ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 справа № 908/2164/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: суддів: При секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не зявились не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від ухвалене18.01.2018 (повний текст складено та підписано 29.01.2018) у м. Запоріжжі
у справі№ 908/2164/17 (суддя Боєва О. С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область,
доТовариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕНЕРГОМАШ, м. Бердянськ, Запорізька область,
про стягнення 163 584,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом б/н від 27.10.2017р. до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕНЕРГОМАШ, м. Бердянськ, Запорізька область, про стягнення 28 627,20 грн. штрафу та 134 956,80 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем вимог укладеного Договору №3110-ДУ-УМТС від 11.10.2016 підряду (ремонт на території підрядника), за яким він повинен був виконати роботи з ремонту обладнання у строк не пізніше 14.01.2017 р. Відповідно до ОСОБА_5 здачі-приймання робіт ремонті роботи виконано 16.05.2017, тобто з простроченням на 110 календарних днів. У звязку із зазначеними обставинами Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ було нараховано штраф у розмірі 28 627,20 грн. та пеню у розмірі 134 956,80 грн. відповідно до п. 6.7 Договору.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 (повний текст складено та підписано 29.01.2018) у справі № 908/2164/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕНЕРГОМАШ, м. Бердянськ, Запорізька область, про стягнення 163 584,00 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕНЕРГОМАШ, м. Бердянськ, Запорізька область, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, 28 627,20 грн. штрафу та 429,41 грн. витрат на сплату судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а. с. 90-93).

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, 07.02.2018 звернулось до суду з апеляційної скаргою б/н від 07.02.2018 на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 по справі № 908/2164/17.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги, позивач посилається на норми ст.ст. 231, 232 Господарського кодексу України, ст. 549 Цивільного кодексу України та вважає за можливе одночасне стягнення з учасника господарським відносин, який порушив господарське зобовязання за договором, штрафу та пені у межах одного виду відповідальності. що не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Також вказує, що такої ж позиції дійшов Верховний суд України у постанові від 27.04.2012 року.

Вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 67 Конституції України у звязку з чим просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 в частині відмови у стягненні неустойки у сумі 134 956,80 грн. та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2018 року було сформовано склад колегії суддів: Марченко О. А. головуючий суддя (доповідач), судді: Радіонова О. О., Стойка О. В. (а.с.98).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, залишено без руху з метою усунення скаржником впродовж 10-ти днів з моменту отримання ухвали встановлені недоліки, а саме: сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 680,64 грн. та надати суду докази такої оплати (а.с.99).

У звязку з прийняттям 27.02.2018 р. Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Марченко О. А., розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду № 209/2018 від 27.02.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/2164/17 (а.с.103).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2018 визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І. В., Попков Д. О. (а.с.104).

З метою усунення недоліків, визначених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху, 16.03.2018 від позивача до канцелярії Донецького апеляційного господарського суду надійшов оригінал платіжного доручення № НОМЕР_1 від 31.01.2018 про сплату судового збору на суму 2 400,00 грн. (а.с.114-115).

Разом з тим, 27.03.2018 Донецький апеляційний господарський суд отримав від скаржника супровідний лист б/н від 22.03.2018 за змістом якого заявник зазначає, що ним помилково було сплачено судовий збір не в повному обсязі за платіжним дорученням № 2 від 31.01.2018 на суму 2 400,00 грн., тому просить долучити до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № НОМЕР_2 від 14.03.2018 про доплату судового збору на суму 1 280,64 грн. (а.с.122-124).

У звя'зку усуненням заявником недоліку апеляційної скарги, а саме сплати судового збору у розмірі 3 680,64 грн., що підтверджується вищезазначеними платіжними дорученнями, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 у справі № 908/2164/17 та зобовязано учасників справи надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим сторонам по справі в строк до 16.04.2018 включно (а.с.128-129).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не надав його до суду.

Однак, 19.04.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЕНЕРГОМАШ, м. Бердянськ, Запорізька область, надійшла заява №16/04-01 від 16.04.2018 за змістом якої відповідач зазначає про неможливість виконати вимоги ухвали суду від 27.03.2018 стосовно надання відзиву на апеляційну скаргу через ненадходження останньої на його адресу станом на 16.04.2018 р. (а.с.131-132).

У звязку з зазначеними обставинами, просить суд зобовязати позивача направити відповідачу копію апеляційної скарги та доданих до неї документів та продовжити строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додатки до неї, судова колегія дійшла висновку, що скаржником виконано вимоги ст. 259 Господарського процесуального кодексу України у звязку з чим апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому необхідності в зобовязанні повторного надіслання копії апеляційної скарги на адресу відповідача немає.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 р., керуючись ст.ст.234,268,270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область, на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 у справі № 908/2164/17 було призначено до розгляду на 14.05.2018 о 14-15 год. (а.с.136-137).

Відповідно до п. 9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу у новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (який набрав чинності 16.01.2018 (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017 року.

Учасники справи (представники сторін) в судове засідання 14.05.2018 р. не зявились, про причини неявки суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.) не скористалися. В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення які повернулися до Донецького апеляційного господарського суду з відміткою: -вручено за довіреністю повноважному представнику та «за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.138,139).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Пунктом 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) врегульовано, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін не визнавалась обовязковою судова колегія вважає можливим розглянути справу №908/2164/17 без участі учасників справи.

Відповідно до п.3 ст. 222, ст. 223 ГПК України (у новій редакції) складено протокол судового засідання (а.с.142).

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому, вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи № 908/2164/17.

Апеляційний господарський суд переглядає справу за нявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляійної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

11.10.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (замовник), в особі ОСОБА_5 який діє на підставі довіреності №ББУ/ДУ200/15 від 10.12.2015 р. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергомаш (підрядник) в особі директора ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту з другої сторони було укладено договір підряду (ремонт на території підрядника) № 3110-ДУ-УМТС, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором, підрядник прийняв на себе зобовязання на свій ризик за завданням замовника виконати з власних матеріалів ремонт (роботи) обладнання, його вузлів та комплектуючих (обладнання), вказаних у Специфікаціях (Додатки), підписаних обома сторонами, що є невідємною частиною договору. Безпосередній перелік, обсяг, вартість робіт узгоджуються у Додатках, згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 3.1).

За умовами п. 2.1.2 договору підрядник зобовязався виконати роботи протягом 80 календарних днів з моменту передачі обладнання на ремонт та підписання відповідного акта приймання-передачі, якщо інший строк не обумовлений в Додатках до цього договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку неналежного виконання обома сторонами своїх обовязків, строк дії договору встановлюється до 31.12.2016 р. включно.

Матеріали справи свідчать, що 26.10.2016 р. сторонами оформлено та підписано акт приймання-передачі до договору, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв в ремонт обладнання: насос ЦНС 850х360 інв. № 5608 (ДУ-8/000) в кількості 1 шт. (а.с.18).

Відповідно до Специфікації №1 від 08.11.2016 р. підписаної сторонами до договору (Додаток №1 до договору) вартість робіт з ремонту насоса визначена в розмірі 408960 грн. з ПДВ. (а.с.17).

В додатку до позовної заяви позивач надав суду лист від 27.02.2017 р., який було адресовано відповідачу, згідно з яким у звязку з невиконанням робіт станом на 26.02.2017, вимагав їх здійснення та сплати нарахованих на підставі п.6.7 договору штрафу і пені за порушення термінів виконання робіт, обмовлених п. 2.1.2 договору підряду (а.с. 20-21).

У відповідь, листом вих. №21/03-03 від 21.03.2017 відповідач повідомив позивача, що після розбирання насосу була здійснена дефекація, виявлено, що деталі, які вважалися ремонтнопридатними, не підлягають відновленню, враховуючи, що насос ЦНС 850-360 виготовлено в Росії, вилиті деталі неможливо придбати, тому вони виготовлюються збірно-зварними прилад, що потребує додаткового часу. Просив не нараховувати штрафні санкції та подовжити строки виконання робіт з ремонту насосу або забрати насос у розібраному вигляді. Листом вих. № 29/03-01 від 29.03.2017 відповідач повідомив, що насос ЦНС 850-360 буде відвантажений після завершення робіт з капітального ремонту 18-20.04.2017 (а.с.46-47).

16.05.2017 сторонами договору підписано ОСОБА_5 здачі-приймання виконаних робіт, виконаних згідно договору № 3110-ДУ-УМТС від 11.10.2016 капітальний ремонт насосу ЦНС 850-360 (1 шт.), загальною вартістю 408960 грн. (а.с.45).

Згідно з п. 6.7 договору невиконання зобовязання в строк, обумовлений в п. 2.1.2 цього договору, в межах 10 календарних днів, підрядник, за письмовою вимогою замовника, сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу в розмірі 7% від вартості робіт згідно відповідного Додатка. Також, за наявності письмової вимоги замовника, підрядник зобовязується додатково до вищевказаного штрафу, сплатити замовнику неустойку в розмірі 0,3% від вартості робіт за відповідним додатком за кожен день прострочки.

У звязку із цим, позивач звернувся до місцевого суду із позовною заявою, та просив стягнути з відповідача 28627,20 грн. штрафу, 134956,80 грн. неустойку за невиконання зобовязань в передбачений договором термін.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України врегульовано, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Цими ж статтями також визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Аналіз положень договору №3110-ДУ-УМТС свідчить про те, що за правовою природою це є договір підряду.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України, врегульовано, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Предмет договору є, згідно п.1.1, в порядку та на умовах, передбачених договором, підрядник приймає на себе обовязки на свій ризик по завданню замовника виконати з власних матеріалів ремонт (роботи) обладнання, його вузлів та комплектуючих (обладнання), вказаних у Специфікаціях (Додатки), підписаних обома сторонами, що є невідємною частиною договору.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України закріплено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

За змістом пункту 2.1.2 договору підрядник зобовязався виконати роботи протягом 80 календарних днів з моменту передачі обладнання на ремонт та підписання відповідного акта приймання-передачі, якщо інший строк не обумовлений сторонами в Додатках до договору. Згідно з п.8.3 договору встановлено, що всі зміни та доповнення до договору можуть бути внесені за згодою обох сторін та оформлюються додатковими угодами, що є невідємними частинами договору.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором щодо передачі в ремонт обладнання насосу ЦНС 850х360 за актом приймання-передачі від 26.10.2016 р. Згідно з умовами договору, підрядник зобовязаний був виконати роботи в строк 80 календарних днів, з моменту цієї передачі, тобто в термін не пізніше 14.01.2017 р. Інший строк в Додатках до цього договору не обумовлений.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При цьому, як регламентовано у частині 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції.

Зі змісту ст.ст.546,548,549 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобовязання. Згідно з частиною 2 статті 551 цього Кодексу якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У даному випадку, у відповідності до п.6.7 договору сторони погодили, що за невиконання зобовязань в термін передбачений пунктом 2.1.2 договору більш ніж на 10 календарних днів, підрядник за письмовою вимогою замовника, сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 7% від вартості робіт по відповідній Специфікації. Також, за наявності письмової вимоги замовника, підрядник зобовязується додатково до штрафу сплатити замовнику пеню в розмірі 0,3% від вартості робіт по відповідній специфікації за кожний день прострочки.

Судова колегія вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що назва санкції, вжита позивачем в тексті позовної зави, практичного значення не має, з огляду на наступне.

У даному випадку, розрахунок неустойки було здійснено за кожен епізод прострочення відповідачем виконання зобов'язань з урахуванням обмежень встановлених у зазначеній статті. Таким чином, перевіривши розрахунок позивача (408 960,00 грн. вартість робіт *0,3% - розмір пені*110 кількість днів прострочки =134 956,80 грн.), колегія суддів вважає його обґрунтованим. Таким чином, стягненню підлягає неустойка в сумі 134956,80 грн.

Як вище значено, у відповідності до п. 6.7 договору підряду вбачається, що сторони узгодили, що підрядник сплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу в розмірі 7% від вартості робіт, а також, додатково неустойку в розмірі 0,3% від вартості робіт за кожен день прострочки.

Відповідно до ч.1 ст.627 та ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням того, що положеннями чинного в Україні законодавства не передбачено заборони стосовно одночасного стягнення неустойки, передбаченої договором та штрафу за порушення господарських зобов'язань, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ЕНЕРГОМАШ» 28627,200 грн. штрафу.

Частиною 1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене та допущену місцевим судом неповноту встановлення обставин справи, яка призвела до помилкових висновків та порушення норм матеріального та процесуального права та на підставі ст.277 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.), судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове скасування рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. у справі №908/2164/17 з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки в розмірі 134 956,80 грн., що зумовлює задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ».

Витрати по сплаті судового розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 р.).

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції від 15.12.2017р.), Положеннями п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м. Добропілля, Донецька область на рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. (повний текст 29.01.2018 р.) по справі №908/2164/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 р. (повний текст 29.01.2018 р.) по справі №908/2164/17 скасувати частково.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 134 956,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче підприємство "ЕНЕРГОМАШ" (, вул. Єгорова,1, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (, вул. Красноармійська, 1А, м. Білицьке, м. Добропілля) неустойку в сумі 134 956,80 грн., судовий збір за подання позову у розмірі 2024,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче підприємство "ЕНЕРГОМАШ" (, вул. Єгорова,1, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (, вул. Красноармійська, 1А, м. Білицьке, м. Добропілля) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3680, 64 грн.

В інший частині залишити рішення без змін.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.,

У судовому засіданні 14.05.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 17.05.2018р.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано примірників 4:

1 позивачу;

1 відповідачу ;

1 у справу;

1 ГСЗО;