ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

15.05.2018

Справа № 910/5955/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про забезпечення позову і додані до неї матеріали у справі

Особа, яка отримає статус учасника справи:

відповідач: Міжнаціональна універсальна товарно-сировинна біржа «ЕПСІЛОН»

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Міжнаціональній універсальній товарно-сировинній біржі «ЕПСІЛОН» у сумі 7 775 987, 27 грн., які знаходяться на рахунках Міжнаціональної універсальної товарно-сировинної біржі «ЕПСІЛОН» у банківських установах.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №4749 від 19.10.2017 було затверджено умови проведення відкритих торгів з продажу активів ПАТ«БАНК « КИЇВСЬКА РУСЬ», а саме прав вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами, серед яких право вимоги за кредитними договорами № 26219-20/10-1 від 07.06.2010 та № 26353-20/10-1 від 09.06.2010, що проводиться шляхом проведення відкритих торгів (аукціону) за Регламентом ETC. Пунктом 4 вказаного рішення встановлено, що гарантійний внесок за лотами затверджено на рівні 5% від початкової (стартової) ціни реалізації лотів. Тож, як зазначає заявник, для участі у аукціоні Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАСС АВТОМОТІВ» у відповідності до умов Регламенту ETC сплачено на рахунок оператора Міжнаціональної універсальної товарно-сировинної біржі «ЕПСІЛОН» гарантійний внесок у сумі 7 128 378, 93 грн.

Крім того, як зазначає Фонд, 02.01.2018 в ETC https://prozorro.sale були проведені електронні торги по продажу лоту F29GL663 з реалізації активів ПАТ«БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», до складу якого входить: право вимоги за кредитним договором № 26219-20/10-1 від 07.06.2010 року, укладеним з юридичною особою, право вимоги за кредитним договором № 26353-20/10-1 від 09.06.2010 року, переможцем яких визнано ТОВ «ГЛАСС АВТОМОТІВ».

Проте, в порушення умов договору про співпрацю з організації продажу активів (майна) від 29.09.2017 Міжнаціональною універсальною товарно-сировинною біржою «ЕПСІЛОН» не здійснено перерахування гарантійного внеску сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛАСС АВТОМОТІВ» у сумі 7 128 378, 93 грн. на рахунок ПАТ«БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Розглянувши заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти у 7 775 987, 27 грн. у будь-який спосіб, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому не надано достатніх, належних та допустимих доказів вчинення відповідачем дій направлених на використання коштів не за призначенням, зняття коштів з рахунків, перерахування відповідачем грошових коштів на користь третіх осіб або вчинення інших дій спрямованих на виведення коштів, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення.

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Міжнаціональній універсальній товарно-сировинній біржі «ЕПСІЛОН» у сумі 7 775 987, 27 грн., які знаходяться на рахунках Міжнаціональної універсальної товарно-сировинної біржі «ЕПСІЛОН» у банківських установах, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 15.05.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.