ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018р. Справа № 917/407/17

за позовом Заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області (35700, Полтавська область, м. Лубни, вул. Старо-Троїцька, 13) в інтересах держави в особі Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області ( 37264, Полтавська область, Лохвицький район, с. Вирішальне, вул. Миргородська, 36, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (37222, Полтавська область, Лохвицький район, с. Юсківці, вул. Лучанська, 1б, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, )

про припинення договору оренди земельної ділянки від 19.08.2011р. та повернення земельної ділянки

Суддя Ореховська О.О.

при секретарі судового засідання Кобець Н.С.

За участю представників:

від позивача: не з"явився

від прокуратури: не з"явився

від відповідача: не з"явився

від третьої особи: не з"явився

Обставини справи:

До господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області (далі - позивач) від 14.03.2017р. № 01/02-157-17 (вх. № 462/17 від 20.03.2017р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (далі - ТОВ "Луксор-УТР" - відповідач) про припинення договору оренди земельної ділянки від 19.08.2011р. та повернення земельної ділянки.

Під час дослідження матеріалів позовної заяви суд встановив, що в провадженні господарського суду Полтавської області (суддя Ореховська О.О.). перебуває справа № 917/1177/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" () (відповідач за позовом).

Постановою господарського суду Полтавської області від 24.02.2016р. у справі № 917/1177/15 Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру згідно ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Суд дійшов висновку про те, що спір про припинення договору оренди земельної ділянки та її повернення пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.03.2017р. відкладено вирішення питання про прийняття позовної до розгляду до повернення матеріалів справи № 917/1177/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" () із суду вищої інстанції до господарського суду Полтавської області.

28.11.2017р. матеріали справи № 917/1177/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" Вищим господарським судом України повернуто до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.01.2018р. суд залишив позовну заяву заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі. Зазначеною ухвалою суд надав позивачу строк до 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків у наступний спосіб:

- доплатити судовий збір в сумі 3 006,80грн. на відповідний бюджетний рахунок з наданням доказів про це.

24.01.2018р. від прокуратури Полтавської області з супровідним листом (вх. № 788) надійшло платіжне доручення від 18.01.2018р. № 26, яке свідчить про доплату судового збору в сумі 3 006,80грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.01.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/407/17. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання суду на 28.02.2018р.

Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 28.02.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12.04.2018р. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Дніпро" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, ) (далі - ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" - третя особа).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.04.2018р. закрито підготовче провадження у справі № 917/407/17. Справу призначено до судового розгляду по суті на 26.04.2018р.

Учасники у справі явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - ухвали суду від 12.04.2018р.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 12.04.2018р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Крім цього, інформація про дату, час та місце проведення судового у справі 917/407/17, розміщена на сторінці господарського суду Полтавської області офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони у справі були обізнані про проведення судового засідання по даній справі.

Частина ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, явка учасників справи в судове засідання не визнавалась обов'язковою, матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами за відсутності учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури посилається на відсутність у відповідача правових підстав для користування спірною земельною ділянкою, оскільки, як вказує, право власності на об"єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці, переданій відповідачу в оренду за Договором оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р., перейшло до ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро". А тому право користування на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об"єкти нерухомості, на думку заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури, має перейти до набувача нерухомого майна. Зазначає, що зволікання з припиненням Договору оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р. та поверненням земельної ділянки позбавляє можливості передати її у користування ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро", внаслідок чого порушуються економічні інтереси держави, оскільки орендна плата за користування землею не надходить.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 2207 від 27.02.2018р. )(з урахуванням клопотання за вх. № 3752 від 12.04.2018р.) зазначає, що фактично він не користується спірною земельною ділянкою та не має доступу до неї з 06.02.2015р., з моменту вилучення нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" на підставу акту опису та арешту майна. 25.02.2016р. ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" зареєструвало за собою право власності на нерухоме майно, розташоване на зазначеній земельній ділянці за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Вирішальне, вул. Жовтнева, 3а. А тому, як вказує відповідач, він позбавлений можливості передати орендовану земельну ділянку орендодавцю (Вирішальненській сільській раді). Також, на думку відповідача, Договір оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р. є припиненим у відповідності до ст. 31 Закону України "Про оренду землі". Крім цього, у відзиві на позов відповідач повідомив про направлення ним на адресу Вирішальненської сільської ради листа про припинення договорів оренди земельних ділянок, в тому числі і спірного договору. З урахуванням вищевказаного, відповідач просить суд закрити провадження у справі № 917/407/17 у зв"язку з відсутністю предмета спору.

Третя особа у письмових поясненнях (вх. № 2248 від 28.02.2018р.) вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за мотивами, зазначеними у поясненнях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд, встановив:

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справи; подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі № 1-1/99 прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно положень вказаного рішення, поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до ст.ст. 6, 7, 13, 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Таким чином і з огляду на зазначені норми прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з принципів здійснення місцевого самоврядування в Україні є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Тобто органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, виступає Вирішальненська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, яка заходи представницького характеру по вказаному факту належним чином не вживала, що стало підставою для звернення з позовом до суду саме заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у позовній заяві належним чином доведені обставини на підтвердження підстав для представництва заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури в суді інтересів держави в особі Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області відповідно до зазначених положень як Господарського процесуального кодексу України, так і Закону України "Про прокуратуру".

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням дванадцятої сесії шостого скликання Вирішальненської сільської ради Лохвицького району від 18.08.2011р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Амарант" (ТОВ "Амарант") (в подальшому змінило назву на ТОВ " Луксор - УТР" ) надано в оренду земельну ділянку площею 0,10 га (майданчик з твердим покриттям) для розширення господарського двору підприємства по вул. Жовтневій, 3-а в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, терміном на 25 років (а.с. 10 т. 1).

19.08.2011р. між Вирішальненською сільською радою (за умовами договору - орендодавець) та ТОВ "Амарант" (за умовами договору - орендар) укладено Договір оренди земелі № 5-11 (а.с. 11-14 т. 1) (далі - Договір оренди землі), за умовами якого (п.1, 2) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання, яка знаходиться по вул. Жовтневій, 3-а в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, загальною площею 1,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044).

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 70 528,00грн. станом на 2011 рік (п. 5 Договору оренди землі).

За умовами п. 8 Договору оренди землі, останній укладено на 25 років.

Факт передачі в користування орендованої земельної ділянки від орендодавця орендарю підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 19.08.2011р. (а.с. 15 т. 1).

Зазначений Договір товариством зареєстровано 16.12.2011 у відділі Держкомзему у Лохвицькому районі про що у державному реєстрі земель вчинено запис №00731.

02.12.2014 здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Амарант", а саме змінено найменування товариства з товариства з обмеженою відповідальністю "Амарант" на товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (далі - ТОВ "Луксор-УТР"), про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 14.02.2017р. (а.с. 20-23 т. 1).

29.12.2014р. між сторонами укладено Додаткову угоду про внесення змін і доповнень до Договору оренди землі від 19.08.2011р. (а.с. 16 т. 1), якою обумовлено відповідні зміни назви орендаря.

За змістом позовної заяви, в ході опрацювання інформації Вирішальненської сільської ради встановлено, що згідно рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2015р. у справі 917/457/15 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.11.2015р. у цій же справі, звернуто стягнення на предмет іпотеки та застави ТОВ "Луксор-УТР" (код. ) шляхом визнання права власності на користь ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" , зокрема, на будівлі та споруди: А-1 котельня; Б-1 станція зберігання конденсату; № 1 паропровід, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Вирішальне, вул. Жовтнева, буд. 3а і розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1044 (площею 0,10 га).

На підтвердження вказаного до позовної заяви додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 80959418 від 22.02.2017р. (а. с. 24-25 т. 1).

У зв"язку з переходом до іншої особи права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на орендованих ТОВ "Луксор-УТР" земельних ділянках, зокрема, земельній ділянці площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044), розташованої за адресою: вул. Жовтнева, 3-а, с. Верішальне, Лохвицький район, Полтавська область, Вирішальненська сільська рада звернулась до відповідача з листом від 03.02.2017р. за № 96 (а.с. 17 т. 1), в якому просила останнього за взаємною згодою припинити дію договорів оренди землі шляхом підписання угод про припинення їх дії та складання актів приймання-передачі земельних ділянок власнику - Вирішальненській сільській раді.

Відповідач на зазначений лист Вирішальненської сільської ради не відреагував.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044), розташованої за адресою: вул. Жовтнева, 3-а, с. Верішальне, Лохвицький район, Полтавська область, станом на 13.02.2017р. становить 307 120,00грн. (а.с. 18-19 т. 1).

Звертаючись до суду з позовом заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури посилається на відсутність у відповідача правових підстав для користування спірною земельною ділянкою, оскільки, як вказує, право власності на об"єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці, переданій відповідачу в оренду за Договором оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р., перейшло до ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро". А тому право користування на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об"єкти нерухомості, на думку заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури, має перейти до набувача нерухомого майна. Зазначає, що зволікання з припиненням Договору оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р. та поверненням земельної ділянки позбавляє можливості передати її у користування ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро", внаслідок чого порушуються економічні інтереси держави, оскільки орендна плата за користування землею не надходить.

З огляду на зазначене, враховуючи той факт, що з моменту переходу права власності на нерухоме майно від орендаря земельної ділянки - ТОВ "Луксор-УТР" до ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" минуло більше року, а Вирішальненською сільською радою до цього часу договір оренди землі у встановленому законом порядку не припинено, орендовану земельну ділянку орендарем - ТОВ "Луксор-УТР" не повернуто, заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури просить суд Договір оренди земельної ділянки № 5-11 від 19.08.2011р. припинити та зобов'язати ТОВ "Луксор-УТР" повернути земельну ділянку Вирішальненській сільській раді.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

За змістом ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.124, ч.5 ст.126 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду землі", передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

В силу ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Як зазначалось вище, 19.08.2011р. між Вирішальненською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Амарант" ( орендар) (в подальшому перейменовано у ТОВ "Луксор -УТР") укладено Договір оренди землі № 5-11, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання, яка знаходиться по вул. Жовтневій, 3-а в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, загальною площею 1,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044).

Факт передачі в користування орендованої земельної ділянки від орендодавця орендарю підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 19.08.2011р.

За умовами п. 8 Договору оренди землі, останній укладено на 25 років.

Зазначений Договір оренди землі зареєстровано 16.12.2011р. у відділі Держкомзему у Лохвицькому районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис №00731.

Отже, земельна ділянка, яка розташована вул. Жовтневій, 3-а в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, загальною площею 1,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044) перебуває у ТОВ "Луксор -УТР" на праві строкового платного користування за Договором оренди земельної ділянки № 5-11 від 19.08.2011р.

Суд встановив, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.06.2015р., залишеною без змін судом апеляційної та касаційної інстанцій, було порушено провадження у справі № 917/1177/15 про банкрутство ТОВ "Луксор-УТР" ()(відповідач за позовом) в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до приписів Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника, мирова угода, санація (відновлення платоспроможності), ліквідація банкрута.

Матеріали справи свідчать, що постановою господарського суду Полтавської області від 24.02.2016р. відповідача у даній справі - ТОВ "Луксор-УТР" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру згідно ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ліквідатором підприємства - банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_2 з наданням їй повноважень відповідно до положень вищевказаного Закону.

Згідно приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідація - це припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Пунктом 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

З урахуванням зазначеного, земельна ділянка загальною площею 1,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044), яка знаходиться по вул. Жовтневій, 3-а в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, та перебуває у ТОВ "Луксор -УТР" на праві строкового платного користування за Договором оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р., підлягає поверненню ліквідатором власнику на підставі п. 8 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд встановив, що під час судового розгляду справі ліквідатор ТОВ "Луксор -УТР" ОСОБА_2 звернулась до позивача з листом за № 07/02/18-2 від 07.02.2018р. щодо припинення договорів оренди земельних ділянок, у тому числі спірного Договору оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р.(а.с. 160-161 т. 1) , про що зазначила у відзиві на позов.

На дату проведення судового засідання доказів припинення Договору оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р. та повернення орендованої земельної ділянки позивачу матеріали справи не містять.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні позов Заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Визнати припиненим Договір оренди землі № 5-11 від 19.08.2011р. з урахуванням додаткової угоди до нього, укладеного між Вирішальненською сільською радою Лохвицького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амарант" () (змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР"), про оренду земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044), яка знаходиться по вул. Жовтневій, 3-а в с. Верішальне Лохвицього району Полтавської області.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (37222, Полтавська область, Лохвицький район, с. Юсківці, вул. Лучанська, 1б, ) повернути Вирішальненській сільській раді Лохвицького району Полтавської області ( 37264, Полтавська область, Лохвицький район, с. Вирішальне, вул. Миргородська, 36, ) земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:001:1044), яка знаходиться по вул. Жовтневій, 3-а в с. Верішальне Лохвицього району Полтавської області.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (37222, Полтавська область, Лохвицький район, с. Юсківці, вул. Лучанська, 1б, , п/р 9901, МФО 305749, банк ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" ) на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7 р/р 6160 банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору в сумі 6 206,80грн.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 03.05.2018р.

Суддя О.О. Ореховська