ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Справа № 926/15/18
За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

До Об'єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Сяйво 2-А»

про стягнення заборгованості 3483,65 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 представник. Довіреність № 14-70 від 14.04.2017 р.

Від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось з позовом до Об'єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Сяйво 2-А» про стягнення заборгованості за неналежне виконання Договору купівлі-продажу природного газу № 3395/15-ТЕ-38 від 31.12.2014 р. в сумі 3 483,65 грн., що складається з: пені в розмірі 3279,20 грн., 3% річних в сумі 203,67 грн. та інфляційних в розмірі 0,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Об'єднанням Співвласників Багатоквартирного Будинку «Сяйво 2-А» укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 3395/15-ТЕ-38 від 31.12.2014 р., згідно з яким позивач передав у власність відповідача природний газ на суму 194569,65 грн. Натомість відповідач встановлені договором зобов'язання з оплати природного газу своєчасно не виконував, у зв'язку з чим позивач здійснив нарахування відповідачу пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 04.01.2018 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 23.01.2018 р.

19.01.2018 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. В наданому клопотанні представник позивача просить забезпечити можливість його присутності у судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції та визначити відповідальний суд за проведення відеоконференції під час судового засідання Господарський суд міста Києва, Господарський суд Київської області або Київський апеляційний господарський суд.

Ухвалою господарського суду від 19.01.2018 р. задоволено дане клопотання та визначено відповідальний суд за проведення відеоконференції під час судового засідання Господарський суд міста Києва.

Ухвалами суду від 23.01.2018 р. та 13.02.2018 р. підготовче провадження відкладалось в звязку з неявкою представників сторін, судове засідання призначено на 28.02.2018 р.

Ухвалою від 28.02.2018 р. продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, судове засідання відкладено на 15.03.2018 р. та визначено відповідальний суд за проведення відеоконференції під час судового засідання Господарський суд Київської області.

Ухвалою від 15.03.2018 р. судове засідання відкладено на 28.03.2018 р.

Ухвалою суду від 28.03.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 03.05.2018 р.

В судовому засіданні 03.05.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.01.2018 року, ухвали суду про відкладення підготовчого засідання від 23.01.2018 року, 13.02.2018 року, 28.02.2018 року, 15.03.2018 року, ухвала про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті від 28.03.2018 року надіслані на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а саме: вул. П.Орлика, 2-а, м. Чернівці, 58 000, та підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань), у засідання суду явку уповноваженого представника не забезпечив, витребуваного судом відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

На адресу господарського суду, повернулись повідомлення про вручення відповідачу вищевказаних ухвал з відмітками про вручення. Згідно пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

31.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Об'єднанням Співвласників Багатоквартирного Будинку «Сяйво 2-А» укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 3395/15-ТЕ-38 відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність відповідача природний газ, а останній зобовязався його прийняти та оплатити.

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до п. 3.3 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Факт поставки природного газу підтверджується двосторонніми актами приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п. 3.4 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна (граничний рівень ціни) на природний газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

Згідно пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Додатковою Угодою № 1 від 31.03.2015 р. змінювалась ціна природного газу.

Відповідно до розділу 11 Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем в період з лютого 2015 року по січень 2016 року позивачем поставлено відповідачу природний газ в кількості 86,39 тис. м3 загальною вартістю 194 569,65 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015 р., від 28.02.2015 р., від 31.03.2015 р., від 30.04.2015 р., від 31.05.2015 р., від 30.06.2015 р., від 31.07.2015 р., від 31.08.2015 р., від 30.09.2015 р., від 31.10.2015 р., 30.11.2015 р., від 31.12.2015 р.

При цьому, згідно з наданим ним до матеріалів справи розрахунку відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого природного виконував з порушенням встановленого в п. 6.1 Договору строку.

Відповідач доказів здійснення своєчасної оплати за поставлений природний газ суду не надав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 0,78 грн. за період з 01.11.2015 року по 31.01.2016 року та 3% річних в сумі 203,67 грн. за період з 17.02.2015 року по 01.03.2016 року.

Відповідно до статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями днями або годинами, а термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України - учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

З урахуванням пункту 7.2 Договору, статті 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, частини шостої статті 232 Господарського кодексу України позивач вимагає стягнути з відповідача 3 279,20 грн. пені за період з 17.02.2015 року по 01.03.2016 року.

Детальний розрахунок сум, заявлених до стягнення, наявний у матеріалах справи.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 600,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Об'єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку «Сяйво 2-А» (58029, м. Чернівці, вул. П.Орлика, 2-а, ) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 3 279,20 грн. пені, 203,67 грн. 3 % річних, 0,78 грн. інфляційних втрати та 1600,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

3. З набранням рішення законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя С.О. Миронюк