЦРЛ, а фактично перебувала у постійному користуванні ТМО Любомльського і Шацького районів, право постійного користування на яку перейшло до останнього як до правонаступника.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що факт правонаступництва Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів після реорганізації Любомльської центральної районної лікарні на момент прийняття оспорюваного рішення є недоведеним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно Наказу Управління охорони здоровя Волинської обласної державної адміністрації № 387.од. від 16.12.2010р. було створено Територіальне медичне обєднання Любомльського і Шацького районів з 01 січня 2011р. (дата запису про державну реєстрацію 29.12.2010р., номер запису: 000479).

Рішенням Любомльської районної ради Волинської області №14/16 від 02.03.2012р. було створено комісію щодо реорганізації Любомльської центральної районної лікарні, лікувальних амбулаторій Любомльського району та Гущанської дільничної лікарні шляхом приєднання до ТМО.

Із вказаного слідує, що юридичні особи Любомльська ЦРЛ і ТМО Любомльського і Шацького районів існували одночасно, тобто з дати державної реєстрації ТМО - 29.12.2010р. по дату припинення Любомльської центральної районної лікарні - 02.11.2012р., як два господарюючих субєкта з окремим кодом ЄДРПОУ.

У відповідності до ч.7 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, - у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1000038 від 02.11.2012р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи було припинено юридичну особу - Любомльську центральну районну лікарню ().

Правонаступництво юридичної особи, до якої приєднуються, відображається в розділі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа:

У витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.08.2017р. (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області, ) в графі ОСОБА_3 про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: зазначено відомості відсутні.

Вказана обставина свідчить про те, що процедура приєднання для Любомльської ЦРЛ не була завершена, оскільки не було проведено державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Колегія суддів зауважує, що згідно п.1.8 статуту ТМО Любомльська центральна районна лікарня є головним підрозділом ТМО, на який покладаються функції з надання консультативно-методичної допомоги іншим структурним підрозділам ТМО, тобто у статуті ТМО відсутні відомості, що останнє є правонаступником Любомльської ЦРЛ.

Окрім того, як на підтвердження факту правонаступництва позивач вказує на те, що на земельній ділянці (право користування якої було припинено) розташовані будівлі та споруди Любомльської ЦРЛ. Вказана обставина не відповідає дійсності, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 31 липня 2017р. наявним в матеріалах справи, одночасно позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів на майно, яке він вважає знаходиться на вищевказаній земельній ділянці.

Зі змісту ч.12 ст.37 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в редакції яка діяла з 15.08.2012р. по 04.11.2012р.) слідує, що приєднання як реєстраційна дія вважається завершеним за наявності двох юридичних фактів: державної реєстрації припинення юридичної особи яка припиняється в результаті приєднання; державної реєстрації змін до установчих документів.

Абзац перший ч. 12 ст.37 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в редакції яка діяла з 15.08.2012р. по 04.11.2012р.) визначає, що такі зміни до установчих документів юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання, підлягають державній реєстрації після державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті приєднання у порядку, встановленому статтею 29 цього Закону.

Відтак, в результаті приєднання не припинялась як юридична особа саме ТМО Любомльського і Шацького районів, і саме в статут цієї юридичної особи мали бути внесені зміни та проведено державну реєстрацію. Проте, таких змін до статуту ТМО Любомльського і Шацького районів не було внесено та не проведено їх державну реєстрацію. Згідно п.1.8 Статуту ТМО (на дату звернення позивача з позовом) Любомльська ЦРЛ є підрозділом ТМО, жодної норми щодо правонаступництва у Статуті не було зазначено.

Однак, під час розгляду справи судом першої інстанції, а саме 09 серпня 2017р. позивачем було внесено зміни до статуту та визначено, що ТМО Любомльського і Шацького районів є правонаступником Любомльської ЦРЛ. Тобто, на момент прийняття оскаржуваного рішення міської ради не було підтверджено правонаступництво ТМО Любомльського і Шацького районів, оскільки вказане можливе лише після внесених змін до статуту.

Доводи апеляційної скарги, що ТМО Любомльського і Шацького районів є правонаступником Любомльської ЦРЛ, а засновниками не вносились зміни до статуту, оскільки не було необхідності колегія суддів відхиляє, та зазначає що лише факт того, що головним лікарем двох юридичних осіб була одна і та ж особа, та одна і таж юридична і фактична адреса місце розташування є лише субєктивними судженнями позивача та не узгоджуються з приписами ч. 12 ст. 37 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в редакції яка діяла з 15.08.2012р. по 04.11.2012р.)

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно п.в ч.І ст.141 Земельного кодексу України (в редакції станом на 02.11.2012р.) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій.

Частиною 1, 2 ст.104 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 02.11.2012р.) передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Суд апеляційної інстанції враховує, що 02 листопада 2012 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було вчинено запис про припинення Любомльської ЦРЛ, для останньої припинилось право постійного користування, яке підтверджувалось актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №038751 від 08 січня 2009р. на підставі п.в ч.І ст.141 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату припинення Любомльської ЦРЛ).

У відповідності до п. в ч.1 ст.141 Земельного кодексу України є спеціальною нормою, яка передбачає саме підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою і вказана норма застосовується як при ліквідації, так і при реорганізації юридичної особи, оскільки в ній фігурує єдине поняття припинення діяльності.

З огляду на вказане, судова колегія зауважує, що Земельним кодексом України не передбачено правонаступництво відносно прав користування на землю і набуття права постійного користування на землю відбувається в загальному порядку, визначеному ст.116, 123 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 909/167/13-г від 01 жовтня 2013р.

Приписами ст.140-149 ЗК України вказано, що в позасудовому порядку припиняються права власності/користування в таких випадках: п.а ст.141 (добровільна відмова від права користування), п.в ст.141 (припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій) п.е (набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці)

Згідно відомостей викладених у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.08.2017р. ТМО Любомльського і Шацького районів є новоутвореною шляхом заснування юридичної особи, тобто Любомльська ЦРЛ не змінювала свою організаційно-правову форму, як зазначає позивач в апеляційній скарзі.

Вбачається, що рішення Любомльської міської ради № 38/41, 38/42, 38/43, 38/44, 38/45 від 14.02.2014р., №49/32 від 26.11.2014р., №52/73 від 29.01.2015р. приймались про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок територіальному медичному обєднанню Любомльського і Шацького районів, тобто в загальному порядку, який передбачений ст.123 Земельного кодексу, а не на підставі правонаступництва, оскільки за умови правонаступництва Любомльська міська рада не зобовязана була припиняти постійного користування для Любомльської ЦРЛ.

Крім того, на підставі вищевказаних рішень Любомльської міської ради земельна ділянка, яка перебувала у постійному користуванні Любомльської ЦРЛ (кадастровий номер :01:015:0022) втратила свою первинну конфігурацію в звязку з поділом і передачею окремо сформованих земельних ділянок (з окремим кадастровим номером) в користування іншої юридичної особи - Територіальне медичне обєднання Любомльського і Шацького районів (Єдиний медичний простір Любомльського і Шацького районів Волинської області, ).

Тобто, земельна ділянка з кадастровим номером :01:015:0022 перестала існувати у визначених її межах, площа земельної ділянки зменшилась.

З огляду на вищевказане, рішеннями Любомльської міської ради №38/41, №38/43, №38/44, №38/45 від 14 лютого 2014р., №49/32 від 26.11.2014р., №52/73 від 29.01.2015р. було зобовязано повернути акт постійного користування, оскільки останній вже не міг підтверджувати права постійного користування Любомльської ЦРЛ на земельну ділянку пл. 52439,30 кв.м., оскільки остання перестала існувати у встановлених раніше межах.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не взято до уваги наданих позивачем статистичних даних (податкові декларації, повідомлення Держгеокадастру). Місцевим господарським судом надано правильну юридичну оцінку цих доказів як неналежних, оскільки ці докази не можуть підтверджувати наявність у позивача прав користування земельними ділянка, які утворились в результаті поділу в т.ч. на земельну ділянку пл. 0,4000га, та які на сьогоднішній день не є сформованими, оскільки відсутній кадастровий номер, що розташовані по вул. Незалежності 55 м. Любомль.

Водночас, рішенням Любомльської міської ради №35/18 від 25.10.2013р. було надано дозвіл ТМО Любомльського і Шацького районів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування: ділянка пл.0,4564 га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55А; ділянка пл. 0,1184га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55Б; ділянка пл. 0,1249га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55В; ділянка пл. 0,3185 га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55Г; ділянка пл. 0,6667га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55Д; ділянка діл. 0,7614 га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55Е.

Вказані ділянки відводились у постійне користування із земель постійного користування Любомльської центральної районної лікарні (п. 1.1-п.1.6 вказаного рішення). Саме тому у рішеннях про затвердження проектів землеустрою був обовязковий пункт про припинення права постійного користування для Любомльської центральної районної лікарні.

Після затвердження проектів землеустрою по кожній із вищевказаних ділянках (рішення Любомльської міської ради № 38/41, 38/42, 38/43, 38/44, 38/45, 38/46 від 14 лютого 2014р.) ТМО Любомльського і Шацького районів зареєструвало речові права на постійне користування вищезазначеними ділянками, зокрема: ділянка пл. 0,4564 га. за адресою: м. Любомль, вул. Незалежності 55А, постійне користування за ТМО Любомльського і Шацького районів зареєстроване 16.04.2014 р., номер запису про інше речове право: 5376986, запис чинний, власник ділянки Любомльська міська рада; ділянка пл. 0,1184 га. За адресою: м. Любомль, вул. Незалежності 55Б, постійне користування за ТМО Любомльського і Шацького районів зареєстроване 16.05.2014 р., номер запису про інше речове право: 5670954, запис чинний, власник ділянки Любомльська міська рада; ділянка пл. 0,1249 га. за адресою: м. Любомль, вул. Незалежності 55В, постійне користування за ТМО Любомльського і Шацького районів зареєстроване 16.04.2014р., номер запису про інше речове право: 5375021, запис чинний, власник ділянки Любомльська міська рада; ділянка пл. 0,3185 га. за адресою: м. Любомль, вул. Незалежності 55Г, постійне користування за ТМО Любомльського і Шацького районів зареєстроване 12.05.2014р., номер запису про інше речове право: 5609478, запис чинний, власник ділянки Любомльська міська рада; ділянка пл. 0,6667га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55Д, постійне користування за ТМО Любомльського і Шацького районів зареєстроване 20.05.2014 р., номер запису про інше речове право: 5706542, запис чинний, власник ділянки Любомльська міська рада; щодо земельної ділянки пл.0,7614 га. за адресою м. Любомль, вул. Незалежності 55Е речові права постійного користування були зареєстровані за ТМО Любомльського і Шацького районів 29.04.2014 р. (сторінка 4 інформаційної довідки №95921791) і як зазначалось нами у письмових поясненнях від 28.08.2017р. після відчуження нерухомого майна, яке знаходилось на вказаній земельній ділянці громадянину ОСОБА_4 (саме так зазначено у рішенні Любомльської міської ради № 49/32 від 26.11.2014 р.) постійне користування для ТМО Любомльського і Шацького районів згідно ст. 123 Земельного кодексу було припинено (державна реєстрація припинення іншого речового права була проведена 03.03.2015р.).

Слідує, що земельні ділянки по вул. Незалежності 55 (А, Б, В, Г, Д, Е) у м. Любомль були отримані Територіальним медичним обєднанням Любомльського і Шацького районів в загальному порядку на підставі затверджених проектів землеустрою, а не на підставі правонаступництва, як вказує позивач. Згідно передавального акту, передача земельної ділянки та прав постійного користування від Любомльської центральної лікарні до ТМО Любомльського і Шацького районів не відбувалась.

Відтак, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що оскаржуване рішення Любомльської міської ради №11/27 від 1.12.2016р. жодним чином не стосується ТМО Любомльського і Шацького районів та не порушує його прав, оскільки земельна ділянка пл. 0,4000га. не перебуває в постійному користуванні позивача, у останнього відсутні будь-які зареєстровані речові права на вказану земельну ділянку та на ній не розташовано жодного нерухомого майна, яке б належало ТМО Любомльського і Шацького районів.

Вирішення питань регулювання земельних відносин в т.ч. питань щодо постійного користування земельними ділянками згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні належить до виключної компетенції сільських, селищних міських рад, в даному випадку Любомльської міської ради. Любомльська міська рада прийняла рішення № 11/27 від 01.12.2016р. в межах своїх повноважень та з повним дотриманням норм чинного законодавства України.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені Земельним кодексом України.

Зокрема, ст.141 Земельного кодексу України є спеціальною нормою, яка визначає підстави для припинення права користування земельною ділянкою, а саме:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в)припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

В оскаржуваному рішенні Любомльської міської ради, підставою припинення Любомльській центральній районній лікарні права постійного користування частиною земельної ділянки площею 0,4000га із загальної площі 5,2439га., яка була надана Любомльській центральній районній лікарні в постійне користування рішенням Любомльської міської ради від 27.02.2008р. №17/15 та посвідчену Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №038751 від 08.01.2009р., визначено ст. 12, 92, 122, 123, 126, 141 Земельного кодексу України, ст. 30, 50 Закону України « Про землеустрій», ст.26 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні».

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

При цьому, у відповідності до п. г) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності положень п. 2.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин» №6 від 17.05.2011 року зазначено, що суди мають враховувати способи захисту прав юридичних та фізичних осіб на земельні ділянки, визначені статтею 152 Земельного кодексу України, положення якої у відповідних правовідносинах підлягають переважному застосуванню перед нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Таким чином, Акт ненормативного характеру підлягає скасуванню у разі коли він суперечить Закону. Колегією суддів апеляційної інстанції, на підставі доказів наявних в матеріалах справи, встановлено про наявність обставин, що дають підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою, які визначені у ст.141 Земельного кодексу України, а саме у п. «в» ч.1. Одночасно, відсутність посилання в рішенні на пункт статті не є підставою для висновку про невідповідність цього рішення законодавчим актам, на підставі яких воно було прийнято органом місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами про те, що рішення Любомльської міської ради від 01.12.2016р. №11/27 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою є недійсними.

Стосовно посилання апелянта про застосування до спірних відносин висновків, що містяться в постанові Верховного Суду України у справі №21-3а11 від 21.02.2011р. апеляційний суд вважає необхідним наголосити на наступному.

Апеляційним судом приймається до уваги, що Верховний Суд України у постанові від 21.02.2011 року по справі №21-3а11 за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора до Фороської селищної ради Автономної Республіки Крим, треті особи - Національний університет біоресурсів і природокористування України, Кримський державний агротехнологічний університет, про скасування рішень Ради дійшов висновку, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається в примусовому порядку лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Проте, застосування цього правового висновку Верховного Суду України, що регулюється, не може бути виправданим та доречним, з огляду на встановлені місцевим господарським судом обставини, які не є тотожними обставинам у справі №21-3а11. Так, місцевим господарським судом у повній мірі достовірно встановлено відсутність на час прийняття оскаржуваного рішення Любомльської міської ради Волинської області відносно правонаступництва позивача стосовно Любомльської центральної районної лікарні, а відтак і можливості набуття в порядку правонаступництва прав користувача земельною ділянкою.

Таким чином, апелянтом не наведено переконливих та обгрунтованих доказами доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку на підставі доказів, що були надані сторонами. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

З врахуванням вищевикладеного, рішення господарського суду Волинської області від 29.01.18р. у справі №903/540/17 ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення предбачених ст. 277-279 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII), не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального медичного обєднання Любомльського і Шацького районів на рішення господарського суду Волинської області постановленого 29.01.18р. у справі №903/540/17 залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/540/17 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "16" травня 2018 р.

Суддя - доповідач (головуючий суддя) Філіпова Т.Л.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.