УХВАЛА

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/9264/17

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Краснов Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П., Антоніка С.Г. від 16.01.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області суддя: Васильєв О.Ю. від 21.11.2017 про залишення позову без розгляду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" до Дніпровської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" звернулось з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 про залишення позову без розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 288 та 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду прийнята 16.01.2018, повний текст складений 17.01.2018. Таким чином, останній день строку, встановленого для оскарження зазначеного судового рішення в касаційному порядку, припадає на 06.02.2018.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" касаційну скаргу направлено 03.04.2018, тобто скаржником пропущено строк, встановлений статтею 288 ГПК України, для подання касаційної скарги.

При цьому представник скаржника звертає увагу на те, що з повним текстом оскаржуваної постанови він був ознайомлений лише 19.03.2018, тобто за межами строку на касацій оскарження, що є в даному випадку поважною причиною пропуску на касаційне оскарження.

Суд не приймає до уваги наведене твердження представника скаржника, оскільки в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення у справі № 904/9264/17, відповідно до якого оскаржувана постанова отримана позивачем 24.01.2018.

Частиною 3 статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762, 00 грн.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 1 762 грн. та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Крім того, Верховний Суд, звертає увагу на те, що Листом Державної казначейської служби України №16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував, доказів сплати судового збору не надав.

Водночас скаржником у резолютивній частині касаційної скарги викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору до кінця розгляду касаційної скарги, яке не піддягає задоволенню з огляду на відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", а саме, положення статті передбачають, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням інших поважних підстав для поновлення відповідного строку та належні докази сплати судового збору у розмірі 1 762 грн, на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відстроченні сплати судового збору до кінця розгляду касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський медичний інститут традиційної і нетрадиційної медицини" залишити без руху до 15.06.2018.

3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

4. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику після 15.06.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов