РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.05.2018 р. Справа № 910/2712/18
За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " Домашній затишок "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Експлуатуюча організація " Голосієво "

Про стягнення 42720,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Гунько Н.Б. - предст.

Від відповідача Лисенко В.О. - предст.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " Домашній затишок " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю " Експлуатуюча організація " Голосієво " 42720,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.03.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/2712/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначений розгляд зазначеної справи на 03.05.2018 р.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2010 р. між позивачем ( замовником) та відповідачем ( виконавцем ) був укладений договір № б/н

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов'язався надавати послуги з управління, обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 13-Б, а також надавати житлово - комунальні послуги власникам ( мешканцям ) житлового будинку, а позивач зобов'язався сприяти відповідачу у виконанні ним зобов'язань за цим договором та надавати йому допомогу з усіх питань, які регулюються цим договором.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем не були виконані ремонтні роботи пасажирського ліфту ( заводський № D2NA6258, реєстраційний номер № 32836 )

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач самостійно здійснив ремонт вказаного ліфту.

Вартість ремонту ліфтового обладнання становила 42720,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 22.02.2018 р. № б/н та платіжним дорученням від 15.12.2017 р. № 549.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Позивач у позовній заяві стверджує, що до понесених збитків (витрати на відновлення ліфту рег.№ 32836) призвело невиконання відповідачем зобов'язань по договору управління та обслуговування житлового будинку від 17.06.2010 р.

Суд вважає зазначені твердження позивача необґрунтованими.

Відповідно до п. 2.2.3 договору від 17.06.2010 р. ТОВ " Експлуатуюча організація " Голосієво " мало право на отримання від ОСББ" Домашній затишок " у повному обсязі достовірну інформацію, відповідно до правил управління жилим будинком, а також обґрунтовані письмові вказівки щодо невжиття та відстрочення вжиття окремих заходів.

Пунктом 3.2.8 вказаного договору передбачено, що товариство з обмеженою від повільністю " Експлуатуюча організація " Голосієво" зобов'язалось письмово попереджувати ОСББ" Домашній затишок " про наслідки невжиття або зволікання із вжиттям окремих заходів.

Пунктом 2 ст. 226 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка порушила своє зобов'язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону.

Як встановлено судом, після виходу з ладу ліфта per. №32836 було створено комісію для обстеження та визначення причин виходу з ладу пасажирського ліфту ( заводський № D2NA6258, реєстраційний номер № 32836 )

Відповідно до акту - обстеження від 29.01.2015 р. комісією було встановлено, що вказаний ліфт вийшов із ладу у зв'язку із несправністю частотного перетворювача головного привода ліфта. Також у вказаному акті зазначено, що роботи по ремонту частотного перетворювача головного привода ліфта не відносяться до послуг з технічного обслуговування, а відносяться до об'єму робіт передбачених капітальним ремонтом.

На виконання п. 3.2.8 договору та п. 2.ст. 226 ГК України відповідач повідомив позивача про наявність несправності ліфта рег. № 32836, а також звернувся з проханням виділити кошти для відновлення роботи ліфта, оскільки тарифом на утримання будинку та прибудинкової території, що були затверджені для товариство з обмеженою від повільністю " Експлуатуюча організація " Голосієво " не були передбачені кошти для капітального ремонту ліфтів. ( лист від 29.01.2015 р. вих. № 12 )

Відповідно до п. 4.1 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 73 від 10.04.2000 р. " Про затвердження державних нормативних документів " ціни на технічне обслуговування і ремонт ліфтів розробляються спеціалізованими організаціями і узгоджуються з замовниками.

Згідно п. 4.2 вказаного наказу спеціалізована організація формує ціни на технічне обслуговування і ремонт ліфтів на підставі чинних нормативних документів, виходячи з витрат на оплату праці, закупівлю чи виготовлення запасних частин, транспорт і обладнання, відрахувань на соціальне страхування та інші державні фонди, накладних витрат, планових накопичень з урахуванням форм технічного обслуговування.

Відповідно до п. 2.3. Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України № 369 від 09.11.2006 року " Про затвердження Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації " (в редакції, що діяла на момент виникнення несправності ):

Вартість технічного обслуговування ліфтів не включає суми витрат на:

- роботи капітального ремонту, що передбачені наказом Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства від 10.08.2004 р. № 150 ( z-1046-04 ) " Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд ", зареєстрованим Міністерством юстиції України 21 серпня 2004 року за № 1046/9645;

- роботи, пов'язані із заміною чи доробкою вузлів та електричних схем, які не відповідають вимогам безпечної експлуатації ліфта.

Відповідно до п. 3 ст. 226 Господарського кодексу України сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Як свідчать матеріали справи позивач був повідомлений про неможливість виконати капітальний ремонт ліфта рег. № 32836

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, позивач всупереч вимогам вказаної статті не надав суду доказів того, що саме з вини відповідача ним понесені збитки в розмірі 42720,00 грн.

Відповідно до п 2.9 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 73 від 10.04.2000 р. " Про затвердження державних нормативних документів " до капітального ремонту відносяться - одноразові ремонти ліфтів, які тривалий час не працювали і не обслуговувались

Після виконання капітального ремонту проводиться повний або частковий технічний огляд ліфта, згідно з вимогами ПББЕЛ ( правил будови і безпечної експлуатації ліфтів )

На підставі результатів технічного огляду видається дозвіл на експлуатацію ліфта із записом в паспорт.

Таким чином підтвердженням проведення капітального ремонту, який здійснив позивач, відповідно до вказаного наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 73 від 10.04.2000 р. та Наказу Держгірпромнагляду № 190 від 01.09.2008 р. " Про затвердження правил будови і безпечної експлуатації ліфтів " є відповідний дозвіл.

Натомість, позивачем на підтвердження виконаних робіт по ремонту перетворювача частоти електроприводу ліфта рег. № 32836 наданий лише акт виконаних робіт від 22.02.2018 р.

Відповідно до ст. 223 ГК України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України )

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ( ст. 261 ЦК України )

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача, оскільки позивач був повідомлений про неможливість виконати капітальний ремонт ліфта рег. № 32836 у 2015 році ( лист від 29.01.2015 р. ), але позивач звернувся з позовом до суду лише 07.03.2018 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 16.05.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук