ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" травня 2018 р.          Справа № 922/213/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека" вх. №804 Х/3 на рішення господарського суду Харківської області від "22" березня 2018 р. у справі № 922/213/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мавіко", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека", м. Харків

про стягнення 65538,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мавіко" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека" суму попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 47250,00 грн., відсотки річних за користування грошовими коштами в розмірі 3452,00 грн. та збитки від інфляції в розмірі 14.836,09 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки товару на підставі рахунку-фактури № А-00000003 від 23.01.2015 р. з посиланням на положення статей 625, 665, 693 ЦК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.03.2018 р. у справі № 922/213/18 (суддя Бринцев О.В., повний текст рішення складений 26.03.2018 р.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мавіко" суму попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 47250,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1270,38 грн. В частині стягнення 3% річних у сумі 3452,00 грн. та збитків від інфляції в розмірі 14836,09 грн. – відмовлено.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека" подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Як свідчать матеріали справи, вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення оголошено судом першої інстанції 22.03.2018 р., повний текст рішення підписаний 26.03.2018 р., отримано скаржником 30.03.2018 р. (а. с. 89).

Апеляційна скарга (вх. № 804 від 27.04.2018 р.) подана до господарського суду Харківської області 20.04.2018 р., про що свідчить відтиск штампу ПАТ "Укрпошта" на поштовому конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до місцевого господарського суду.

Тобто, апеляційна скарга на рішення господарського суду Харківської області від 22.03.2018 р. подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.) встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Натомість, в апеляційній скарзі заявником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення господарського суду Харківської області від 22.03.2018 р., в матеріалах апеляційної скарги також відсутнє письмове клопотання про поновлення такого строку.

Законодавець не передбачає обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за відсутності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно з ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

15.12.2017 р. згідно з Законом України у редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» набув чинності Закон України «Про судовий збір» у новій редакції.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 15.12.2017 р.) встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при подання позовної заяви.

При поданні позовної заяви заявником у відповідності до вимог Закону України Про судовий збір (у редакції, що діяла станом на дату звернення позивача до суду з позовом) повинно було бути було сплачено 1762,00 грн., а тому розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 2643,00 грн. (1762,00 грн. * 150%).

Разом з тим, скаржником не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Натомість, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Зазначене клопотання мотивоване тяжким майновим станом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, станом на момент подання апеляційної скарги), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте, заявником не доведено наявності передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то сама лише наявність процедури ліквідації підприємства не є доказом відсутності активів, необхідних для сплати судового збору та не може бути безумовною підставою для звільнення заявника від його сплати.

До апеляційної скарги позивачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин.

Заявником апеляційної скарги не доведено, що його майновий стан об'єктивно перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи, що скаржником не наведено жодного обґрунтування підстав відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, що виключає його задоволення.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог статті 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга подана з порушенням вимог статті 256 Господарського процесуального кодексу України та п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, а саме: з пропуском строку на апеляційне оскарження та без наведення підстав для поновлення цього строку на апеляційне оскарження, а також не містить доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ст. 256, п. 2 ч. 3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя - доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека", на рішення господарського суду Харківської області від 22.03.18 року у справі № 922/213/18 залишити без руху.

2.Товариству з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору в сумі 2643,00 грн.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "АВС-Аптека", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.