ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 справа № 905/2388/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 (доповідач) ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 директор ТОВ «Люксор Кепітал», Наказ №2 від 24.02.2017 р., Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Люксор Кепітал» №1 від 22.02.2017 р.
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал», м. Костянтинівка, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене18.01.2018 р. (повний текст 23.01.2018 р.) в місті Харкові
по справі№905/2388/17 (суддя Матюхін В.І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал», м. Костянтинівка, Донецька область
до проДержавного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк стягнення 1 268 330,29 грн. В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал», м. Костянтинівка, Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовом вих.№246 від 17.10.2017 р. до Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення заборгованості 1009 185,48 грн. (сума основного боргу за договором), 3% річних у розмірі 47 922,29 грн., інфляційних у сумі 211 222,52 грн. та судові витрати (том 1, а.с. 4-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладення 09.09.2015р. з залізницею договору поставки №Д/НХ-15337/НЮ, на виконання якого товариством протягом вересня-грудня 2015р. і січня 2016р. було здійснено постачання товару відповідачу на загальну суму 3 110 257,08 грн., що підтверджується, зокрема, підписаними сторонами без заперечень актами приймання-передачі та видатковими накладними. Відповідач всупереч п.6.2 договору зобовязання з оплати поставленого товару виконав не в повному обсязі, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість у розмірі 1 009 185,48грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. (повний текст 23.01.2018 р.) Товариству з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал у задоволенні позову до Державного підприємства Донецька залізниця про стягнення 1 268 330,29 грн. відмовлено (том 1, а.с. 190-194).

В обґрунтування рішення суд першої інстанції посилався на те, що підписаний 09.09.2015 р. між ДП «Донецька залізниця» (покупець) та ТОВ «Люксор Кепітал» (постачальник) договір поставки №Д/НХ-15337/НЮ припинив свою дію 31.12.2015 р.

Додаткову угоду №1 від 30.12.2015, якою термін дії договору №Д/НХ-15337/НЮ від 09.09.2015 продовжений до 31.03.2016, суд не взяв до уваги, з підстав не надання позивачем оригіналу цієї додаткової угоди; при відсутності оригіналу суд не може пересвідчитись у тому, що дійсно між сторонами укладена додаткова угода, у якій саме редакції і чи відповідає вона чинному законодавству; отже позивачем належними та допустимими доказами не доведений факт подовження строку дії договору поставки №Д/НХ-15337/НЮ від 09.09.2015 р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал», м. Костянтинівка, Донецька область звернулось з апеляційною скаргою б/н, б/д, в якій останній просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. по справі №905/2388/17 повністю. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал» заборгованість 1 009 185,48 грн. (сума основного боргу за договором), 3% річних у розмірі 47 922,29 грн., інфляційних у сумі 211 222,52 грн. задовольнити у повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат, за подачу апеляційної скарги (том 2, а.с.7-14).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на те, що судом не взято до уваги, як докази поставки позивачем відповідачеві товару акти приймання передачі товару від 18.01.2016 р. та від 19.01.2016р., видаткову накладну №1 від 18.01.2016 та видаткову накладну №3 від 19.01.2016р., відповідні рахунки на оплату №3 від 18.01.2016 р. та №1 від 18.01.2016 р., акт звіряння взаєморозрахунків за період січень 2016 р. лютий 2016 р., оскільки, на думку суду, підписані не уповноваженими представниками.

ТОВ «Люксор Кепітал» не погоджується з прийнятим рішенням, та вважає, що господарським судом Донецької області порушені норми матеріального та процесуального права.

Також, вважає, що господарський суд Донецької області не дослідив надані позивачем «Пояснення колишнього в.о. начальника ДП «Донецька залізниця», залучений як додаток до клопотання про виклик свідка, яким визнається той факт, що зазначений договір та додаткова угода №1 від 30.12.2015 до договору зі сторони ДП «Донецька залізниця» здійснення правочинів від імені юридичної особи якого виникає на підставі статуту.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 14.02.2018 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Татенко В.М., судді: Марченко О.А., Стойка О.В. (том 2, а.с.1).

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду №158/2018 від 19.02.2018 р. у звязку з прийняттям 15.02.2018 р. Вищою радою правосуддя рішення про звільнення у відставку судді Татенка В.М., який є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, відповідно до пункту 2.3.23, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу Донецького апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/2388/17, яким сформовано склад колегії суддіс (за наявності), ОСОБА_1 головуючий суддя, судді Попков Д.О., Зубченко І.В. (том 2, а.с.2-3).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.02.2018 р., керуючись ст. ст.234,262 Господарського процесуального кодексу України було відкрито апеляційне провадження по справі №905/2388/17, зобов»язано учасників справи до 07.03.2018 р. включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2018 р., керуючись ст.ст.234,268,270 Господарського процесуального кодексу України було призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал», м. Костянтинівка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. у справі №905/2388/17 на 16.04.2018 р. о 14-15 год.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.04.2018 р., керуючись ст.ст.216,234, ч.2 ст.281 Господарського процесуального кодексу України, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні до 23.04.2018 р. о 15:00 год.

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах (який набрав чинності 16.01.2018 р. (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017р.

Представник позивача (скаржник) ТОВ «Люксор Кепітал» (директор) в судовому засіданні 23.04.2018 р. підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. по справі №905/2388/17 повністю. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксор Кепітал» заборгованість 1 009 185,48 грн., 3% річних у розмірі 47 922,29 грн., інфляційних у сумі 211 222,52 грн. задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ДП «Донецька залізниця» в судове засідання 23.04.2018р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.) не скористався.

В матеріалах справи містяться акти, про те, що ухвали суду у справі №905/2388/17 від 22.02.2018 р., та від 12.03.23018 р. не прийняті до пересилання ПАТ «Укрпошта» на підставі листа Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 12.01.2018 р. №07-07-77 на адресу ДП «Донецька залізниця» за адресою вул. Артема, 68, м. Донецьк, 83001 (том 2, а.с.5,63). Також, в матеріалах справи містяться роздруківки з офіційного сайту Донецького апеляційного господарського суду про належне повідомлення даної сторони по справі. (том 2, а.с.6,64).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Пунктом 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) врегульовано, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін не визнавалась обовязковою судова колегія вважає можливим розглянути справу №905/2837/17 без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому, вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №905/2388/17.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши позивача - директора ТОВ «Люксор Кепітал», обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.09.2015р. між Державним підприємством Донецька залізниця (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал (постачальник) був підписаний договір поставки №Д/НХ-15337/НЮ, предметом якого згідно п.1.1 договору є поставка постачальником покупцю товару в асортименті та кількості згідно специфікації.

Як зазначено у договорі він укладений за результатами конкурсних торгів, проте номер і дата рішення комітету з конкурсних торгів у преамбулі договору не зазначені, так само як не зазначена посада і прізвище особи, яка підписала договір з боку залізниці і на підставі чого вона діяла.

За твердженням позивача, договір з боку залізниці підписаний керівником (виконуючим обовязки начальника) Донецької залізниці ОСОБА_6 Той факт, що ОСОБА_6 з 06.06.2014 року є виконуючим обовязки начальника Державного підприємства Донецька залізниця підтверджений витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (копія - том 1, а.с.74-79).

Також, наказом Мінекономрозвитку від 25.06.2014 №743 «Про затвердження Порядку розміщення інформації для оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу з питань державних закупівель» офіційний загальнодержавний веб-портал «Державні закупівлі» за адресою в мережі інтернет: www.tender.me.gov.ua було визначено веб-порталом уповноваженого органу з питань державних закупівель та було затверджено порядок розміщення інформації для оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу з питань державних закупівель.

Для перегляду та перевірки даних необхідно було пройти онлайн реєстрацію. При цьому, відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1197 передбачена відповідальність за повноту та достовірність інформації, що оприлюднюється на веб-порталі уповноваженого органу, яку несуть голова та секретар комітету з конкурсних торгів замовника.

За своєю природою підписаний між сторонами договір є договором поставки.

Приписами ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Умовами ст.265 Господарського кодексу України передбачено:

- За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно ч.1;

- Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом, згідно ч.5.

В спірному договорі є посилання, що він укладений за результатами конкурсних торгів, стосунки між сторонами регулюються і нормами Закону України Про здійснення державних закупівель (в редакції Закону від 10 квітня 2014 року № 1197-VII з подальшими змінами і доповненнями станом на час його укладення і виконання). Зокрема, ч.1 ст.40 Закону України Про здійснення державних закупівель (в редакції Закону від 10 квітня 2014 року № 1197-VII з подальшими змінами і доповненнями станом на 09.09.2015р.) передбачено: Договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 5 ст.40 Закону України Про здійснення державних закупівель також встановлено, що Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі, крім випадків: - зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; - зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; - покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; - продовження строку дії договору та виконання зобовязань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; - узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); - зміни ціни у звязку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; - зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю; - зміни умов у звязку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Також згідно ч.6 ст.40 Закону України Про здійснення державних закупівель дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, згідно ст.526 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розділом 4 договору сторони погодили, що товар повинен бути поставлений постачальником протягом 30 календарних днів від дня надання заявки покупцем, згідно п.4.1. договору; датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару та підписання акту прийому-передачі товару обома сторонами договору, відповідно до п.4.2. договору; товар постачається постачальником за рахунок постачальника на склад покупця у м.Іловайськ на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС-2010, відповідно до п.4.3. договору.

Загальна сума договору складає 4 065 144,00 грн. з ПДВ , згідно п.5.2 договору.

У відповідності до п.6.2 договору, покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної (залізничної накладної) та акту прийому-передачі на отримання товару.

Підтвердженням отримання товару покупцем згідно п.8.4. договору є накладна на приймання товару та акт прийому-передачі товару, оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін.

В матеріалах справи (том 1, а.с.34) міститься специфікація до договору (додаток №1) якою, сторони узгодили найменування, ціну і кількість товару, яка підлягає поставці, а саме:

- костюми бавовняні для захисту від загальних виробничих забруднень та механічних пошкоджень (колір синій, чорний), щільність 260 гр/м2, куртка з 2 боковими, 1 нагрудним кишенями з усилювачем на 4 проколи, брюки 2 бокових кармани, ґудзики діам. 20-23 мм., наколінники та налокотники, манжети, без хлястика у кількості 7600 шт. на суму 2 212 360,00 грн. без ПДВ;

- халат робочий бавовняний (колір чорний, синій), щільність 260 гр/м2, у кількості 1300 шт. на суму 276 575,00 грн. без ПДВ;

- костюм чоловічий для захисту від підвищених температур (зварювальника, брезентовий) у кількості 450 шт. на суму 256 185,00 грн. без ПДВ;

- костюми бавовняні для захисту від загальних виробничих забруднень та механічних пошкоджень (колір помаранчевий), щільність 260 гр/м2, куртка з 2 боковими, 1 нагрудним кишенями з усилювачем на 4 проколи, брюки 2 бокових кармани, ґудзики діам. 20-23 мм., наколінники та налокотники, манжети, без хлястика у кількості 2000 шт. на суму 597 500,00 грн. без ПДВ;

- куртка з плащпалатки помаранчевого кольору у кількості 300 шт. на суму 45 000, 00 грн. без ПДВ, всього на суму 4 065 144,00 грн. з ПДВ.

Специфікацією також обумовлено, що виробником товару є Росія, поставка за рахунок постачальника (на умовах DDP згідно правил ІНКОТЕРМС-2010) на склад м.Іловайськ.

У відповідності до пункту 15.1 договору визначено, що термін дії договору з моменту його підписання і до 31.12.2015р.

Пунктами 12.3 і 14.5 договору сторони також узгодили, що: його умови можуть бути змінені та доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткових письмових угод, які є невідємною частиною договору; всі зміни, доповнення та додатки до договору мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін у письмовій формі.

У даному випадку, позивачем у період з 25.09.2015р. по 31.12.2015р., тобто під час дії укладеного між сторонами договору, залізниці був поставлений товар на загальну суму2 101 071,60 грн.

Приймання-передачі товару оформлені відповідними актами, копії яких містяться в матеріалах справи (том 1, а.с. 36-49).

Також, сторонами були оформлені видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи (том 1, а.с.52-67).

Відповідач поставлений йому товар на загальну суму 2 101 071,60 грн. оплатив у повному обсязі, про, що позивач зазначив у позовній заяві і підтверджується, зокрема копіями платіжних доручень (том 1, а.с.68-73).

За твердженням позивача, додатковою угодою №1 від 30.12.2015р. термін дії договору поставки №Д/НХ-15337/НЮ від 09.09.2015р. був продовжений до 31.03.2016 р. і на підтвердження цього ним до позовної заяви була додана копія належним чином завірена додаткової угоди №1 від 30.12.2015р. (том 1, а.с.35). Проте, вимоги суду першої інстанції надати оригінали документів, які є додатком до позивної заяви, позивачем не виконано.

Протоколи судового засідання не містять інформації щодо надання будь-якого додатку в оригіналі, а тому не обгрутовані підстави чому саме , господарський суд Донецької області ставить під сумнів відповідність поданого письмового доказу. Але, відповідно до п.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.) передбачено, що письмові докази подаються в ориніналі або належним чином засвідченій копії , якщо інше не передбачено цим Кодексом. У даному випадку суд надав перевагу однім доказам та дослідив копії та не дослідив інші докази, які надані у копіях і як наслідок суд при розгляді справи порушив принцип верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведений факт подовження строку дії договору поставки №Д/НХ-15337/НЮ від 09.09.2015р. до 31.03.2016р., посилаючись на приписи п.5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.)

Із матеріалів справи вбачається, що поставлена продукція у січні 2016р. прийнята відповідачем без зауважень щодо кількості та якості, вимоги щодо ненадання документів відповідачем не пред'явлені, також відсутні претензії до позивача стосовно якості чи кількості поставленої продукції. Крім того, відсутні докази знаходження продукції на зберіганні.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та стаття 174 Господарського кодексу України, а саме безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, згідно частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України.

У даному випадку, товар було прийнято покупцем, у спосіб як і за період з 25.09.2015 р. по 31.12.2015 р. У розумний строк після його одержання покупець не повідомив продавця про свою відмову від нього, а тому зобов'язаний оплатити його.

Відповідно до п.1 ст. 692 Цивільного кодексу України , покупець зобов»язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), згідно статті 610 Цивільного кодексу України.

У відповідності до умов статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог- щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У даній справі, товар було прийнято працівниками відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_4 матеріалів справи вбачається, що зазначені особи приймали продукцію і під час виконання умов договору. Жодна із сторін не оспорювала повноваження вказаних осіб.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи суду першої інстанції щодо нездійснення позивачем свого права на пред'явлення вимоги з оплати, визначеного статтею 692 ЦК України, оскільки за приписами статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та відповідно нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, з боку Донецької залізниці вчинено юридично значимі дії - прийняття товару уповноваженими особами від постачальника, що свідчить про подальше схвалення відповідачем вказаного правочину та відповідно до положень ч. 1 ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України не може бути підставою для визнання такого правочину недійсним.

Усі акти прийому-передачі скріплені печаткою відділу служби матеріального технічного постачання м. Іловайськ ДП «Донецька залізниця». Підписані заступником начальника Ясинуватського відділу служби матеріального технічного постачання ДП «Донецька залізниця» - ОСОБА_9

Однак, судом першої інстанції не було взято до уваги, як докази поставки позивачем відповідачеві товару ОСОБА_9 приймання передачі товару від 18.01.2016 р. та від 19.01.2016 р., видаткову накладну №1 від 18.01.2016 та видаткову накладну №3 від 19.01.2016 р., відповідні рахунки на оплату №3 від 18.01.2016 р., оскільки на думку суду, підписані не уповноваженими представниками.

Відповідно до частини 1 статті 33 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України, у редакції, чинній до 15.12.2017).

Отже, спір між ДП «Донецька залізниця» та ТОВ «Люксор Кепітал», щодо прийняття товару не уповноваженими особами відповідача, не знайшло підтвердження, з урахуванням і встановлений судом той факт, що у період з 25.09.2015 р. по 31.12.2015 р. цими же представниками ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_9 підписувалися акти приймання передачі, зазначеною ОСОБА_9 виписувалися довіреності ОСОБА_8 на отримання видаткових накладних на товару, в подальшому відповідачем був оплачений поставлений товар за цей період.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

А тому, судова колегія дійшла висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання з оплати поставленого товару на суму 1 009 185, 48 грн., з якої 754 531,20 грн. за видатковою накладною № 1 від 18.01.2016р. та 254 654,28 грн. за видатковою накладною № 3 від 19.01.2016 р.

Частиною 2 статгі 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, позивачем нараховані 3% річних на суму заборгованості 754 531,20 грн. (видаткова накладна № від 18.01.2016 р.) за період з 01.03.2016 р. - 30.09.2017 р.р. у розмірі 35 845,40 грн. та на суму заборгованості 254 654,28 грн. (видаткова накладна №3 від 19.01.2016 р.) за період з 01.03.2016р. - 30.09.2017р. у розмірі 12 076,89 грн.

Перевіривши розрахунок, правові підстави, порядок та період їх нарахування судова колегія дійшла висновку, що стягненню підлягає 3% річних у розмірі 47922,29 грн.

Окрім цього, позивачем нараховані інфляційні на суму заборгованості 754 531,20 грн. (видаткова накладна № від 18.01.2016 р.) за період з 01.03.2016 - 31.07.2017р.р. у розмірі 157 923,38 грн. та на суму заборгованості 254 654,28 грн. (видаткова накладна №3 від 19.01.2016 р.) за період з 01.03.2016 - 30.09.2017р. у розмірі 53 299,14 грн.

Перевіривши розрахунок, правові підстави, порядок та період їх нарахування судова колегія дійшла висновку, що стягненню підлягають інфляційні у розмірі 211222,52 грн.

Таким чином, заявлена грошова матеріально-правова вимога позивача до відповідача складає 1 268 330,29грн., з яких: 1009 185,48 грн. (сума основного боргу за договором) + 47 922,29 грн. (3% річних) + 211 222,52грн. (інфляційних).

Також в матеріалах справи міститься копія постанови про закриття кримінального провадження від 07.06.2016 р. кримінальне провадження №0001100 від 18.11.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, яким було закрито провадження у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відомості про закриття кримінального провадження №0001100 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. (том 1, а.с.125-127).

В рамках кримінального провадження №0001100 від 18.11.2015 р. за фактом привласнення майна ДП «Донецька залізниця», керуючись ч.3 ст.191 КК України, факт перетинання товару при поставках на ДП «Донецька залізниця» лінію зіткнення не перетинав, а поставлявся автотранспортом до м. Іловайська та Дебальцево згідно договору перевезення з ФОП «ОСОБА_10І».

Згідно актів-прийому передачі товар з боку ДП «Донецька залізниця» був прийнятий працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Договори поставки товару між ДП «Донецька залізниця» та ТОВ «Люксор Кепітал», а також закупівля товару, здійснювалися на території м. Донецька.

Також, в матеріалах справи міститься клопотання ТОВ «Люксор Кепітал» про виклик свідка, в якому останній просить у звязку з відсутністю оригіналу додаткової угоди №1 від 30.12.2015 р. до договору, згідно якої термін дії договору продовжений до 31.03.2016 р. викликати свідка, який підписав цю додаткову угоду та повідомити суд про обставину, яка має значення для вирішення справи, яка може бути встановлена таким засобом не інакше, як показання свідка, а саме підтвердження підписання додаткової угоди виконуючим обовязки начальника ДП «Донецька залізниця» - ОСОБА_6, який на теперішній час є колишнім.

ОСОБА_11о. начальника ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_6 (інформація міститься в ЄДРПОУ, що ОСОБА_6 є керівником виконуючим обовязки начальника з 06.06.2014 р.) надав до канцелярії господарського суду Донецької області пояснення, в яких зазначив, що дійсно ТОВ «Люксор Кепітал» за спірний період 18.01.2016 р. та 19.01.2016 р. поставив товар ДП «Донецька залізниця» на суму 1 009 185,48 грн., з якої 754 531,20 грн. за видатковою накладною №1 від 18.01.2016 р. та 254 654,28 грн. за видатковою накладною № 3 від 19.01.2016 р. (том 1, а.с.183)

Клопотання позивача про виклик у судове засідання свідка, судом першої інстанції було залишене без задоволення обгрунтовано, так як було порушено вимоги ст. 88 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017 р.)

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що господарським судом Донецької області порушені норми матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції не обґрунтував доводи в чому саме полягає порушення, не вирішив спір по суті. Рішення суду обґрунтовано перевіркою поданим доказам, без визначення правової природи стягуваної позивачем суми та перевірки правомірності вимоги позивача.

У даному випадку, відповідач не відмовився від виконання позивачем зобовязання, про що свідчить фактичне здійснення господарської операції, дії сторін, а саме передача продавцем у власність покупцю за видатковими накладними №1 від 18.01.2016 р. та №3 від 19.01.2016 р. та виставленими позивачем до оплати відповідачу відповідні рахунки на оплату №1 від 18.01.2016 р. та №3 від 19.01.2016 р., копії яких долучено до матеріалів справи, прийняття товару покупцем, шляхом підписання актів-приймання передачі від 18.01.2016 р. та від 19.01.2016 р., які свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки, що додатково засвідчено бухгалтерським обліком за актом звіряння взаєморозрахунків.

Акт звіряння взаєморозрахунків за період січень 2016р. - лютий 2016р. є тільки підтвердженням бухгалтерского обліку (том 1, а.с.83). Відповідач спірну суму боргу за договором в розмірі 1 009 185,48 грн. визнав, протягом договору поставлена продукція прийнята останнім без зауважень щодо кількості та якості, вимоги щодо ненадання документів не предявлені. Також, відсутні претензії до позивача стосовно якості чи кількості поставленої продукції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.) апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал, м. Костянтинівка, Донецька область підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018р. (повний текст 23.01.2018 р.) по справі №905/2388/17 підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції).

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції від 15.12.2017р.), Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал, м. Костянтинівка, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. (повний текст 23.01.2018 р.) по справі №905/2388/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. (повний текст 23.01.2018 р.) по справі №905/2388/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал", м. Костянтинівка, Донецька область до Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк про стягнення заборгованності за договором поставки у розмірі 1 009 185,48 грн., 3% річних у розмірі 47 922,29 грн., інфляційних у сумі 211 222,52 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал", м. Костянтинівка, Донецька область () заборгованість у розмірі 1 009 185,48 грн., 3% річних у розмірі 47 922,29 грн., інфляційні у розмірі 211 222,52 грн., судовий збір за подання позовної заяви 19 024,96 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксор Кепітал", м. Костянтинівка, Донецька область () судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 28 537,44 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 23.04.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 27.04.2018р.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано примірників 4:

1 позивачу;

1 відповідачу ;

1 у справу;

1 ГСД О;