номер провадження справи 17/3/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 Справа № 908/34/18

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Корсун В.Л., при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/34/18

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик Південь, 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 20

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Діон-Енерго, 69041, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Мінська, 9, офіс 9

про стягнення 92 435,93 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ордер від 06.03.18 серії ЗП № 010601

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 01.02.18 № 01/02/18

СУТЬ СПОРУ:

09.01.18 до господарського суду Запорізької області від товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик Південь (далі ТОВ ТЕК РАС Логістик Південь) надійшла позовна заява від 18.12.17 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Діон-Енерго (надалі ТОВ Діон-Енерго) 92 435,93 грн. заборгованості за договором транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213, з якої: 55 500,00 грн. основний борг, 19 797,53 грн. 15 % річних та 17 138,40 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано ст.ст. 193, 222 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 612, 625 ЦК України, а також наявністю у відповідача заборгованості за договором транспортно-експедиційних послуг від 18.08.15 № 4213 в сумі 55 500 грн. за надані ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» (право вимоги на яку перейшло до ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» за договором відступлення права вимоги) послуги з організації перевезення вантажу Клієнта відповідно до його доручення (заявки). Крім того, у звязку із простроченням відповідачем виконання зобовязання із оплати 55 500 грн. наданих послуг, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 19 797,53 грн. 15 % річних та 17 138,40 грн. індексу інфляції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява ТОВ ТЕК РАС Логістик Південь передана на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 12.01.18 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/34/18 (№ провадження 17/3/18) за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 12.02.18.

17.01.18 на адресу суду від позивача надійшло клопотання від 10.01.18 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 908/34/18 в приміщенні господарського суду Львівської області.

Ухвалою від 19.01.18 судом задоволено клопотання ТОВ ТЕК РАС Логістик Південь від 10.01.18 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено господарському суду Львівської області забезпечити проведення відеоконференції у справі № 908/34/18, розгляд якої відбудеться 12.02.18 об 12 год. 00 хв. в приміщенні господарського суду Запорізької області в залі судового засідання №200 (корпус 1).

07.02.18 через канцелярію суду від ТОВ Діон-Енерго надійшов відзив від 02.02.18 № 02/02/18 на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, підставами для відмови в позові відповідач вказує наступні обставини: ТОВ «ТЕК РАС Логістик» не виконано обовязку, встановленого умовами п.3.1. договору щодо надання обовязкових документів для оплати, у звязку із чим у ТОВ «Діон-Енерго» не виникло обовязку з оплати суми, що визначна у позові; за правовою природою договір транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 є договором перевезення, і до нього застосовуються усі норми щодо договору перевезення, у т.ч. і строки позовної давності в 1 рік (ч.3 ст. 925 ЦК України). Враховуючи, що позивач вказує останній строк для виконання обовязку відповідачем з оплати суми боргу 23.08.15, позивачем пропущено позовну давність.

Крім того, 07.02.18 відповідачем через канцелярію суду подана заява від 02.02.18 щодо застосування строків позовної давності до вимог ТОВ ТЕК РАС Логістик Південь щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213.

Підготовче судове засідання по справі призначене на 12.02.18 проводилось судом в режимі відеоконференції.

В підготовчому судовому засіданні 12.02.18 судом оголошено перерву на 07.03.18.

Ухвалою суду від 07.03.18 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 11.04.18. Підготовче судове засідання по справі відкладено на 27.03.18.

26.03.18 через канцелярію суду позивач надав до матеріалів справи відповідь від 20.03.18 на відзив відповідача.

27.03.18 через канцелярію суду до матеріалів справи від ТОВ Діон-Енерго надійшли заперечення за вих. від 26.03.18 № 26/03/18 на відповідь на відзив.

Ухвалою від 27.03.18 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/34/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.18.

10.04.18 ТОВ «Діон-Енерго» через канцелярію суду подано нормативне обґрунтування відзиву від 09.04.18 № 09/04/18.

В судовому засіданні 10.04.18 судом оголошено перерву в розгляді справи по суті на 08.05.18.

Представник позивача в судовому засіданні 08.05.18 підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Проти аргументів відповідача викладених у відзиві заперечив з підстав викладених у відповіді від 20.03.18 на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.05.18 проти позовних вимог ТОВ ТЕК РАС Логістик Південь заперечив з підстав, викладених у відзиві за вих. від 02.02.18 № 02/02/18. Крім того, висловив свої заперечення за вих. від 26.03.18 № 26/03/18 на відповідь на відзив.

Фіксування судового процесу здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 08.05.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено дату коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

10.08.15 між товариством з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик (Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Діон-Енерго (Клієнт) укладено договір № ИЛ-4213 транспортно-експедиційних послуг (далі договір ТЕП), відповідно до умов якого (п. 2.1), Клієнт доручає, а Експедитор бере на себе зобов'язання організувати транспортно-експедиційне обслуговування клієнта, а також надання клієнтові інших послуг, пов'язаних з міжнародними перевезеннями вантажів морським, автомобільним та залізничним транспортом за плату і за рахунок клієнта, відповідно до умов, погоджених сторонами в заявках.

Пунктом 2.2 договору ТЕП передбачено, що заявки (додаток № 1) погоджені сторонами, регулюють взаємини сторін щодо кожного окремого доручення клієнта. В заявках можуть відображатися також інші істотні умови договору транспортного експедирування, що не були обумовлені сторонами в момент підписання цього договору. Заявки є невід'ємною частиною даного договору.

Положенням п. 3.1 договору ТЕП визначено права та обовязки експедитора, зокрема, що:

- Експедитор має право для виконання доручення клієнта здійснювати добір перевізників, портових агентів, морських ліній та інших третіх осіб, укладати угоди з третіми особами (портами, перевізниками, організаціями з перевалювання, перевезення вантажів) від свого імені і за рахунок клієнта;

- Експедитор зобов'язується організовувати перевезення відповідно до встановлених клієнтом маршрутів, а також надання інших послуг відповідно до Заявки клієнта. Експедитор зобов'язаний до початку перевезення вантажу клієнта обладнати транспортний засіб спеціальними пристроями з урахуванням індивідуальних характеристик вантажу клієнта, отримати всі необхідні дозволи на перевезення негабаритного вантажу, узгодити маршрут перевезення з ДАІ та виконати всі інші необхідні для своєчасного виконання даного договору дії (пп. 3.1.2. п. 3.1 договору ТЕП);

- Експедитор має право за дорученням клієнта взяти на себе зобов'язання з митного оформлення вантажу клієнта, про що сторони підписують окрему угоду (пп.3.1.3, п.3.1. договору ТЕП);

- Експедитор зобов'язаний надати клієнтові за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспортну накладну /коносамент з відміткою про доставку вантажу (пп. 3.1.5 п. 3.1 договору ТЕП);

- повідомляти клієнта про рух вантажу, а також про факт передачі вантажу на зберігання в портах, перевищення строків вибірки вантажу з території порту, можливі штрафні санкції (пп. 3.1.8 п.3.1 договору ТЕП);

- нести відповідальність за схоронність по кількості і якості перевезених вантажів відповідно до міжнародних правил, умовам даного договору і чинного законодавства України. Доставляти ввірений вантаж до місця призначення в терміни і по маршрутах, обговореним сторонами окремо для кожного рейса і видавати вантаж вантажоодержувачеві, зазначеному в товарно-транспортній накладній, переконавшись в наявності підтверджуючих документів (пп. 3.1.9 п. 3.1 договору ТЕП).

У пункті 3.2 договору ТЕП сторони обумовили права та обов'язки клієнта.

Так, у підпункті 3.2.3 договору ТЕП закріплено, що клієнт зобов'язується забезпечити завантаження, розвантаження, митне оформлення вантажу, що додатково прописується в заявці.

Згідно із пп. 3.2.6 договору ТЕП, клієнт взяв на себе зобов'язання забезпечити належне оформлення товаросупроводжувальних документів при одержанні вантажу (або клієнтом, або вантажоодержувачем), а у випадку виявлення нестачі/ушкодження вантажу, забезпечити складання відповідного акту в місці призначення/місці доставки вантажу та наявність відмітки в товарно-транспортних документах про його складання.

Пунктом 5.2 договору ТЕП визначено, що заявка повинна бути заповнена повністю (у випадку не заповнення графи заявки в ній має ставитись прочерк), за підписом і печаткою/офіційним штампом клієнта. Заявка за підписом представника клієнта, засвідчена печаткою /офіційним штампом клієнта є оформленою належним чином. Заявка приймається до виконання після підтвердження її підписом і печаткою/офіційним штампом експедитора.

Заявка, передана і підписана за допомогою факсимільного зв'язку має юридичну чинність за умови її підписання та оформлення відповідно до п. 5.2 договору (п. 5.3. договору ТЕП).

Сторони несуть взаємну відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором відповідно до його умов, а у випадках, неврегульованих даним договором - відповідно до чинного законодавства України та міжнародних Конвенцій (пп. 6.1.1 п.6.1 договору ТЕП).

Відповідно до пп. 6.2.3 п. 6.2 договору ТЕП, експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору, у тому ж порядку, як і за власні дії.

За умовами пп. 7.1 п. 7 договору ТЕП, обидві сторони визнають та зобов'язані притримуватись положень «Правил надання транспортно-експедиційних послуг FIATA», положень Кодексу торгового мореплавства України №176/95 ВР від 23.05.95. У всіх інших випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України

Претензії та спори, котрі відносяться до виконання сторонами цього договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів (пп. 7.3 п. 7 договору ТЕП).

Строк дії договору встановлюється (п. 9.1. договору ТЕП) з моменту його підписання до 31.12.15. За відсутності до спливання строку дії договору пропозицій сторін щодо розірвання цього договору він вважається продовженим на один рік (12) місяців. Кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку шляхом направлення іншій стороні повідомлення про розірвання за 30 календарних днів із зазначенням /вказанням/ причин розірвання, але тільки по завершенні всіх взаєморозрахунків, пов'язаних із його виконанням.

Всі доповнення та додатки до цього договору мають юридичну чинність лише за умови їхнього підписання сторонами з прикладанням печатки, за винятком заявок, правила оформлення яких викладені в ст. 5 цього договору. Цей договір, заявки або інші договірні документи, передані та підписані за допомогою факсимільного зв'язку мають юридичну чинність за умови підтвердження їх іншою стороною та до моменту обміну оригінальними примірниками вказаних документів (п. 9.2 договору ТЕП).

Судом враховано, що станом на момент прийняття рішення у цій справі по суті спору зазначений вище договір ТЕП є чинним. Доказів протилежного матеріали справи не містять та учасниками судового процесу до суду не надано.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що 17.08.15 клієнтом та експедитором на виконання умов договору ТЕП погоджено заяву на перевезення вантажів № 1 від 17.08.15 на суму 111 000,00 грн. з ПДВ, яка є додатком № 1 до договору транспортно-експедиційних послуг № 4213 від 10.08.15, згідно із змістом якої між ТОВ «Діон-Енерго» та ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» погоджено наступні додаткові умови транспортно-експедиційного обслуговування:

1. Адреса вантаження: ИМПТ; 2. Дата вантаження: « 25» серпня 2015; 3. Вантажовідправник: ТОВ «Діон-Енерго»; Персона відповідальна за завантаження: ОСОБА_3; тел./факс (зазначено номер); 4. Порт вантаження: ИПТМ; 5. Порт вивантаження (відомості відсутні); 6. Адреса розвантаження: Україна, м. Львів, Парк «Знесіння», вул. Чернеча Гора 2. ПС 110 кВ «Львів 3»; 7. Вантажоодержувач: ТОВ «Діон-Енерго»; Персона відповідальна за вивантаження: ОСОБА_3. тел/факс (зазначено номер); 8. Найменування вантажу: Трансформатор масляний SFFZ-40000 кВА; 9. Вигляд упаковки: Контейнер; 10. Кількість місць (піддонів) __ (відомості відсутні), вага __ (відомості відсутні) тонн, об'єм __ (відомості відсутні) куб.м.; 11. Тип і кількість контейнерів: UESU4532020 ML-CN3308423 40 Dry 9' 6 3 packages 11050 Kgs; TGHU7942959 ML-CN3308424 Dry 9' 6 4 packages 10950 Kgs; MSKU1194122 ML-CN3308422 40 Dry 9' 6 5 packages 16150 Kgs; MAEU3412170 ML-CN7448803 40 Flat 9'6 1 packages 39800 Kgs; 12.Сума доручення (з ПДВ): 111 000,00 грн., еквівалент у USD; 13. Особливі умови : ___(відомості відсутні);14. Клас небезпеки вантажу згідно МОПОГ___(відомості відсутні); специфічні умови транспортування___(відомості відсутні). 15. Підписи сторін: Клієнт: ТОВ «Діон-Енерго», Експедитор: ТОВ «ТЕК «РАС Логістик», підписи уповноважених представників сторін, які засвідчені печатками клієнта і експедитора.

18.08.15 ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» згідно договору ТЕП виставлено ТОВ «Діон-Енерго» на оплату рахунок № Т-00001546 від 18.08.15 на загальну суму 111 000,00 грн. з ПДВ, відповідно до якого вартість: транспортно-експедиційних послуг в порту (ТЕО) складає 3 333,36 грн. без ПДВ; автотранспортних послуг 73 333,32 грн. без ПДВ, винагороди експедитора - 15 833,32 грн. без ПДВ. Також в рахунку зазначено наступну інформацію: Маршрут: ИМРП - Львів; коносамент: 581643857; контейнер: MAEU3412170; контейнер: MSKU1194122; контейнер: TGHU7942959; контейнер: UESU4532020. Всього до оплати: сто одинадцять тисяч гривень 00 копійок.

Платіжним дорученням від 21.08.15 № 40 ТОВ «Діон-Енерго» перерахувало на рахунок ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» 55 500,00 грн. із зазначенням призначення платежу: «передплата за транспортні послуги зг. рах. Т-1546 від 18.08.15 у сумі 46 250,00 грн., ПДВ 20% - 9 250,00 грн.».

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що 28.08.15 між ТОВ «Діон-Енерго» (замовником) та ТОВ «РАС Логістик» (виконавцем, який не є стороною договору від 10.08.15 № ИЛ-4213) підписано та засвідчено печатками акт № ОУ-5000432 здачі-приймання робіт (надання послуг) про те, що виконавцем були проведені такі роботи (надані такі послуги): повне митне оформлення вантажу, включно із отриманням дозволів та сертифікатів. Загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ, 3 124,36 грн., ПДВ 20% - 624,87 грн. Загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ, 3 749,23 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

Крім того, 28.08.15 представниками замовника (ТОВ «Діон-Енерго») та виконавця (ТОВ «ТЕК «РАС Логістик») підписано та засвідчено печатками сторін Акт № Т-00001546 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.08.15, за змістом якого, виконавцем за договором № 4213 від 10.08.15 були проведені такі роботи: згідно рахунку № Т-00001546 від 18.08.15: транспортно-експедиційні послуги в порту (ТЕО) по маршруту ИМРП - Львів, вартістю 1666,68 грн. (без ПДВ 20%); автотранспортні послуги за маршрутом: ИМРП - Львів, вартістю 36 666,66 грн. (без ПДВ 20%), винагорода експедитора за маршрутом: ИМРП - Львів, 7 916,66 грн. (без ПДВ 20%). Конасамент: 581643857, контейнер: MSKU1194122, контейнер: TGHU7942959. Вартість робіт з ПДВ 55 500,00 грн. Роботи виконані у повному обсязі. Сторони претензій одна до одної не мають.

За твердженнями позивача, ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» виконало умови доручення (заявки від 17.08.15 № 1), а саме 28.08.15 ТОВ «Діон-Енерго» було доставлено 4 контейнери з вантажем (трансформатор).

Представник ТОВ «Діон-Енерго» в ході розгляду справи № 908/34/18 не заперечував факту доставки вантажу обумовленого заявою на перевезення вантажів № 1 від 17.08.15 до місця призначення та його отримання 28.08.15 представником ТОВ «Діон-Енерго».

Судом під час вирішення справи № 908/34/18 по суті спору враховано, що факт доставки вантажу (4 контейнерів, в яких перевозились частини та корпус трансформатора) ТОВ «Діон-Енерго» 28.08.15 за адресою вказаною у заяві від 17.08.15 № 1 до договору ТЕП встановлено рішенням господарського суду Львівської області від 28.11.16 по справі № 914/1035/16 за позовом ТОВ «Діон-Енерго» до ТВ «ТЕК РАС Логістик» про відшкодування 638 196 грн. збитків завданих недотриманням умов договору транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 (яке набрало законної сили 01.03.17 та залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.07.17 по справі № 914/1035/16).

Крім того, в ході розгляду спору по справі № 914/1035/16 про відшкодування збитків місцевий господарський суд та суди вищестоящої інстанції дійшли висновку про недоведеність ТОВ «Діон-Енерго» наявності протиправної поведінки у діях ТОВ «ТЕК РАС Логістик», причинно-наслідкового звязку між діями відповідача (експедитора) і заявленою позивачем (Клієнтом) до стягнення сумою збитків, наявності вини ТОВ «ТЕК РАС Логістик» та факту завдання збитків на суму 638 196,00 грн., з підстав того, що наданні до справи докази № 914/1035/16 (у т.ч. договір транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213; рахунок № Т-00001546 від 18.08.15; платіжне доручення від 21.08.15 №40; заявка на перевезення вантажів № 1 від 17.08.15; акт здачі-приймання від 28.08.15 № ОУ-5000432; акт здачі-приймання робіт № Т-00001546 від 28.08.15; міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) № 2020, 210, 4122, 2959; комерційний акт вцд31.08.15 № 1/15), оцінку яким надано судом, не можуть вважатись належними доказами нанесення позивачу відповідачем збитків на заявлену суму саме під час виконання перевезення.

Згідно із ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що:

- рішенням господарського суду Львівської області від 12.07.17 по справі № 914/1035/16 (набрало законної сили 01.03.17) встановлено факт доставки вантажу (4 контейнерів, в яких перевозились частини та корпус трансформатора) ТОВ «Діон-Енерго» 28.08.15 за адресою вказаною у заяві на перевезення вантажів від 17.08.15 № 1 до договору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213;

- та визнано недоведеним факт наявності вини ТОВ «ТЕК РАС Логістик» та причинно-наслідкового звязку між діями ТОВ «ТЕК РАС Логістик» по пошкодженню вантажу при перевезенні останнього та наявністю збитків у ТОВ «Діон-Енерго» на суму 638 196 грн., суд виходить з того, що вказані обставини (в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України) не потребують повторного доведення при розгляді даної справи, участь в якій беруть ті самі сторони та переметом спору в якій є стягнення суми основного боргу за надані послуги по договору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213 та заяви на перевезення вантажів від 17.08.15 № 1, яка є додатком до нього.

Однак, посилаючи на невиконання ТОВ «ТЕК РАС Логістик» обовязку встановленого умовами п. 3.1. договору щодо надання обовязкових документів для оплати, відповідач у справі № 908/34/18 зазначав, що у ТОВ «Діон-Енерго» не виникло обовязку з оплати суми 55 500,00 грн.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходив з наступного.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України від 01.07.04 №1955-IV Про транспортно-експедиторську діяльність (далі Закон №1955-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1955-IV, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; експедитор (транспортний експедитор) - субєкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиційних послуг, визначених договором транспортного експедирування; а транспортно-експедиторською послугою є робота, що безпосередньо повязана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Визначення договору транспортного експедирування наведено у ст. 9 Закону № 1955-IV та в абз. 1 ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за змістом яких за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням (абз. 2 ч. 1 ст. 929 ЦК України).

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо) (абз. 3 ч. 1 ст. 929 ЦК України).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 ЦК України).

Згідно із приписами ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 932 ЦК України передбачено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Положеннями абз. 2 ст. 12 Закону №1955-IV унормовано обовязок клієнта у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

У пп. 3.2.4. п. 3.2. договору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213 сторони передбачили, що Клієнт зобовязаний оплачувати рахунки Експедитора на умовах, передбачених у цьому договорі в розмірі, узгодженому в Заявках, а також суми штрафів, додаткових послуг щодо зберігання, котрі виникли внаслідок неналежного виконання Клієнтом своїх зобовязань.

Умови розрахунків погоджені сторонами в розділі 3 договору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213. Так, в пунктах 4.1- 4.3., 4.5. розділу 3 договору передбачено, що платежі та взаємні розрахунки за виконання доручення клієнта виконуються відповідно до виставленого рахунку. Сторони погодили, що рахунки передані за допомогою факсимільного звязку підлягають оплаті та мають силу оригіналу, до моменту отримання клієнтом всіх документів у відповідності до п.п 3.1.5 (п.4.1. договору ТЕП). Рахунки Експедитора підлягають оплаті протягом 5-ти календарних днів з моменту надання рахунку, але до моменту отримання вантажу Клієнтом. Факт доставки вантажу в пункт призначення підтверджується позначкою Вантажоодержувача в товаротранспортній накладній (4.2. договору ТЕП). Сума, що підлягає сплаті експедитору погоджується сторонами в Заявках. В цю суму включено витрати на оплату рахунків залучених до виконання перевезення третіх осіб безпосередніх перевізників, а також винагорода Експедитора з урахуванням ПДВ, Сторони підписують за фактом виконання доручення Акт виконаних робіт (4.3. договору ТЕП). Розрахунок здійснюється шляхом банківського переказування коштів у національній грошовій одиниці України на поточний рахунок Експедитора. Всі банківські витрати та комісії з переказування коштів за рахунок Клієнта (п.4.5. договору ТЕП).

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи із положень п. 4.2. договору ТЕП та ч. 1 ст. 530 ЦК України, а також враховуючи, що вантаж отриманий Клієнтом 28.08.15 (що не заперечувалось відповідачем), граничним строком оплати рахунку від 18.08.15 № Т-00001546 відповідачем, на переконання суду, є 28.08.15.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, ТОВ «Діон-Енерго» оплатило виставлений ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» рахунок від 18.08.15 № Т-00001546, частково на суму 55 500,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за надані транспортно-експедиційні послуги по договору від 10.08.15 № ИЛ-4213 становить суму 55 500,00 грн.

Судом встановлено, що 07.11.17 між ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» (Первісний кредитор) та ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь» (Новий кредитор) було укладено договір № 07112017 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого (.1.1 договору) Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги основного боргу в сумі 55 500 грн., а також сплати інших можливих штрафних санкцій (зокрема суми боргу з урахуванням 15 % річних), інфляційних втрат, 3 % річних, тощо, що належать первісному кредитору, і стає кредитором за договором № ИЛ-4213 від 10 серпня 2015 р. (далі основний договір), укладеним між Первісним кредитором та ТОВ «Діон-Енерго» () - надалі Боржник.

Відповідно до п. 1.2. договору № 07112017, Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх його зобовязань за Основним договором, в т.ч.: сплати основного боргу в розмірі 55 500 грн., а також сплати інших можливих штрафних санкцій (зокрема суми боргу з урахуванням 15 % річних), інфляційних втрат, 3 % річних, тощо.

Пунктом 3.1. договору визначено обовязки Первісного кредитора, зокрема: 3.1.1. відступити новому кредитору право вимоги згідно з умов цього договору; 3.1.2. Не пізніше пяти робочих днів після набуття чинності цим договором сповістити Боржника про укладення цього Договору; 3.1.3. Не пізніше пяти робочих днів після набуття чинності цим договором передати Новому кредитору оригінали всіх необхідних документів, які засвідчують права що передаються (виставлені боржнику рахунки на оплату, акт виконаних робіт, товаротранспортні накладні, судові рішення) та інформацію, яка важлива для їх здійснення за Основним договором.

За змістом пп. 3.2.1. п. 3.2. та п.п.2.1., 2.2. договору № 07112017, обовязком Нового кредитора є сплата (перерахування згідно платіжного доручення на поточний рахунок) Первісному кредитору протягом одного року після підписання цього договору грошової суми у розмірі 1000 гривень за передане Новому Кредитору право вимоги до Боржника за Основним договором.

Пунктом 5.1. договору № 07112017 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобовязань за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Наявні в матеріалах справи № 908/34/18 докази свідчать, що ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» на виконання пп. 3.1.2. п. 3.1. договору № 07112017, 14.11.17 на адресу ТОВ «Діон-Енерго» було надіслано цінним листом з рекомендованим повідомлення про вручення повідомлення № 1 про відступлення права вимоги за договором № 071117 від 07.11.17.

Проте, останнє не було вручено ТОВ «Діон-Енерго» та повернулось на адресу відправника - ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» із зазначенням відповідним відділенням поштового звязку наступної причини та дати повернення: «закінчення встановленого терміну зберігання, 18.12.17».

Крім того, згідно із листом ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» від 10.11.17, останнім на виконання пп. 3.1.3. договору про відступлення права вимоги № 07112017 від 07.11.17 скеровано на адресу ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь» (позивача) оригінали усіх необхідних документів, які засвідчують права що передаються та інформацію, яка важлива для їх здійснення за договором транспортного-експедиційних послуг № ИЛ-4213 від 10.08.15, а саме: договір транспортно-експедиційних послуг № ИЛ-4213 від 10.08.15, укладений між ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» та ТОВ «Діон-Енерго»; заяву на перевезення вантажів № 1 від 17.08.15; рахунок № Т-00001546 від 18.08.15; акт № Т-00001546 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.08.15; податкову накладну № НОМЕР_1 від 31.08.15 та квитанцію про реєстрацію податкової накладної; постанову Вищого господарського суду України від 12.07.17 по справі № 914/1035/16; лист-повідомлення ТОВ «ТЕК «РАС Логістик», яким повідомлено ТОВ «Діон-Енерго» про укладення договору про відступлення права вимоги 3 07112017 від 07.11.17; акт № ОУ-5000432 здачі-приймання робіт (надання послуг) між ТОВ «Діон-Енерго» та ТОВ «РАС Логістик»; копію платіжного доручення № 40 від 21.08.15.

23.11.17 позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом направлено лист-вимогу про сплату заборгованості за наданні транспортно-експедиторські послуги за договором від 10.08.15 № ИЛ-4213 в розмірі 55 500,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку від 23.11.17 № 2020 (штрих кодовий ідентифікатор № 246).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 246 (копія якого наявна в матеріалах справи), представником відповідача за довіреністю 01.12.17 отримано поштове відправлення від ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь».

З матеріалів справи № 908/34/18 вбачається, що боржник (ТОВ «Діон-Енерго») не сплатив суму основний боргу за договором від 10.08.15 № ИЛ-4213 в розмірі 55 500,00 грн. ні новому, ні первісному кредитору, оскільки вважає, що у ТОВ «Діон-Енерго» не виникло обовязку з оплати суми 55 500, 00 грн. та відповідно інфляційних втрат і 15 % річних.

Поряд із викладеним, відповідачем надана до суду заява про застосування строку позовної давності яка обґрунтована тим, що до вимог про стягнення суми основного боргу за договором ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213 (який на думку позивача за правовою природою є договором перевезення) підлягає застосуванню скорочена позовна давність в 1 рік, строк якої сплинув 23.08.16.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.193 ГК України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності, за загальним правилом, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Законом передбачено загальну (ст. 257 ЦК України) та спеціальну (ст. 258 ЦК України) позовну давність.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст. 258 ЦК України).

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: у зв'язку з перевезенням вантажу, пошти (ст. 925 цього Кодексу);

Оскільки укладений між ТОВ «Діон-Енерго» та ТОВ «ТЕК РАС Логістик» договір від 10.08.15 № ИЛ-4213 є договором про надання послуг транспортного експедирування, а спір по даній справі виник через неналежне виконання зобовязання відповідачем щодо оплати виконаного експедитором доручення клієнта, то на ці правовідносини поширюються загальні строки позовної давності тривалістю у три роки.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позивачем не було пропущено строків позовної давності при зверненні до суду із даним позовом.

Доводи відповідача про те, що за правовою природою договір транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 є договором перевезення, і до нього застосовуються усі норми щодо договору перевезення, у т.ч. і строки позовної давності в 1 рік (ч.3 ст. 925 ЦК України), є помилковими, оскільки ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» не є перевізником за договором від 10.08.15 № ИЛ-4213.

Так, перевізником, відповідно до ст. 1 Закону № 1955-IV, є юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Аналогічне визначення перевізника до вищевказаного наведено у розділі 1 договору транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213, а саме під перевізником в договорі мається на увазі субєкт господарювання - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення.

Згідно копій Міжнародних товарно-транспортних накладних (СМR) №№ 2020, 2170, 4122 2959, перевізником вантажу (контейнерів TGHU7942959, MSKU1194122, UESU4532020, MAEU3412170 в яких знаходились частини трансформатора та корпусу трансформатора) обумовленого у заяві на перевезення вантажів від 17.08.15 № 1 є ФОП ОСОБА_4

Поряд із викладеним, судом прийнято до уваги, що ТОВ «Діон-Енерго» не спростовано, що обовязки ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» за договором транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 полягали у організації перевезення відповідно до встановлених Клієнтом маршрутів та відповідно до заявки Клієнта, що відповідає природі транспортного експедирування.

В той же час, судом враховано, що згідно із п.1 ст. 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Тобто, вказана Конвенція не регулює транспортно-експедиторські правовідносини, учасниками яких (відповідно до абз. 7 ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність») є клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів

Поряд із викладеним, судом в ході розгляду справи № 908/34/18 встановлено, що ТОВ «Діон-Енерго» (клієнт за договором ТЕП від 10.0-8.15 № ИЛ-4213) в договірних відносинах з фактичним перевізником вантажу - ФОП ОСОБА_4 не перебував, договір на перевезення вантажу не укладав ані з ФОП ОСОБА_5, ані з ТОВ «ТЕК РАС Логістик».

Крім того, судом через безпідставність, відхиляються посилання відповідача на те, що у ТОВ «Діон-Енерго» не виникло обовязку з оплати 55 500,00 грн. через ненадання ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» за фактом виконання доручення Клієнта (відповідача) рахунку на оплату суми доручення, акту виконаних робіт, податкової накладної, товарно-транспортної накладної/коносаменту з відміткою про доставку вантажу, оскільки порядок здійснення розрахунків між сторонами за договором транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 врегульовано розділом 3 «ПЛАТЕЖІ та ВЗАЄМНІ РОЗРАХУНКИ» договору (пункт 4.1.-4.7.), п. 4.2. якого передбачено, що рахунки Експедитора підлягають оплаті … до моменту отримання вантажу Клієнтом.

При цьому, рахунок на оплату всієї суми доручення (заявки) ТОВ «Діон-Енерго» отримало 18.08.15, а вантаж - 28.08.15, що не заперечувалось відповідачем в ході розгляду цієї справи судом.

Також судом прийнято до уваги, що після отримання вантажу в місці призначення відповідач не заявив ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» будь-яких претензій щодо ненадання йому необхідних для оплати послуг експедитора документів, таких як акт виконаних робіт, товарно-транспортної накладної/коносаменту з відміткою про доставку вантажу.

В той же час, за умовами п. 3.2.6. догвору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213, саме Клієнт несе обов'язок забезпечити належнt оформлення товаросупроводжувальних документів при одержані вантажу.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи, що не виконання обовязку експедитора визначеного п.3.1.5. договору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213 не є відкладеною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність останніх не звільняє відповідача від обов'язку з оплати наданих ТОВ «ТЕК «РАС Логістик» транспортно-експедиторських послуг.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами доведено доставку вантажу обумовленого заявою від 17.08.15 № 1 ТОВ «Діон-Енерго», а відповідачем не спростовано належного виконання експедитором умов договору ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213 щодо доставки довіреного їй вантажу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ТЕК «РАС Логістик Південь», як нового кредитора (згідно договору про відступлення права вимоги від 07.11.17 № 07112017) за договором ТЕП від 10.08.15 № ИЛ-4213 в частині стягнення з ТОВ «Діон-Енерго» 55 500,00 грн. основного боргу.

Також позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача, крім суми основного боргу, інфляційні втрати в розмірі 17 138,40 грн. за період з вересня 2015 р. по листопад 2017 р. та 15% річних в розмірі 19 797,53 грн. за період з 03.09.15 по 18.12.17.

Судом враховано, що відповідач до матеріалів цієї господарської справи не надав контр розрахунку щодо правомірності чи не правомірності заявлених до стягнення позивачем сум інфляційних втрат за період з вересня 2015 р. по листопад 2017 р. та 15% річних.

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підпунктом 6.3.6. п. 6.3. договору транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 передбачено, що у випадку затримки Клієнтом оплати суми рахунка Експедитора більше, ніж на 10 календарних днів, Клієнт сплачує Експедитору прострочену суму з урахуванням 15 % річних.

Вбачається, що Клієнт затримав сплату рахунку від 18.08.15 № Т-00001546 в частині суми 55 000,00 грн. більше ніж на 10 днів.

А отже, кредитор (позивач) відповідно наведених вище положень закону та п. 6.3.6. договору транспортно-експедиційних послуг від 10.08.15 № ИЛ-4213 має право на стягнення з відповідача за період прострочення виконання основного зобовязання індекс інфляції та 15 % річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 138,40 грн. індексу інфляції за період з вересня 2015 р. по листопад 2017 р. У звязку із чим, зазначена вище вимога позивача підлягає задоволенню судом у повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 15 % річних за період з 03.09.15 по 18.12.17, то за перерахунком суду, який здійснено за допомогою ІПС «Законодавство», 15 % річних за вказаний вище період складають суму 19 090,48 грн., а кількість днів прострочки 838.

З огляду на викладене вище, вимога позивача про стягнення з відповідача 15 % річних за період з 03.09.15 по 18.12.17 задовольняється судом частково в сумі 19090,48 грн. В іншій частині вимога про стягнення з відповідача 15 % річних відхиляються судом через безпідставність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 1587,76 грн. покладається на відповідача.

З огляду на відсутність в матеріалах справи належних доказів понесення ТОВ «ТЕК РАС Логістик Південь» інших судових витрат повязаних з розглядом справи № 908/34/18, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу за договором від 05.12.17 (акту передачі-приймання послуг, доказів оплати адвокатських послуг на суму 5 000 грн.), а також з огляду на те, що до закінчення судових дебатів позивач (в особі представника) не подав до суду заяву про дання доказів понесення судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача інших судових витрат повязаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Діон-Енерго (69041, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Мінська, 9, офіс 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик Південь (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 20, ) 55 500 (пятдесят пять тисяч пятсот) грн. 00 коп. основного боргу за транспортно-експедиційні послуги, 19 090 (девятнадцять тисяч девяносто) грн. 48 коп. 15 % річних, 17 138 (сімнадцять тисяч сто тридцять вісім) грн. 40 коп. інфляційних втрат та 1587 (одну тисячу пятсот вісімдесят сім) грн. 76 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повне рішення складено 17.05.18.

Суддя В.Л. Корсун