ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16 травня 2018 року                                                   Справа № 913/222/18

Провадження №34/913/222/18

Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

1-го позивача: Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області,

2-го позивача: Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізінвест», м. Рубіжне Луганської області,

про стягнення заборгованості з плати за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 34 888 грн. 98 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області 16.05.2018 звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом від №1981вих18 від 08.05.2018 в інтересах держави в особі 1-го позивача: Рубіжанської міської ради, 2-го позивача: Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінвест» області про стягнення заборгованості з плати за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 34 888 грн. 98 коп.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Рубіжанської міської ради та КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради з наведеними позовними вимогами, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст.23 Закону України “Про прокуратуру” передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов’язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб’єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб’єктом владних повноважень.

Звертаючись із позовом, заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі позивача 1- Рубіжанської міської ради та позивача 2 - Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради зазначав про те, що позивач-2 є суб'єктом комунальної форми власності, тобто підприємством, що належить територіальній громаді міста Рубіжне. Внаслідок несплати відповідачем плати за послуги водопостачання та водовідведення (стічні води) порушуються інтереси місцевої територіальної громади в особі Рубіжанської міської ради, якою створено КП «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства».

Судом встановлено, що правовідносини з надання послуг водопостачання та водовідведення, порушення зобов'язань за якими відповідачем є предметом даного спору, склалися між позивачем-2 - Комунальним підприємством «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та відповідачем – ТОВ «Лізингінвест», позивач-1 не є стороною договору №513 від 23.02.2015, тому Заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури фактично подано позов в інтересах позивача-2.

Оскільки Комунальне підприємство «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, як того вимагає стаття 23 Закону України "Про прокуратуру", то відповідно, немає підстав для його представництва органами прокуратури із посиланням на зазначену норму.

Крім того, Заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури не зазначено причин неможливості позивачами, які є самостійними юридичними особами з відповідною процесуальною дієздатністю, самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Вимог на захист прав або інтересів Рубіжанської міської ради позовна заява взагалі не містить.

Відповідно статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.03.2018 у справі №927/880/17.

Саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах – Рубіжанською міською радою та КП «ВУВКГ» не вжито заходів щодо стягнення вказаної заборгованості за Договором №513 від 23.02.2015, не достатньо для прийняття судом поданої позовної заяви, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У такому разі прокурор повинен надати відповідні докази відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків (ст. 14 Закону України "Про державну службу", який діяв до 01.05.2016; глава 2 чинного Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII тощо).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 923/1006/15, від 02.08.2017 у справі №922/2885/16.

Отже, у поданому до суду позові прокурором не вказано обставин, у зв’язку з чим уповноважений орган неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не має можливості самостійно захистити свої права у даних правовідносинах, а відповідно, не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва, а також не подано належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують наявність підстав для здійснення такого представництва.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на вищевикладене, позов заступника прокурора Луганської області підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї документи заявнику.

Додаток: позовна заяви та додані до неї документи на 65 аркушах, в т.ч. оригінал платіжного доручення №503 від 26.04.2018 на суму 1762 грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.05.2018 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                             А.В. Іванов