КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"15" травня 2018 р. Справа№ 35/521

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від апелянта: Рог О.В. довіреність № 225-КМ-1804

від позивача: Москаленко А.Б. довіреність № 1667 від 23.04.18

від відповідача: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року (дата складення повного тексту 09.11.2010 р.)

у справі № 35/521 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Фізичної-особи підприємця Гарькавого Андрія Борисовича

до Приватного підприємства "Інтер-Інвест"

про спонукання до укладення договору, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа підприємець Гарькавий Андрій Борисович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про спонукання до укладення договору (а.с. 3-5).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі № 35/521 вирішено: позов задовольнити; визнати за ФОП Гарькавим А.Б. право приватної власності на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс виробничої бази, загальною площею 3 584,50 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ (Бортничі), вул. Червоноармійська, 10 та складається з: будівля РККП (літера Б) площею 91,4 кв.м.; бокси (літера В) площею 189,8 кв.м.; споруда 1-й поверх бокси, 2-й поверх офіси (літера Г), площею 163,1 кв.м.; споруда пилорами (літера Д) площею 521,1 кв.м.; споруда складу (літера Е) площею 749,4 кв.м.; споруда складу (літера Є) площею 451,1 кв.м.; споруда складу (літера Ж) площею 325,7 кв.м.; споруда складу (літера З) площею 464,5 кв.м.; споруда складу (літера И) площею 182,0 кв.м.; споруда авторемонтної майстерні (літера К) площею 96,3 кв.м., станція технічного обслуговування (літера Л) площею 350,1 кв.м.; спонукати ПП "Інтер-Інвест" до укладання основного договору купівлі - продажу на умовах визначених та погоджених попереднім договором від 24.06.2010 р. укладеним між ПП "Інтер-Інвест" та ФОП Гарькавим А.Б. Стягнуто з ПП "Інтер-Інвест" на користь ФОП Гарькавого А.Б. судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 170,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00 грн. (а.с.154-159).

Не погоджуючись з вказаним рішенням Київська міська рада звернулась з апеляційною скаргою від 19 березня 2018 року на рішення Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі №35/521, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ФОП Гарькавого А.Б. до ПП "Інтер-Інвест" про спонукання до укладення договору.

За доводами апелянта оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, а також висновки суду, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2018 року, апеляційна скарга Київської міської ради у справі №35/521 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

04 квітня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.) відновлено Київській міській раді строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі №35/521 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі №35/521, розгляд апеляційної скарги призначено на 24 квітня 2018 року.

24 квітня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 15 травня 2018 року.

10 травня 2018 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 15 травня 2018 року представник Київської міської ради надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ФОП Гарькавого А.Б. до ПП "Інтер-Інвест" про спонукання до укладення договору.

Представник ФОП Гарькавого А.Б. у судовому засіданні 15 травня 2018 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник ПП "Інтер-Інвест" у судове засідання 24 квітня 2018 року не з'явився, про причини неявки колегію судді не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення зі №575.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи викладене та те, що ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника відповідача не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

02 червня 2005 року між ФОП Гарькавим А.Б., як покупцем та Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва, як продавцем укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, орендованого суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою підприємцем Гарькавим Андрієм Борисовичем №115/п, відповідно до п. 1.1 якого продавець передає, а покупець приймає у власність будівлі виробничої бази - столярний цех (літера А) площею 13,4 кв. м., будівля РККП (літера Б) площею 91,4 кв. м., бокси (літера В) площею 189,8 кв. м., загальною площею 294,6 кв. м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 10. Право власності на вказані приміщення підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 квітня 2005 року серія ЯЯЯ № 376198 та зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 30 травня 2005 року та записано з реєстрову книгу №116п-102 за реєстровим №7303-П (а.с. 13-16).

12 грудня 2005 року згідно реєстраційного посвідчення № 024634 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна зареєстровано за СПД ФОП Гарькавим А.Б. право приватної власності на будівлі виробничої бази (літери А, Б, В) загальною площею 294,6 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 10 про що здійснено запис в реєстрову книгу № 116п-102 за реєстровим № 7303п (а.с. 12).

У матеріалах справи наявний Технічний звіт по встановленню меж землекористування суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Гарькавого Андрія Борисовича, розташованого на вулиці Червоноармійській, 10 у Дарницькому районі м. Києва (Бортничі) кадастровий номер :90:234:0068, погоджений начальником відділу землевпорядкування Дарницького району, який також містить відмітку "ГУЗР-КМДА-КІЗВ Черговий план міста 07-07-2005 файл перевірено і прийнято до бази даних" (а.с. 114-122).

Станом на 17 лютого 2009 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна виготовлено Технічний паспорт на нежитловий будинок (приміщення) м. Київ, вул. Червоноармійська, 10, Бортничі (а.с. 36-82). Загальна площа відповідно журналів обмірів та розрахунків площ визначена у розмірі 3584,5 кв.м. (а.с. 40-46, 49).

24 червня 2010 року між ФОП Гарькавим А.Б. та ПП "ІНТЕР-ІНВЕСТ" укладено Попередній Договір (далі - попередній договір), відповідно до п. 1 якого, сторони зобов'язуються в майбутньому, в строк, обумовлений п. 10 цього Договору, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, цілісного майнового комплексу виробничої бази, який розташований за адресою: м. Київ, (Бортничі) вул. Червоноармійська, 10, на умовах і в порядку, визначених цим Договором (а.с. 18-20).

У пункті 2 Попереднього договору визначено, що нерухоме майно - цілісний майновий комплекс виробничої бази складається з: споруда 1-й поверх бокси, 2-й поверх - офіси (літера Г) площею 163,1 кв.м,; споруда пилорами (літера Д) площею 521,1 кв.м.; споруда складу (літера Е) площею 749,4 кв.м.; споруда складу (літера Є) площею 451,1 кв.м.; споруда складу (літера Ж) площею 325,7 кв.м.; споруда складу (літера З) площею 464,5 кв.м.; споруда складу (літера И) площею 182,0 кв.м.; споруда авторемонтної майстерні (літера К) площею 96,3 кв.м.

Відповідно до п. 10 Попереднього Договору сторони домовились про те, що Договір купівлі-продажу (Основний Договір) повинен бути підписаний та посвідчений у нотаріальному порядку до 12 липня 2010 року.

Відповідно до п. 14 Попереднього Договору, якщо за п'ять днів після спливу терміну, передбаченого п. 10 цього договору, не буде укладено договір купівлі-продажу вищевказаних об'єктів договору, або жодна із сторін не направить другій стороні позицію про його укладання, зобов'язання за цим договором припиняються, сторони домовились, що ця пропозиція направляється у вигляді листа або телеграми, або може бути передана через нотаріуса у порядку статті 84 Закону України "Про Нотаріат".

08 липня 2010 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір у якій пропонував укласти Основний Договір купівлі-продажу на умовах та у строки погоджені Попереднім договором для чого просив відповідача направити повноважного представника для погодження та підписання вказаного Договору (а.с. 21). Про отримання вказаного листа свідчить здійснений на ньому напис засвідчений печаткою відповідача.

У відповідь на вказану вище пропозицію, відповідач листом від 09.07.2010 р. повідомив позивача "про неможливість укладання Основного говору купівлі-продажу" до моменту надання позивачем належних правовстановлюючих документів (які відповідають вимогам законодавства). Свою позицію відповідач мотивував несприйняттям у якості належного правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності на об'єкт продажу наданий при укладенні попереднього договору від 24.06.2010 р., Договір купівлі-продажу нежилого приміщення, орендованого суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Гарькавим А.Б. (м. Київ, вул. Червоноармійська, 10 (Бортничі) від 02.06.2005р. №115/п, оскільки згідно технічного паспорту БТІ загальна площа майна, що продається становить 2953,20 кв.м, тоді як на момент державної реєстрації права власності (02.06.2005 р.), загальна площа нерухомого майна становила 294,60 кв.м. (а.с. 22).

13 липня 2010 року позивач, у адресованому відповідачу листі, зазначив про безпідставність та необґрунтованість посилань відносно невідповідності вимогам чинного законодавства України правовстановлюючих документів, а саме Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 02.06.2005 р. № 115/п та повторно запропонував направити повноважного представника відповідача для погодження та підписання Основного Договору купівлі-продажу майна на умовах визначених та погоджених Попереднім Договором від 24.06.2010 р. (а.с. 23). Про отримання вказаного листа свідчить здійснений на ньому напис засвідчений печаткою відповідача.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог обґрунтовані тим, що сторонами укладено попередній договір відповідно до умов якого сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, власником якого є позивач на підставі договору №115/п. Оскільки відповідач ухиляється від пропозиції позивача укласти передбачений попереднім договором договір купівлі-продажу, позивачем заявлено позов про спонукання відповідача до укладення договору купівлі-продажу.

В частині вимог про визнання права власності, позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач своїми діями щодо ухилення від укладення Основного договору купівлі-продажу не визнає право власності позивача на об'єкти нерухомого майна, площа якого збільшилась в результаті здійснення позивачем добудови за власні кошти та з власних матеріалів. За доводами позивача, добудови і нове будівництво здійснено позивачем без отримання належного дозволу на виконання будівельних робіт, тобто є самочинним будівництвом. Посилаючись на положення ч. 5 ст. 376 ЦК України та те, що позивач є землекористувачем земельної ділянки (що внесено до чергового кадастрового плану), неотримання позивачем заперечень щодо збудованих об'єктів від третіх осіб та ст. 331 ЦК України, позивач просив визнати за ним право приватної власності на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс бази загальною площею 3584,50 кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги в частині спонукання відповідача до укладення договору, суд першої інстанції виходив з положень ст. 635 ЦК України та п. 13 попереднього договору, яким передбачено право сторони звернутись до суду з вимогою про спонукання до укладення основного договору, якщо інша сторона ухиляється від зобов'язань за попереднім договором.

В частині задоволення позовних вимог про визнання права власності оскаржуване рішення мотивовано з посиланням на ч. 5 ст. 376 ЦК України тим, що з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування №: 90:234:0068 суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Гарькавий А.Б. є землекористувачем земельної ділянки по вул. Червоноармійській, 10 у Дарницькому дні м. Києва (Бортничі) та внесено до чергового кадастрового плану Реєстру земельних ділянок Державного земельного кадастру, розташоване на вказаній земельній ділянці нерухоме майно є цілісним майновим комплексом, поряд з цими об'єктами відсутні будівлі та споруди інших власників, будь-яких заперечень третіх осіб щодо збудованих об'єктів ФОП Гарькавий А.Б. не отримував.

У апеляційній скарзі Київська міська рада зазначає, що судом першої інстанції в порушення п. 34 частини 1 ст. 26, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. 1 ст. 116 ЗК України визнано право власності на майно, яке знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади міста Києва.

За доводами апелянта не залучивши до участі у справі Київську міську раду, яка від імені територіальної громади м. Києва здійснює повноваження власника, у якості третьої особи, судом першої інстанції порушено норми ч. 1 ст. 27 ГПК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) та не встановлено, що Київська міська рада не приймала рішення про передачу зазначеної вище земельної ділянки в користування ні позивачу, ні відповідачу у даній справі. Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм ч.ч. 1-4 ст. 376 ЦК України (в редакції чинній на момент прийняття даного рішення) та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, зокрема, щодо отримання позивачем дозвільної документації на здійснення будівництва стосовно відповідності об'єкта нерухомого майна будівельним нормам і правилам.

За доводами апелянта: "З матеріалів справи не вбачається, що підставою звернення позивача до суду було саме оспорення або не визнання його права власності відповідачем, так як станом на кінець 2017 року відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта власником майнового комплексу загальною площею 3584,50 кв.м. є саме позивач, тобто рішення Господарського суду м. Києва від 08.11.2010 у справі № 35/521 не виконано в частині спонукання до укладання Основного Договору на умовах визначених Попереднім Договором від 24.06.2010 р.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, у відзиві на неї позивач зазначає, що оскаржуване рішення не зачіпає прав апелянта, а тому він немає права на його оскарження. Позивач зазначає, що цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою вул. Червоноармійська, 10 у Дарницькому районі міста Києва (Бортничі) був отриманий ним у власність на підставі договору купівлі-продажу будівель виробничої бази від 02.06.2005 укладеного з Фондом приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва. Позивач зазначає, що: "майновий комплекс на момент отримання його у власність знаходився на земельній ділянці кадастровий номер :90:234:0068 орієнтовною площею 1,08 га за адресою вулиця Червоноармійська, 10 у Дарницькому районі міста Києва (Бортничі), межі якої були визначені згодом у Технічному звіті по встановленню зовнішніх меж землекористування суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Гарькавого Андрія Борисовича, який взятий на облік Головним управлінням земельних ресурсів КМДА та внесений до чергового кадастрового плану Реєстру земельних ділянок Державного земельного кадастру 07.07.2005". також позивач зазначає, що: "цілісний майновий комплекс після його часткової реконструкції було введено в експлуатацію, що підтверджується Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого ДАБІ від 21.05.2014 за № 72", яких додано позивачем до відзиву на апеляційну скаргу.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 17 ГПК України у чинній з 15.12.2017 р. редакції, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Положення щодо залучення судом до участі у справі осіб, які не є стороною у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у випадку, якщо такий суд встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки таких осіб також міститься у ч. 2 ст. 50 ГПК України у чинній з 15.12.2017 р. редакції.

У вирішенні питання щодо залучення третьої особи, суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

В контексті зазначених норм права, необхідною передумовою для апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі є встановлення факту вирішення судом, рішення якого оскаржується, питання щодо прав, інтересів та (або) обов'язків такої особи.

У розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Обґрунтовуючи звернення з апеляційною скаргою, апелянт зазначає, що йому стало відомо про можливі порушення прав територіальної громади м. Києва оскаржуваним рішенням з посиланням на отримання ним проекту позовної заяви про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки по вул. Червоноармійська, 10 у Дарницькому районі м. Києва (а.с. 196-199) та доданого до нього акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.12.2017 №17-0109-02, складеного посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (а.с. 200), яким встановлено, що "Рішень Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність (користування Гарькавому А.Б. не приймала, документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою не зареєстровані".

У апеляційній скарзі зазначено про те, що право власності або право користування земельною ділянкою із земель в т.ч. комунальної власності виникає за наявності рішення органів місцевого самоврядування у визначених ними межах, а також про те, що судом першої інстанції визнано право власності на майно, яке знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №103962212 від 16.11.2017 вбачається, що майновий комплекс загальною площею 3584,5 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Червонорамійська, 10 знаходиться на земельній ділянці, що має кадастровий номер :90:234:0068 (а.с. 214-216).

Початково, позивачем набуто право власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червонорамійська, 10 (Бортничі) на підставі договору купівлі-продажу №115/п від 02.06.2005 р.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст. 377 ЦК України (у редакції чинній станом на укладення договору від 02.06.2005 р.) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

При цьому, у наданому апелянтом Акті зазначено, що "відповідно до бази даних міського земельного кадастру земельна ділянка площею 0,9151 га за вказаною адресою обліковується за Гарькавим Андрієм Борисовичем".

У наданому апелянтом разом з апеляційною скаргою витязі з бази даних міського земельного кадастру від 23.11.2017 землекористувачем земельної ділянки 90:234:0068, що знаходиться за адресою: вул. Червоноарміська, 10, у Дарницькому районі м. Києва також зазначено Гарькавого А.Б. (а.с. 207, 217/зворот).

Право в т.ч. користувача на звернення до суду за визнанням за ним права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано за земельній ділянці, що перебуває у нього у користуванні, якщо це не порушує права інших осіб передбачено ч. 5 ст. 376 ЦК України.

При цьому, ч. 1 ст. 74 ГПК України, у чинній станом на момент подання апеляційної скарги редакції визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано того, що земельна ділянка 90:234:0068, яка знаходиться за адресою: вул. Червоноарміська, 10, у Дарницькому районі м. Києва (Бортничі) обліковується за позивачем, не доведено перебування цієї земельної ділянки у комунальній власності (власності територіальної громади м. Києва), а також того, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, інтереси та обов'язки апелянта. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

При цьому встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, а також відповідності об'єкту нерухомого майна будівельним нормам і правилам не входить до предмету доказування у справі про визнання права власності на нерухоме майно (нежитлові будівлі цілісного майнового комплексу), яке не визнається особою, яка уникає укладення договору та зобов'язання укласти такий договір.

Обставини, яким апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу, не стосуються ані предмету, ані підстав позову в даній справі та за наявності підстав, підлягають вирішенню за окремим позовом в окремому провадженні, з урахуванням встановленої підсудності та підвідомчості такого спору, а права апелянта у даній справі не можуть бути захищені у спосіб, який не стосується предмету спору у даній справі.

Посилання апелянта на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014, якої на момент прийняття оскаржуваного рішення не існувало є безпідставними.

Також колегія суддів зазначає, що про обізнаність апелянта про факт користування земельною ділянкою на момент прийняття оскаржуваного рішення свідчить напис Головного управління земельних ресурсів КМДА на Технічному звіті по встановленню зовнішніх меж землекористування про внесення до чергового плану 07.07.2005, яке було структурним підрозділом виконавчого органу апелянта.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі №35/521 є таким, що підлягає закриттю.

Керуючись ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264, ст.ст. 270, 281 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08 листопада 2010 року у справі №35/521 - закрити.

2. Справу №35/521 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала про закриття апеляційного провадження набирає законної сили в порядку встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова