РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/175/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна продовольча

компанія "ХОРС"

про стягнення 20 874,79 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від позивача: Соловйов К.К. за дов.;

від відповідача: Овдієнко В.Ю. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна продовольча компанія "ХОРС" (далі - відповідач) про стягнення 20 874,79 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір №2015/ТП-КП-701810 на постачання природного газу за регульованим тарифом, на підставі якого він поставив відповідачу природній газ. Проте, в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач отриманий газ не оплатив, внаслідок чого за ним виникла заборгованість.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.01.2018 року відкрито провадження у справі № 910/175/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2018 року підготовче засідання у справі № 910/175/18 відкладено на 28.02.2018 року.

05.03.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначає, що наявні в матеріалах справи акти-приймання передачі не є належним доказом у справі, оскільки не підписані відповідачем та не відображають реальних обсягів спожитого газу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/175/18 до судового розгляду по суті на 28.03.2018 року.

07.03.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо обґрунтування вартості спожитого газу.

28.03.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 року розгляд справи призначено на 25.04.2018 року.

В судовому засіданні 25.04.2018 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.04.2018 року проти позову заперечив.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.04.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015 року між позивачем (постачальник), публічним акціонерним товариством «Житомиргаз» (газорозподільне/газотранспортне підприємство) та відповідачем (споживач) було укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-КП-701810 (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого позивач постачає природний газ відповідачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору передача газу за Договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання визначається Сторонами в додатку до Договору

В п. 2.2 Договору встановлено, що облік обсягів газу, що постачається на умовах Договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006р. за № 67/11941 (далі - Правила).

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що Обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об'єктів Споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору.

У разі розташування комерційного вузла обліку до межі балансової належності об'єктів Споживача витрати і втрати газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до межі балансової належності, віднімаються від обсягу споживання (транспортування) природного газу, визначеного за допомогою комерційного вузла обліку.

У разі розташування комерційного вузла обліку після межі балансової належності об'єктів Споживача витрати і втрати газу, які виникають від межі балансової належності до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до обсягу споживання (транспортування) газу, визначеного за допомогою комерційного вузла обліку.

Розрахунки втрат і витрат проводяться відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року №254, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 липня 2003 року за №570/7891, та Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року № 254, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 липня 2003 року за № 571/7392, та оформлюються згідно з додатком 2 до Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору договірні обсяги постачання газу споживачеві наводяться у додатку 3 до договору.

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаними постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним/газотранспортним підприємством відповідно до п. 2.5. розділу 2 Договору (п. 3.6. Договору).

Відповідно до п. 3.7. договору постачальник до п'ятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає Споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником Постачальника.

Згідно з п. 3.8. Договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від писання акта приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг з постачання газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. 3.9. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п. 4.2. Договору у випадках, передбачених законодавством, до ціни на природний газ додаються: збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (тимчасово де 01 січня 2015 року,): тариф за транспортування газу магістральними трубопроводами; тариф за транспортування газу розподільними трубопроводами; тариф постачання газу за регульованим тарифом: податок на додану вартість.

Розрахунковий період за Договором становить один місяць - з 10:00 години першого дня місяця до 10:00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 Договору. Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу відповідачу. (п. 4.5. Договору).

Пунктом 10.1. Договору сторони встановили, що він набирає чинності з 1 липня 2015 року та укладається на строк до 31 грудня 2015 року.

Додатком №2 до Договору сторонами погоджено розрахунок втрат та витрат природного газу в мережі на друге півріччя 2015 рік.

Додатком №3 до Договору сторонами погоджено обсяги постачання природного газу на 2015 рік.

Позивачем у відповідності до умов Договору було поставлено відповідачу газ на загальну суму 52 616,11 грн. відповідно до наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі газу та видаткових накладних.

Відповідача вказані акти приймання-передачі газу та видаткові накладні не підписав, проте здійснив часткову оплату на суму 31 741,31 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогами від 22.06.2017 року та від 20.0.2017 року про сплату боргу в сумі 20 874,79 грн., до яких додані акти приймання-передачі газу та видаткові накладні, що підтверджується відповідними описами вкладення у цінний лист та чеками.

Відповідач вказані вимоги залишив без відповіді та задоволення.

У зв'язку з не проведенням відповідачем повної оплати вартості отриманого за Договором газу позивач був змушений звернутись до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦКУ).

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі газу та видаткових накладних позивачем на виконання договору було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 52 616,11 грн.

Вказані акти та видаткові накладні з боку відповідача не підписані.

Разом з тим, відповідачем було здійснено часткову оплату поставленого газу на суму 31 741,31 грн.

Згідно зазначених документів складовими вартості постачання природного газу є: вартість природного газу, ввезеного на митну територію України; вартість розподілу природного газу; збір у вигляді цільової надбавки, вартість постачання природного газу, вартість транспортування природного газу.

Зазначене узгоджується з п. 4.2. договору.

Заперечуючи існування боргу у вказаному розмірі, відповідач посилається на те, що ним сплачувались обсяги газу, визначені за показами лічильника, тоді як позивачем в актах приймання-передачі газу зазначені і обсяги ВТВ - виробничо-технологічних втрат газу, які відповідач не оплачував. А також зазначає, що наявні в матеріалах справи акти та видаткові накладні не ґ належним доказом у справі, оскільки ним не підписані.

Як свідчать надані докази, протягом спірного періоду між сторонами були підписані акти прийому-передачі природного газу та його транспортування, в яких визначено кількість газу за показами лічильника та кількість виробничо-технологічних втрат газу (т.2 а.с.23-31). Загальний обсяг вказаного газу було включено до актів на оплату природного газу.

Виробничо-технологічні втрати газу - це газ, що витрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньо будинковими мережами (розділ 1 Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 N 264).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Обов'язкові умови договору між гарантованим постачальником та споживачем природного газу за регульованим тарифом встановлюються в типовому договорі про постачання природного газу.

З приписів наведеної норми вбачається, що умови укладеного між постачальником та споживачем договору на постачання природного газу повинен відповідати умовам типового договору.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що Обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об'єктів Споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору.

У разі розташування комерційного вузла обліку до межі балансової належності об'єктів Споживача витрати і втрати газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до межі балансової належності, віднімаються від обсягу споживання (транспортування) природного газу, визначеного за допомогою комерційного вузла обліку.

У разі розташування комерційного вузла обліку після межі балансової належності об'єктів Споживача витрати і втрати газу, які виникають від межі балансової належності до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до обсягу споживання (транспортування) газу, визначеного за допомогою комерційного вузла обліку.

Розрахунки втрат і витрат проводяться відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року №254, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 липня 2003 року за №570/7891, та Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року № 254, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 липня 2003 року за № 571/7392, та оформлюються згідно з додатком 2 до Договору.

В п. 2.2 Договору встановлено, що облік обсягів газу, що постачається на умовах Договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006р. за № 67/11941 (далі - Правила).

Зазначені Правила були затверджені на виконання Указу Президента України від 14.04.2000 N 598 "Про Міністерство палива та енергетики України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 N 1089 "Про Концепцію створення єдиної системи обліку природного газу" та регламентують взаємовідносини між суб'єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ.

Відповідно до п.5.17 цих Правил, у разі розташування комерційного вузла обліку газу на території споживача, витрати і втрати газу, які виникають на газопроводі та на його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу, відносяться на рахунок споживача і додаються до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу. Розрахунки цих втрат і витрат проводяться відповідно до Методик визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Мінпаливенерго від 30.05.2003 № 264 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 09.07.2003 за № 570/7891 та за № 571/7892

Згідно з п. 2.1 та п. 2.2 Правил межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем і газорозподільним (газотранспортним) підприємством фіксуються в акті розмежування балансової належності об'єктів газоспоживання і експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно актів розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) на спірному об'єкті відповідач має два прилади обліку газу (т.1 а.с.16).

Відповідно до актів розмежування балансової належності газових мереж (ГРП) та споруд на них і експлуатаційної відповідальності сторін, на спірному об'єкті, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 127, наявні два прилади обліку газу

Також зазначеними актами визначено, що комерційні вузли обліку газу знаходяться після межі балансової належності об'єкта газоспоживання (т.2 а.с.32).

Доказів в спростування викладеного відповідач суду не надав.

Отже, витрати і втрати газу, які виникають від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до загального обсягу протранспортованого газу для відповідача, визначеного за допомогою вузлів обліку.

Таким чином, зобов'язання відповідача оплачувати природний газ, обсяг якого визначений за допомогою приладів обліку, та газ, що витрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньо будинковими мережами відповідача (виробничо-технологічних втрат), передбачено:

- Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006р. за № 67/11941;

- умовами Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-КП-701810 від 01.07.2015 року.

Згідно з п. 5.10 Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 N 264, розрахунок виробничо-технологічних втрат газу здійснюється підприємством з газопостачання та газифікації самостійно.

Отже, не підписання відповідачем відповідного розрахунку, актів приймання-передачі, видаткових накладних чи додатку до договору не є підставою для несплати вказаних витрат.

Позивачем надано суду деталізовані розрахунки виробничо-технологічних втрат газу в газорозподільних мережах по ТОВ "Міжнародна продовольча компанія "ХОРС" за липень-листопад 2015 року.

Вказані розрахунки проведені у відповідності до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 N 264. Обсяги розрахованих позивачем виробничо-технологічних втрат природного газу не перевищують погоджених сторонами у Додатку №2 до Договору розрахунку втрат та витрат природного газу в мережі на друге півріччя 2015 рік.

Відповідно до п. 3.8 Договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюються відповідно до даних постачальника.

Як встановлено судом, позивачем акти приймання-передачі газу направлялись відповідачу разом з вимогами від 22.06.2017 року та від 20.0.2017 року про сплату боргу в сумі 20 874,79 грн.

Відповідач підписані акти позивачу не повернув, мотивованої відповіді від підписання не надав, в судовому порядку не оспорив, доказів протилежного матеріали справи не містять

З урахуванням викладеного, не підписання відповідачем актів прийому-передачі газу не є підставою для ухилення від сплати визначеного в них обсягу природного газу, оскільки обов'язок проведення такої оплати визначено як вищевказаними актами законодавства, так і умовами укладеного між сторонами Договору.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Як було встановлено вище судом, відмова відповідача оплачувати визначені в актах обсяги газу є необґрунтованою та суперечить законодавству і взятими відповідачем на себе зобов'язаннями за Договором.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 20 874,79 грн. заборгованості є необґрунтованими, а отже такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна продовольча компанія "ХОРС" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, ідентифікаційний код 39004002) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (10002, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Фещенка-Чопівського, будинок 35. ідентифікаційний код 39577504) 20 874 (двадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 79 коп. основного боргу, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2018 року.

СуддяМ.Є. Літвінова