ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/7417/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Стратієнко Л.В.,Студенець В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017

(головуючий - Широбокова Л.П., судді - Орєшкіна Е.В., Подобєд І.М.)

у справі №904/7417/17 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ"

до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради

про стягнення 1 749 906,58 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради про стягнення 1 749 906,58 грн відшкодування вартості наданих телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

1.2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2017 позов задоволено: стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" заборгованість у розмірі 1 749 906,58 грн та 26 248,60 грн судового збору.

1.3. Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради подало апеляційну скаргу на вказане рішення, до якої додало клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

2.1. 12 жовтня 2017 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 904/7417/17 відмовлено Управлінню праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2017 у справі №904/7417/17 повернуто без розгляду.

2.2. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована неподанням доказів сплати відповідачем судового збору за апеляційне оскарження рішення суду та відсутністю підстав для задоволення клопотання останнього про відстрочення сплати судового збору.

2.3. У підтвердження зазначеної позиції суд апеляційної інстанції зазначив, що обґрунтування обставин, котрі свідчать про неможливість або утруднення здійснення оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. Суд зазначив, що жодних доказів в обґрунтування заявленого клопотання, які б підтверджували скрутний матеріальний стан скаржника, ним не надано. Клопотання не обґрунтоване підставами для відстрочення сплати судового збору.

2.4. Суд також встановив, що листування, на яке посилається апелянт, стосується іншої справи №904/12309/16. У ньому не вирішено питання щодо сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі № 904/7417/17 в сумі 28 873,46 грн.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017, задовольнити клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду та прийняти до розгляду його апеляційну скаргу.

3.2. В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме, ч. 1 ст. 58, п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду.

3.3. За доводами скаржника, розглядаючи клопотання Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради про відстрочення сплати судового збору, апеляційний суд не дослідив належним чином подані апелянтом докази, які свідчать про неможливість оплати судового збору, що призвело до помилкових висновків суду та відмови у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

3.4. На думку скаржника, помилковою є оцінка суду апеляційної інстанції наданих відповідачем листів Державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області (п.2.4 цієї постанови), оскільки зазначене листування свідчить про зупинення видатків за платіжними дорученнями відповідача у справі, що у свою чергу унеможливлює сплату судового збору.

Скаржник стверджує, що на час звернення з апеляційною скаргою він не мав можливості здійснювати фінансові операції, у тому числі, щодо оплати судового збору, проте такий факт не повинен позбавляти його права на судовий захист.

3.7. Відзив від позивача до Верховного Суду не надходив.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.1.2. За приписами частини 2 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Частиною третьою статті 97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

4.2.2. Пунктом 3 частини 1 статті 97 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

4.2.3. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла до 15.12.2017 та чинній станом на час звернення із апеляційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

4.2.4. За змістом положень статті 8 цього Закону питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану особи.

4.2.5. Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

4.2.6. У клопотанні про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги заявник, посилаючись на ст. 129 Конституції України, ст. 91 ГПК України та ст.8 Закону України "Про судовий збір", просив суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги. В останньому абзаці свого клопотання, скаржник зазначив, що листом Управління державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 13.09.2017 № 06-31/1945 повідомлено про припинення видатків за платіжними дорученнями відповідно до вимог п. 25, 30 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, які будуть поновлені після безспірного списання коштів.

4.2.7. Тобто, як вірно вказав суд апеляційної інстанції в ухвалі, що є предметом касаційного перегляду, відповідач, крім загального посилання на норми ст. 129 Конституції України, ст. 91 ГПК України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", у своєму клопотанні про відстрочення сплати судового збору не навів належних підстав для відстрочення сплати судового збору та не подав доказів, які б підтверджували скрутний матеріальний стан скаржника.

4.2.8. Як встановлено апеляційним судом, листування, на яке посилається апелянт, стосується справи № 904/12309/16. Так, у листі Управління державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 13.09.2017 № 06-31/1945 зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради протягом двох робочих днів повідомити Управління державної казначейської служби України стосовно визначення кодів програмної, економічної класифікації видатків та рахунків, з яких буде проводитися безспірне списання коштів та звернуто увагу, що відповідно до вимог п. 25, 30 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 "Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" видатки за платіжними дорученнями Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради припинені (крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України) та будуть поновленні після безспірного списання коштів. Також до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником подано лист від 14.09.2018 № 2144 Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради, в якому у відповідь на лист 13.09.2017 № 06-31/1945 Управлінню державної казначейської служби України у м. Кривому Розі Дніпропетровської повідомлені коди програмної, економічної класифікації видатків та рахунків, з яких буде проводитися безспірне списання коштів на виконання рішення у справі №904/12309/16.

4.2.9. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про те, що клопотання відповідача не обґрунтоване підставами для відстрочення сплати судового збору та не подано належних доказів на підтвердження скрутного майнового стану відповідача, а тому відсутні підстави для його задоволення, є законним та обґрунтованим.

4.2.10. Заявник касаційної скарги цих висновків не спростував.

4.2.11. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання про відстрочення судового збору і повернення апеляційної скарги.

4.2.12. Наведеним спростовуються доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

4.2.13. Безпідставними є і доводи скаржника про те, що суд не здійснивши відстрочення сплати судового збору, позбавив його права на доступ до правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

З наведених вище обставин слідує, що у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для відстрочення сплати судового збору за подання вдповідаечм апеляційної скарги. Отже, не вбачається, що цей суд позбавив заявника права на доступ до правосуддя.

4.2.14. Крім того, повернення апеляційної скарги без розгляду не позбавляє скаржника права звернутися з апеляційною скаргою повторно, усунувши недоліки касаційної скарги, з дотриманням вимог ст. 258 ГПК України в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017, та подавши при цьому клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

4.2.15. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не довів неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права як необхідної передумови для скасування ухвали суду, що оскаржується.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.2. З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради без задоволення, а ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 - без змін.

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №904/7417/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №904/7417/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець