ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

02.05.2018 м.Дніпро Справа № 25/53-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Чимбар Л.О., Дармін М.О.

при секретарі судового засідання: Крицької Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства " Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2007 року у справі №25/53-07, суддя Чередко А.Є.

за позовом: Фізичної особи-підприємця Гаврилюк Валентини Миколаївни, м.Дніпро

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістіна", с. ім Горького, Дніпропетровська область

про визнання права власності

та за зустрічним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістіна", с. ім Горького, Дніпропетровська область

до:Фізичної особи-підприємця Гаврилюк Валентини Миколаївни, м.Дніпро

про розірвання договору та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гаврилюк В.М. звернулася з позовом до ТОВ «Крістіна» про визнання за нею права власності на 1/3 частину торгового комплексу „Ринок Пастера", загальною площею 220кв.м., розташованих за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Пастора

Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх обов'язків за укладеним між сторонами договором про пайову участь у будівництві від 15.10.2004р. в частині передачі у власність позивача 1/3 частини загальної площі будівель торгового комплексу „Ринок Пастера" і сприянні в оформленні права власності на неї.

ТОВ „Крістіна" пред'явлено зустрічний позов до фізичної особи-підприємця Гаврилюк В.М. про розірвання договору про пайову участь в будівництві від 15.10.2004р., укладеного між сторонами та визнання права власності за ТОВ "Крістіна" на будівлю торгового комплексу „Ринок на Пастера", загальною площею 220 кв.м. літ. А-1, літ. Б-1, літ. В-1, літ. Г-1, Д-1, Е-1), розташованої за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Пастора, 3-д без введення в експлуатацію.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання СПД Гаврилюк В.М. договірних зобов'язань щодо фінансування будівництва спірного майна та здійснення будівництва власними силами позивача за зустрічним позовом за рахунок його власних коштів, а також на ст.ст. 331, 376, 525, 526, 615, 651 ЦК України.

Рішенням господарського суду у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено в повному обсязі.

Розірвано договір про пайову участь у будівництві від 15.10.2004р., укладений між ТОВ „Крістіна" та фізичною особою-підприємцем Гаврилюк В.М.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Крістіна» право власності на будівлі торгівельного комплексу „Ринок на Пастера", загальною площею 220 кв.м. (літ. А-1, літ. Б-1, літ. В-1, літ. Г-1, Д-1, Е-1), розташованих за адресою м.Дніпропетровськ, вул.. Пастора, 3-д без введення в експлуатацію.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Гаврилюк В.М. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крістіна» витрати по сплаті державного мита у сумі 85,00 грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

В частині відмови у первісному позові рішення суду мотивоване тим, що ФОП Гаврилюк В.М. не доведено належними доказами фінансування будівництва.

Задовольняючи зустрічний позов, господарський суд послався на ст..328, ч.5 ст.376, 392 Цивільного кодексу України та зазначив, що позивач за зустрічним позовом, на час розгляду справи, є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно торгівельного комплексу „Ринок на Пастера", що підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи, також не вбачається, що побудовані позивачем спірні об'єкти нерухомості порушують права інших осіб.

Комунальне підприємство "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2007 року та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що рішенням порушуються його права та охоронювані законом інтереси, а також права та та охоронювані законом інтереси територіальної громади міста Дніпра. Самовільно збудована будівля, право на яку визнано рішенням суду, розташована на об?єкті благоустрою - території загального користування вул.. Пастера. Отже об?єкт благоустрою використовується не за цільовим призначенням. Суд першої інстанції, розглядаючи позов, не залучив до участі у справі всіх суб'єктів, які законодавчо наділені повноваженнями в галузі земельних відносин, містобудування, контролю за об'єктами благоустрою та чиї права та обов'язки щодо сторін могли бути порушені при розгляді справи.

Просить рішення суду скасувати в частині визнання права власності на об?єкти нерухомого майна без введення його в експлуатацію та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача за первісним позовом просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст.. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.07.2001р. № 1524 приватному підприємству „Крістіна" було наданий дозвіл організувати торгівельний майданчик по вул..Пастора, на підставі якого ПП „Крістіна" 28.08.2001р. уклало з виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради договір про дозвіл улаштування торговельних рядів (торгівельного майданчика) на території площею 0,1967га., яка розташовано по вул..Пастора в м.Дніпропетровськ.

30.08.2002р. між ПП „Крістіна" (орендар) та Дніпропетровською міською радою (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з п. 1.1., якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,1967га, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, Кіровський район, вул.. Пастора для розміщення торговельного майданчика.

Господарським судом встановлено, що будівництво торгових приміщень здійснювалось ТОВ "Крістіна" за рахунок власних коштів, що підтверджується договором підряду № 1/5-СП, укладеним останнім з ПП „Спецстроймонтаж" 16.01.2006р., кошторисами до нього та актами прийому виконаних підрядних робот, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Будівля торгівельного комплексу „Ринок Пастера" перебуває на балансі підприємства та первісна бухгалтерська вартість будівлі становить 452284,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ „Крістіна" № 38 від 20.07.2007р., підписаною директором та головним бухгалтером підприємства.

За висновком про відповідність будівельних конструкцій будівель торгівельних павільйонів загальною площею 220кв.м., розташованих по адресу вул.. Пастора в м. Дніпропетровськ вимогам будівельних норм та правил від 10.05.2007р., який складений ПП „Експерт-Борисфен", діючим на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №3348/05 від 28.04.05р., виданого Фондом державного майна України, будівлі торгівельних павільйонів загальною площею 220кв.м. є об'єктами нерухомого майна, побудовані відповідно до вимог норм, правил та стандартів у галузі будівництва, які діють на території України, включаючи вимоги протипожежної безпеки та забезпечують безпечну для життя та здоров'я людей експлуатацію, як нежитлових будівель підприємств роздрібної торгівлі. Також, у висновку зазначено, що будівлі за своїми конструктивними характеристиками відносяться до ІV групи капітальності, а їх технічний стан є нормальним.

01.08.2007р. КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" був виготовлений технічний паспорт будівель і споруд по вул. Пастера, 3д де визначено, що торгівельні павільйони літ. А-1, літ. Б-1, літ. В-1, літ. Г-1, Д-1, Е-1, загальною площею 220 кв.м. побудовані самовільно.

Задовольняючи позов щодо визнання права власності, суд, з посиланням на ст.328, ч. 5 ст. 376, 392 ЦК України, дійшов висновку, що оскільки ТОВ «Крістіна» на час розгляду справи, є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно торгівельного комплексу „Ринок на Пастера", з матеріалів справи не вбачається, що побудовані позивачем спірні об'єкти нерухомості порушують права інших осіб та між сторонами існує спір то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Комунальне підприємство "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради є комунальним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 27.06.07р.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи державна реєстрація даного комунального підприємства проведена 30.11.2007р. (т.1 а.с.222).

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення. А моментом створення, згідно ч.4 ст.87 Цивільного кодексу України, є день її державної реєстрації.

Отже на час прийняття рішення - 02.08.2007р., заявника апеляційної скарги, як юридичної особи не існувало. Тому він не міг бути залучений до справи і рішення суду не могло порушити його права або охоронювані законом інтереси.

Крім того, з аналізу положень ст..376 Цивільного кодексу України вбачається, що у спорі про визнання права власності на самочинне будівництво з підстав будівництва на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї цілі, або не була відведена - відповідачем має бути власник землі, а у разі відсутності дозвільної документації на будівельні роботи чи належним чином затвердженого проекту - відповідачем має бути орган, який наділений відповідними повноваженнями щодо містобудівельної діяльності.

Заявник апеляційної скарги не наділений повноваженнями здійснювати повноваження власника земельної ділянки або повноваження щодо містобудівної діяльності.

Згідно п.3 ч.1 ст.264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки оскаржуваним рішенням не порушено права заявника апеляційної скарги та питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами" Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2007р. у справі № 25/53-07 закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду у 20-денний строк.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ М.О.Дармін