КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Справа№ 910/3651/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, адвокат, представник згідно ордеру серії КВ №431005 від 15 травня 2018 року

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

від відповідача 3: не з'явився

від відповідача 4: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року

(про повернення позовної заяви без розгляду)

у справі № 910/3651/18 (суддя Привалов А.І.)

за позовом ОСОБА_3

до: 1) Міністерства фінансів України;

2) Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Стандарт"

4) Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України"

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі №910/3651/18 повернуто без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до Міністерства фінансів України, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ТОВ "Капітал-Стандарт" та ПАТ "Національний депозитарій України" про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину (а.с.1-3).

10 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі №910/3651/18, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі №910/3651/18 та направити матеріали справи до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 у справі №910/3651/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

23 квітня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/3651/18 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3651/18, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі № 910/3651/18 призначено на 15 травня 2018 року.

У судовому засіданні 15 травня 2018 року представник ОСОБА_3 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити матеріали справи до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Представники Міністерства фінансів України, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ТОВ "Капітал-Стандарт", ПАТ "Національний депозитарій України" у судове засідання 15 травня 2018 року не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним у розумінні ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 338, 320, 354 та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення №346 зі статусом "невдала спроба вручення (повернення): закінчення встановленого терміну зберігання"

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи викладене та те, що ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників відповідачів не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Міністерства фінансів України, 2) ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", 3) ТОВ "Капітал-Стандарт" 4) ПАТ "Національний депозитарій України", в якому просить:

1) визнати частково недійсним договір від 21.12.2016р. № БВ-744/16/13010-05/131;

2) застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобов'язання депозитарної установи ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" виконати депозитарну операцію списання та переказу з рахунка у цінних паперах №300178-UA50999901 Держави Україна 129 291 штуки простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок у цінних паперах НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 в депозитарній установі ТОВ "Капітал-Стандарт";

3) застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобов'язання ПАТ "Національний депозитарій України" виконати депозитарну операцію списання та переказу з рахунка у цінних паперах № 300178-UA50999901 Держави Україна 129 291 штуки простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок у цінних паперах НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 в депозитарній установі ТОВ "Капітал-Стандарт";

4) застосувати наслідки недійсності правочину шляхом зобов'язання депозитарної установи ТОВ "Капітал-Стандарт" виконати депозитарну операцію зарахування 129 291 штуки простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок у цінних паперах НОМЕР_1, належний ОСОБА_3, що списуються з рахунку у цінних паперах Держави України (а.с. 5-28).

Повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог та відсутністю обставин для застосування ст. 173 ГПК України, що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що заявлені позивачем вимоги пов'язані одним предметом доказування, спільними обставинами та характером правовідносин, а також підставами виникнення. Позивач зазначає, що основною позовною вимогою є визнання частково недійсним договору, а похідні вимоги (про застосування наслідків недійсності правочину) стосуються статусу сторін, який існував до його вчинення та спрямовані на ефективне відновлення порушених прав позивача та є залежними від основної вимоги.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, на яку послався суд першої інстанції, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо: 2) порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 47 ГПК України визначено, що позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Частиною 2 статті 47 ГПК України визначено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1)предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2)права або обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3)предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, вимоги повинні бути пов'язані підставою їх виникнення, випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються або бути пов'язаними поданими доказами.

Слід зазначити, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Звертаючись з позовом, позивач зазначає, що володів простими іменними акціями ПАТ "КБ "Приватбанк" у бездокументарній формі у кількості 129291 штук, що складає 0,1703% від загальної кількості акцій. 16.12.2016 р. власники істотної участі банку, які не наділялись повноваженнями на вчинення дій щодо відчуження, звернулись до прем'єр-міністра України з проханням прийняти рішення щодо придбання Державною акцій ПАТ "КБ "Приватбанк". 18.12.2016 р. постановою правління НБУ №498-рш/БТ віднесено ПАТ "КБ "Приватбанк" до категорії неплатоспроможних (вказану постанову позивач просив витребувати для надання оцінки під час розгляду справи). Між Державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016 р. були власниками простих іменних акцій ПАТ "КБ "Приватбанк", від імені яких діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Приватбанк" - Шевченко А.М. 21.12.2016 р. підписано договір купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 щодо продажу 100% акцій ПАТ КБ "Приватбанк" та Акт виконання зобов'язань до Договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 р. 22.12.2016 р. ТОВ "Капітал-Стандарт" (депозитарна установа) здійснила списання простих іменних акцій ПАТ "КБ "Приватбанк", що обліковувались на рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1, які належить позивачу у кількості 129 291 шт., за операцією № 9117 "Переказ ФГВФО №БВ-744/16/13010-05/131" на користь Держави Україна.

Позивач зазначає про незаконність дій по відчуженню майна позивача та порушення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку за участі Держави в т.ч. щодо процедури продажу акцій банку та порушення положень ст.ст. 239, 658, 692, 353 ЦК України піж час вчинення оспорюваного правочину.

Правовою підставою для позбавлення Позивача його власності, за його доводами, став договір купівлі-продажу акцій № БВ-744/16/13010-05/131, сторонами якого є власники простих іменних акцій банку від імені яких, за доводами позивача, діяла уповноважена особа ФГВФО та Держава Україна в особі Міністерства юстиції України. Вказаний договір позивач просив визнати недійсним в частині продажу акцій, належних ОСОБА_3 Вказану вимогу позивачем визначено основною та спрямовано до Міністерства фінансів України, як сторони оспорюваного правочину.

Також, позивачем заявлено вимоги про застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов'язання: депозитарної установи ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" виконати депозитарну операцію списання та переказу з рахунка у цінних паперах №300178-UA50999901 Держави Україна 129 291 штуки простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок у цінних паперах НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 в депозитарній установі ТОВ "Капітал-Стандарт"; ПАТ "Національний депозитарій України" виконати депозитарну операцію списання та переказу з рахунка у цінних паперах № 300178-UA50999901 Держави Україна 129 291 штуки простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок у цінних паперах НОМЕР_1, належний ОСОБА_3 в депозитарній установі ТОВ "Капітал-Стандарт"; депозитарної установи ТОВ "Капітал-Стандарт" виконати депозитарну операцію зарахування 129 291 штуки простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк" на рахунок у цінних паперах НОМЕР_1, належний ОСОБА_3, що списуються з рахунку у цінних паперах Держави України.

Зазначені позовні вимоги, за доводами позивача, є похідними від вимоги про визнання частково недійсним оспорюваного правочину та спрямовані до: ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", що є депозитарною установою якою здійснено зарахування цінних паперів на користь Міністерства фінансів, ТОВ "Капітал-Стандарт", що є депозитарною установою з рахунку у якій списано цінні папери та ПАТ "Національний депозитарій України" та обумовлені особливостями законодавства про депозитарний облік.

Дослідивши копію позивної заяви, колегія суддів зазначає, що підставами виникнення правовідносин щодо яких заявлено позовні вимоги, а також обов'язки щодо кожного з відповідачів виникли з різних підстав, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за цією позовною заявою підлягають вирішенню 4 окремих спори між різними сторонами, які не пов'язані між собою та які підтверджуються різними доказами.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору не є однорідні права та обов'язки, про що свідчать також обрані позивачем способи захисту щодо кожного з відповідачів (визнання частково недійсним договору щодо відповідача-1 та зобов'язання вчинити визначені у позовних вимогах дії - стосовно кожного окремо з відповідачів 2-4).

Так, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів позивач зазначає як похідні, на підставі ст. 216 ЦК України, за змістом якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на осіб, які не брали участі в правочині (якими є відповідачі 2-4), не може бути покладено обов'язок здійснення операцій з майном за цим правочином на підставі ст. 216 ЦК України.

При цьому правовідносини, що склалися між відповідачами 2-4 мають відмінну правову природу, від тієї що склалась між позивачем, відповідачем-1 та уповноваженою особою ФГВО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Приватбанк".

Отже, пред'явлені до таких осіб вимоги (про застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов'язання депозитарних установ вчинити дії) не є похідними від першої вимоги про визнання недійсним договору, а є самостійними які підлягають окремому вирішенню від спору щодо основної вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується в висновками суду першої інстанції щодо залишення позову ОСОБА_3 без розгляду з підстав порушення правил об'єднання позовних вимог.

У п. 53 рішення Єропейського суду з прав людини від 08.04.2010 (остаточне 04.10.2010), справа "Меньшакова проти України" (Заява № 377/02), зазначено, що: "Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93)."

Змістом ч. 8 ст. 174 ГПК України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Отже, повернення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду не позбавляє позивача права на доступ до правосуддя шляхом подання окремих позовів до окремих відповідачів.

Також колегія суддів зазначає, що ч. 6 ст. 173 ГПК України передбачено саме право, а не обов'язок суду об'єднати чи роз'єднати позовні вимоги, при цьому, лише за умови, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства, яким в свою чергу в силу приписів ч. 1 ст. 2 ГПК України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Натомість, сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі №910/3651/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі № 910/3651/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі № 910/3651/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 березня 2018 року у справі №910/3651/18 залишити без змін.

3. Справу №910/3651/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту - 17.05.2018 р.