ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 927/933/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,

здійснивши розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Ніжинської міської ради Чернігівської області

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 (судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.) і рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2017 (суддя Бобров Ю.М.) у справі № 927/933/16

за позовом Ніжинської міської ради Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Весмар"

про стягнення неустойки,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року Ніжинська міська рада Чернігівської області (далі - Ніжинська міськрада) звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Весмар" (далі - ТОВ "Весмар") про стягнення 26 640,01 грн збитків (упущеної вигоди), посилаючись, зокрема, на статті 22, 1166 Цивільного кодексу України та статті 152, 156, 157 Земельного кодексу України та положення постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".

Обґрунтовуючи позовні вимоги Ніжинська міськрада наголосила на неоформленні права користування земельною ділянкою, на якій розміщено придбане відповідачем за договором купівлі-продажу від 24.10.2013 нерухоме майно, внаслідок чого комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, створеною на підставі відповідного рішення Ніжинської міськради, нараховано збитки за використання відповідачем земельної ділянки без оформлення речових прав і за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку за період із 24.12.2014 по 30.11.2015.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "Весмар" заперечило проти неї, акцентуючи на безпідставності посилань позивача на клопотання ТОВ "Весмар" від 09.09.2014 про затвердження технічної документації, пов'язаної з оформленням права оренди земельної ділянки, оскільки таке клопотання відповідачем було подано помилково і на засіданнях комісії з визначення та відшкодування збитків, що відбулися 22.12.2015 та 26.01.2016, згідно із заявою ТОВ "Весмар" від 23.11.2015 вважалося ним недійсним,як помилково подане. Відповідач наголосив, що сплачує земельний податок у визначеному законодавством розмірі на тих же підставах, які були у попереднього власника нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.11.2016 провадження у справі зупинялося до прийняття Київським апеляційним господарським судом рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ "Весмар" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2016 у справі № 927/684/16.

Ухвалою від 15.05.2017 провадження у справі № 927/933/16 поновлено.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2017, відмовлено у задоволенні позову повністю.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення позву про стягнення збитків (упущеної вигоди) з тих підстав, що між сторонами існував невирішений спір щодо права відповідача користуватися земельною ділянкою на праві постійного користування, який відповідач намагався вирішити як шляхом звернення до позивача, так і шляхом реалізації права вирішення спору в судовому порядку. Отже, суди дійшли висновку про відсутність у діях ТОВ "Весмар" протиправної поведінки та вини, тобто про відсутність у діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Ніжинська міськрада у касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, наголошуючи, що судовими рішеннями у справі № 927/684/16, про що зазначили і суди в оскаржуваних рішеннях, було установлено відсутність у ТОВ "Весмар" права постійного користування на земельну ділянку, на якій розташовано придбане ним майно. Крім того, за клопотанням ТОВ "Весмар" від 09.09.2014 рішенням Ніжинської міськради від 24.09.2014 № 6-16/2014 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано у користування на умовах оренди на 5 років ТОВ "Весмар" земельну ділянку для розміщення та експлуатації будівель і споруд, однак договір ТОВ "Весмар" зареєстровано не було. Тобто з 24.12.2014 по 31.11.2015 ТОВ "Весмар" продовжувало користуватися земельною ділянкою без правовстановлюючого документа, сплачуючи за користування 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто у меншому розмірі, ніж було встановлено відповідним рішенням ради, внаслідок чого Ніжинській міськраді завдано збитків. При цьому посилаючись, зокрема, на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 04.08.2015 у справі № 904/5857/14, Ніжинська міськрада зазначала про наявність правових підстав для звернення з відповідним позовом до суду, що залишено судами поза увагою.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Весмар" просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки вважає правомірними висновки судів про відмову у задоволенні позовних вимог, зокрема у зв'язку із встановленням судами обставин щодо вжиття відповідачем необхідних заходів для оформлення свого права землекористування.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржені у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судами попередніх інстанцій, 24.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-естонське підприємство фірма "Вибір" (продавець, далі - СП фірма "Вибір") і ТОВ "Весмар" (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель, за умовами якого продавець передав за плату (продав), а покупець сплатив грошові кошти та прийняв нежитлові будівлі номер 31, розташовані на вул. Носівський шлях у м. Ніжині.

За змістом пункту 2 договору на підставі державного акта на право постійного користування землею серія ІІ-ЧН № 001716, виданого СП фірмі "Вибір" 30.07.1999 Ніжинською міською радою народних депутатів, надано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,6925 га, розташованою в м. Ніжині по вул. Носівський шлях, 31.

Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 5329872 станом на час формування - 25.06.2013 Реєстраційною службою Ніжинського міськрайонного управління юстиції за № 1423166 зареєстровано речове право постійного користування СП фірма "Вибір" земельною ділянкою, кадастровий номер :03:022:0004.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, згідно з підпунктом 5.1 пункту 5 рішення Ніжинської міськради від 09.01.2014 у зв'язку зі зміною власника нерухомого майна припинено право користування земельною ділянкою площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, наданою у постійне користування для розміщення та експлуатації будівлі двоповерхової їдальні СП фірмі "Вибір", і визнано державний акт на право постійного користування від 30.07.1999 № 293 таким, що втратив чинність (том 1, а.с. 14).

Згідно з рішенням Ніжинської міськради від 15-17.04.2014 № 5-56/2014 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок юридичним особам" пункт 4.14 викладено у такій редакції: "у зв'язку зі зміною власника нерухомого майна ТОВ "Весмар" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою надання у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (виробничо-торгівельний комплекс), що належать йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 24.10.2013 № 1123."

09.09.2014 ТОВ "Весмар" звернулося до Виконавчого комітету Ніжинської міськради з клопотанням № 4 про затвердження технічної документації, пов'язаної з оформленням права оренди (том 1, а.с. 17).

24.09.2014 рішенням Ніжинської міськради № 6-16/2014 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано у користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, кадастровий номер :03:022:0004, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд (підпункт 8.10 рішення) (том 1, а.с. 25).

Згідно з підпунктом 8.10.1 цього рішення Ніжинської міськради встановлено орендну плату за земельну ділянку площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, на рівні трьох ставок земельного податку - 2 853,10 грн за один календарний рік. Відповідно до підпункту 8.10.2 рішення зобов'язано ТОВ "Весмар" у десятиденний термін укласти договір оренди земельної ділянки та надати Ніжинській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області розрахунок розміру орендної плати земельної ділянки.

Крім того, згідно з підпунктом 8.10.3 рішення Ніжинської міської ради від 24.09.2014 зобов'язано ТОВ "Весмар" у тримісячний термін зареєструвати договір оренди земельної ділянки площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, і передбачено, що у разі невиконання підпункту 8.10.3, підпункт 8.10 з відповідними підпунктами втрачає чинність.

Судами попередніх інстанцій установлено, що зазначене рішення Ніжинської міськради не оскаржувалося.

Натомість, як установлено судами, ТОВ "Весмар" вважаючи, що має право на постійне користування земельною ділянкою площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, у грудні 2014 року звернулося із заявою до Реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області про проведення державної реєстрації іншого речового права постійного користування земельною ділянкою, розташованої у м. Ніжині, вул. Носівський шлях, земельна ділянка 31, кадастровий номер земельної ділянки :03:022:0004, у задоволенні якої згідно з рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від від 12.12.2014 № 17963827 було відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015, у справі № 927/526/15 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Весмар" про визнання права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:022:0004, розташованою у м. Ніжині, вул. Носівський шлях, 31 (том 1, а.с. 137 - 144).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.10.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017, у справі № 927/684/16 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Весмар" про визнання недійсним та скасування рішення Ніжинської міськради від 18.02.2016 у частині ненадання ТОВ "Весмар" у постійне користування земельної ділянки площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, у м. Ніжині, без складення документації із землеустрою, у зв'язку зі зміною власника нерухомого майна, на підставі статей 120, 123 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України і визнання за ТОВ "Весмар" права постійного користування земельною ділянкою (том 1, а.с. 145 - 156).

Згідно зі статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частин 1, 2 статті 92 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.10.2013) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

Суди попередніх інстанцій встановили, що з урахуванням, зокрема змісту судових рішень у справах № 927/526/15 і № 927/684/16 ТОВ "Весмар" не має права постійного користування земельною ділянкою площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, у м. Ніжині.

Предметом спору у справі № 927/933/16 є вимога Ніжинської міськради про стягнення з ТОВ "Весмар" збитків (упущеної вигоди) за використання відповідачем земельної ділянки без оформлення речових прав та за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку за період із 24.12.2014 по 30.11.2015 на підставі статей 22, 1166 Цивільного кодексу України та статей 152, 156, 157 Земельного кодексу України

Судами установлено, що рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міськради від 28.04.2016 № 108 затверджено акт від 26.01.2016 комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території м. Ніжина, створеної відповідно до рішень Виконавчого комітету Ніжинської міськради від 26.02.2015 № 49 і від 31.12.2015 № 350 та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам".

Згідно з розрахунком збитків, завданих власнику землі та землекористувачеві - додатком до акта від 26.01.2016, суму збитків, завданих ТОВ "Весмар" територіальній громаді м. Ніжина внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюваних документів, тобто без укладення договору оренди землі, визначено з урахуванням підпункту 8.10.3 рішення Ніжинської міськради від 24.09.2014 № 6-61/2014 і становить 39 959,52 грн.

Відповідно до інформації Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області ТОВ "Весмар" за спірний період сплачено за користування земельною ділянкою 13 319,51 грн (1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Отже, збитки Ніжинською міськрадою визначено у сумі 26 640,01 грн (39 959,52 грн нарахованої суми збитків - 13 319,51 грн сплачених відповідачем за спірний період).

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За змістом статей 122, 123 цього Кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Аналогічну норму наведено у статті 16 Закону України "Про оренду землі".

Статтями 152, 156, 157 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зазначена норма кореспондується з положеннями статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили із того, що у спірний період із 24.12.2014 по 30.11.2015 між сторонами існував невирішений спір щодо права ТОВ "Весмар" користуватися земельною ділянкою на праві постійного користування чи оренди, який відповідач намагався вирішити як шляхом звернення до позивача, так і шляхом реалізації його права вирішення спору в судовому порядку. Викладене свідчить про відсутність у діях ТОВ "Весмар" протиправної поведінки та вини відповідача, тобто про відсутність у діях відповідача складу цивільного правопорушення згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України, що є підставою у відмові у позові.

Однак, зважаючи на положення чинного законодавства, а саме статей 122 - 124 Земельного кодексу України, з урахуванням клопотання ТОВ "Весмар" від 09.09.2014 № 4 про затвердження технічної документації, пов'язаної з оформленням права оренди, за результатами розгляду якого Ніжинською міськрадою прийнято відповідне рішення від 24.09.2014 № 6-16/2014, яким, зокрема встановлено орендну плату за земельну ділянку на рівні трьох ставок земельного податку - 2 853,10 грн за один календарний рік, зобов'язано ТОВ "Весмар" у десятиденний термін укласти договір оренди земельної ділянки та надати Ніжинській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області розрахунок розміру орендної плати земельної ділянки, а також зобов'язано ТОВ "Весмар" у тримісячний термін зареєструвати договір оренди земельної ділянки площею 0,6925 га по вул. Носівський шлях, 31, саме на відповідача покладається обов'язок вчинення певних дій з оформлення права користування земельною ділянкою.

При цьому звернення ТОВ "Весмар" до суду з позовними заявами про визнання за ним права постійного користування земельною ділянкою, на якій розміщено придбане нерухоме майно, за наявності клопотання товариства від 09.09.2014 про затвердження технічної документації, пов'язаної з оформленням права оренди на таку земельну ділянку, та розгляд Ніжинською міськрадою цього клопотання із прийняттям відповідного рішення, не свідчать про правомірність дій відповідача, зокрема щодо ухилення від укладення договору оренди земельної ділянки та сплати орендної плати у визначеному органом місцевого самоврядування розмірі, а отже і відсутність його вини у збитках, завданих територіальній громаді м. Ніжина внаслідок використання земельної ділянки без належної правової підстави.

Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017, що діяла на час здійснення касаційного провадження), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 308 цього Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи наведені положення законодавства, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі судові рішення та постанова підлягають скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 3 частини 1 статті 308, статтями 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Ніжинської міської ради Чернігівської області задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2017 і рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2017 у справі № 927/933/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Весмар" на користь Ніжинської міської ради Чернігівської області збитки у сумі 26 640,01 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Дроботова

Судді К.М. Пільков

Ю.Я. Чумак