ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу та застосування заходів процесуального примусу

м. Київ

17.05.2018

Справа № 910/2967/18

За позовом

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до

Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

позивача:

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про

визнання недійсним умов договору

Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.03.2018 до господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання недійсними умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що положення пункту 2.2, пунктів 3.5 та 3.8 (в редакції договору про внесення змін та доповнень №20-3387/2-1 від 28.09.2012), пункту 3.9 (в редакції договору про внесення змін №203779/2-1 від 29.12.2011) кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3762/2-1, укладеного 29.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Державним територіально-галузевим об'єднання "Південно-Західна залізниця", не відповідають положенням чинного законодавства України та суперечать інтересам держави і суспільства, у зв’язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для визнання їх недійсними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі 910/2967/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця", підготовче засідання призначено на 17.04.2018, визначено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, пояснень, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2018.

15.05.2018 через відділ діловодства суду відповідачем було подано заяву про відвід складу суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2018 визнано необґрунтованим заявлений відповідачем відвід, зупинено провадження у справі №910/2967/18, а матеріали справи передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду заяви про відвід судді.

Згідно положень ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2018 справу №910/29667/18 передано судді Бойку Р.В. для розгляду заяви про відвід.

На підставі вищевикладеного, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід складу суду, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дослідивши необхідні докази для її розгляду, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Подана заява мотивована тим, що при проведенні автоматизованого розподілу позову Публічного акціонерне товариство "Українська залізниця" в графі визначення учасників судового процесу за відповідною позовною заявою було зазначено: "Всього учасників: 2. 1: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"; Тип: Відповідач (боржник), 2: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця"; Тип: Позивач (Заявник)", в той же час, у даній справі окрім зазначених осіб бере участь також Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" в якості третьої особи, тобто, у справі беруть участь три учасники, а тому, на думку заявника, має місце втручання у систему автоматизованого авторозподілу з метою усунення від авторозподілу тих чи інших суддів, або ж навпаки з метою забезпечення обрання до колегії тих чи інших суддів, адже при проведенні такого авто розподілу було визначено невірне значення всіх учасників такого судового процесу.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

У відповідності до п.п. 17.4 п. 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Пунктом 1 Розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (в редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 №17) встановлено, що збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого ДСА України. Для кожного судді може бути визначена більш ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.

За змістом п.п. 1, 6, 7 Розділу VIIІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (в редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 №17) розподіл судових справ, здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів. Первісний розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу в хронологічному порядку їх надходження до суду (реєстрації) в наступній послідовності: формується список компетентних суддів для розгляду конкретної справи; для компетентних суддів розраховуються коефіцієнти навантаження; із числа компетентних суддів з урахуванням встановлених коефіцієнтів навантаження здійснюється випадковий вибір судді (судді-доповідача); на підставі результатів проведеного автоматизованого розподілу проводиться коригування коефіцієнтів фактичного та середньозваженого навантаження суддів; у разі визначення судді-доповідача проводиться визначення суддів, що входять до складу постійної колегії. Для кожного автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження формується список компетентних суддів шляхом виключення з повного штатного списку суддів відповідного суду тих, які не можуть брати участь в розподілі через відсутність необхідної спеціалізації або через об'єктивні обставини, визначені пунктами 4 та 5 Розділу VIII цього Положення.

З огляду на викладені положення вбачається, що визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється виключно в автоматичному порядку під час реєстрації відповідних документів (в даному випадку – позовної заяви) та з урахуванням спеціалізації, визначеної зборами суддів відповідного суду, виключенням суддів, які не можуть брати участь в розподілі, рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Отже, кількість учасників відповідного спору не є визначальним критерієм при виборі в автоматизованому порядку складу суду для розгляду конкретної справи, адже ніяким чином не впливає на підстави включення чи виключення суддів із списку компетентних суддів серед яких проводиться автоматизований розподіл позовної заяви.

Більш того, в силу приписів ст.ст. 41, 44, 50, 235 Господарського процесуального кодексу України особа набуває статусу учасника справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виключно за наслідками вирішення відповідного питання щодо залучення такої особи до участі у справі судом на предмет наявності визначених законом підстав для цього та прийняття ним з цього приводу відповідної ухвали.

Тобто, визначення у поданій до суду заяві будь-якої особи із вказівкою на те, що остання є третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не створює жодних правових наслідків у вигляді набуття такою особою правового статусу учасника справи, адже набуття такого статусу може мати місце виключно за наслідками вирішення цього питання судом.

В даному випадку, Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" було залучено господарським судом міста Києва до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, згідно ухвали господарського суду міста Києва від 23.03.2018 у справі №910/2967/18, а відтак, на момент реєстрації позовної заяви Публічного акціонерне товариство "Українська залізниця" (15.03.2018) та, відповідно, проведення її автоматизованого розподілу, правові підстави для відображення Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" в графі учасників судового процесу за відповідною позовною були відсутні, адже відповідна особа не мала такого процесуального статусу.

З огляду на викладене, посилання заявника на існування втручання у систему автоматизованого розподілу даної позовної заяви, яке полягає у не внесенні до графи учасників судового процесу за відповідною позовною заявою Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" як третьої особи, є безпідставним та не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України, що в свою чергу виключає можливість висновку про наявність правових підстав в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В даному випадку, викладені в заяві про відвід обставини, які на думку заявника свідчать про втручання в систему автоматизованого розподілу при визначенні судді Мудрого С.М. для розгляду позову Публічного акціонерне товариство "Українська залізниця" (дії, які мали місце 15.05.2018), були відомі або могли бути відомі представникам Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", зокрема, ще з моменту отримання ними ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2018 про відкриття провадження у справі №910/2967/18 за вказаним позовом (30.03.2018), однак стали підставою заявлення відводу лише за спливом двох місяців в судового засіданні, з розгляду такої справи вже по суті, що свідчить про недотримання заявником визначених законодавством строків на вчинення відповідної процесуальної дії.

До того ж, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що за час вирішення даного спору відповідачем подавалися до суду відзив на позовну заяву (06.04.2018), заперечення на відповідь на відзив (14.05.2018), а 17.04.2018 його представники брали участь в підготовчому судовому засіданні з розгляду даної справи, однак, як в поданих документах, так і в судовому засіданні жодних посилань на існування викладених в заяві про відвід обставин представниками відповідача не заявлялося, в тому числі і після з'ясування судом в судовому засіданні 17.04.2018 питання про наявність підстав для відводу складу суду.

Наведене (звернення з заявою про відвід в судовому засіданні з розгляду справи по суті за спливом встановленого строку для вчинення такої процесуальної дії при наявності обґрунтованих підстав вважати обізнаним відповідача про викладені ним в заяві обставин ще з 30.03.2018 в сукупності з підтвердженою представниками відповідача в судовому засіданні 17.04.2018 відсутністю будь-яких заперечень щодо складу суду, не відображення їх в поданому 14.05.2018 до суду запереченні на відповідь на відзив, встановленими судом обставинами невідповідності дійсності посилань заявника щодо складу учасників спору на момент реєстрації позовної заяви) дає підстави для висновку про пред’явлення відводу в судовому засіданні з розгляду справи по суті виключно з метою затягування розгляду даного спору, що в свою чергу є зловживанням представниками Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" наділеними їх процесуальними правами.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід складу суду.

У відповідності до приписів частин 2 та 3 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частинами 1 та 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов’язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно із ст. 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 135 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку, зокрема, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству. У випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи встановлені судом обставини зловживання представниками Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" наділеними їх процесуальними правами, що зумовлює затягування розгляду даного спору, тобто, створює перешкоди у здійсненні судочинства, з метою спонукання відповідача до добросовісного виконання процесуальних обов'язків та реалізації наданих прав, суд дійшов висновку про необхідність застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі п'яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (8 810,00 грн.).

Згідно із ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 39, 131, 135, 234, 323 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід складу суду відмовити.

2. Застосувати до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12; ідентифікаційний код 00039002) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030001) штраф у розмірі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

4. Дана ухвала в частині п. 3 резолютивної частини ухвали є виконавчим документом відповідно до ч. 5 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

5. Строк пред’явлення даної ухвали до виконання в частині п. 3 резолютивної частини ухвали – по 17.08.2018.

6. Стягувачем за даною ухвалою в частині п. 3 її резолютивної частини є: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

7. Боржником за даною ухвалою в частині п. 3 її резолютивної частини є: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12; ідентифікаційний код 00039002).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та:

- в частині розгляду заяви про відвід не підлягає оскарженню;

- в частині застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя                                                                       Роман Володимирович Бойко