УХВАЛА

м. Київ

10.05.2018Справа № 910/4869/16

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви державного підприємства «Укроборонресурс»

про зняття арешту

у справі № 910/4869/16

за позовом Заступника Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі Міністерства оборони України;

до державного підприємства «Укроборонресурси»;

про стягнення 6 938 519,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (надалі - позивач) з позовом до державного підприємства "Укроборонресурси" (надалі - відповідач) про стягнення 6 938 519,58 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2016р. позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з державного підприємства "Укроборонресурси" на користь Міністерства оборони України основного боргу в сумі 3 612 049 грн. 08 коп., 218 811 грн. 54 коп. - 3% річних та 2 479 461,23 грн. - інфляційних втрат та на користь Генеральної прокуратури України витрати по сплаті судового збору в сумі 94 654 грн. 83 коп.

29.06.2016р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016р. видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016р. задоволено частково заяву державного підприємства "Укроборонресурси" про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016р. у справі № 910/4869/16. Розстрочено державному підприємству "Укроборонресурси" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 3; ) виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016р. у справі № 910/4869/16 в частині стягнення боргу з урахуванням інфляційних нарахувань і 3% річних строком на чотири роки, до 12.12.2020р. за відповідним графіком.

04.05.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від державного підприємства "Укроборонресурси" надійшла заява про зняття арешту, в якій заявник просить зняти арешт з розрахункових коштів ДП «Укроборонресурси», що накладений на підставі постанови про арешт коштів боржника від 28.11.2016р., виданою відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Водночас, з 15.12.2017р набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши заяву державного підприємства "Укроборонресурси" про зняття арешту, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Дослідивши матеріали поданої заяви, судом встановлено, що згідно з постановою від 28.11.2016 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4869/16 від 29.06.2016р. було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: ПАТ «Сбербанк», ПАТ «КСГ Банк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Комерційний банк «Надра».

При цьому, як свідчать матеріали справи, суд не вживав заходів до забезпечення позову в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України (у попередній редакції), що виключає процесуальну можливість зняття арешту з рахунків, накладених державним виконавцем.

Щодо посилання позивача на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає наступне.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Тобто, стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначає підстави та порядок зняття арешту з майна, що накладено виконавцем у виконавчому провадженні в ході звернення стягнення на майно боржника.

Як випливає з роз'яснень п. 5 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9, відповідачами у справах за позовами про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту на підставі ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є стягувач і боржник у конкретному виконавчому провадженні, у якому виконавцем накладено арешт на майно боржника, яке позивач вважає своїм.

Отже, законодавство не передбачає такого способу захисту порушеного права, як подання заяви про зняття арешту без вимоги про визнання права власності на майно, що оформлюється відповідною позовною заявою.

Таким чином, судом встановлено, що заявник звернувся з заявою, яка за формою і змістом не є позовною заявою, а також не може розглядатись, як заява про скасування заходів забезпечення позову, оскільки судом в межах справи №910/4869/16 такі заходи не вживались.

Однак, суд звертає увагу заявника на приписи статті 339 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву державного підприємства "Укроборонресурси" про зняття арешту та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

3. Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 10.05.2018р. та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І.Привалов