ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3272/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників:

від позивача: Мирза К.О., Булка С.Є. (за довіреностями);

від відповідача: не з'явились;

від 3-х осіб: не з'явились;

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Матвієнко Андрій Анатолійович (АДРЕСА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Міський андрологічний центр" (65045, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 30);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Україна" (65044, м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4-Д);

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: позивач - Публічне акціонерне товариство „Імексбанк" (надалі - АТ „Імексбанк") в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ „Імексбанк" Матвієнко Андрій Анатолійович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 3510/17) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Міський андрологічний центр" (надалі - ТОВ „Міський андрологічний центр"), в якій просив суд застосувати наслідки недійсності договору про розірвання іпотечного договору, укладеного між АТ „Імексбанк" та ТОВ „Міський андрологічний центр", повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна ТОВ „Міський андрологічний центр", а саме - нежилої будівлі, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Чорноморська, будинок 1 (один), яка складається з нежилої будівлі під літ. „А", загальною площею 1168,4 кв. м. та басейну під літ. „Ж", які були зареєстровані згідно іпотечного договору, посвідченого 31.07.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №4058 та стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем - ТОВ „Міський андрологічний центр" від 26.12.2014 року, яким забезпечені вимоги АТ „Імексбанк" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15/13 від 27.02.2013 року до Товариства з обмеженою відповідальністю „Україна", є нікчемним на підставі положень ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року N 4452-VI, оскільки його укладення призвело до відмови АТ „Імексбанк" від власних майнових вимог. При цьому, позивач зазначає, що 22.01.2016 року відповідачу було надіслано повідомлення про нікчемність договору про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 року. Між тим, як стверджує позивач, листом за вих. №15 від 11.02.2016 року, відповідач зазначив, що вважає відповідний договір таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та не має ознак нікчемності, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.01.2018 року суддею Невінгловською Ю.М. за даним позовом відкрито провадження у справі №916/3272/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.01.2018 року.

Крім того, вищевказаною ухвалою суду, в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю „Україна" (надалі - ТОВ „Україна").

Ухвалою суду від 21.02.2018 року, за клопотанням представника позивача, в порядку ст.177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження у справі №916/3272/17 продовжено до 04.04.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2018 року за клопотанням представника позивача, в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та відкладено підготовче засідання на 12.03.2018 року.

12.03.2018 року до Господарського суду Одеської області від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення (вх. ГСОО № 5728/18), згідно яких фонд підтримує заявлені позовні вимоги АТ „Імексбанк" у справі №916/3272/17 та просить суд позов задовольнити з підстав нікчемності договору про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 року, з огляду на положення ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Судом в рамках підготовчого провадження було з'ясовано відсутність будь-яких заяв чи клопотань, передбачених положеннями ст.182 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим, ухвалою суду від 12.03.2018 року, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено розгляд справи по суті на 04.04.2018 року.

У судовому засіданні від 04.04.2018 року, відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, судом було оголошено перерву до 27.04.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні від 27.04.2018 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - ТОВ „Міський андрологічний центр" про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судових відправлень (а.с. 67, 106, 139, 163), однак у судові засідання не з'являвся, про поважність причини неявки не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були вручені ТОВ „Міський андрологічний центр", а також відсутність жодних повідомлень щодо причин неявки відповідного представника відповідача у судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п. 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Представник 3-ї особи - ТОВ „Україна" про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 02.01.2018 року та на 04.04.2018 року (а.с.69-76, 141-148), у судові засідання не з'являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, свою позицію щодо суті спору не висловив.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частин 4, 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою у довідках поштової установи "Вибули", а також відсутність жодних повідомлень щодо причин неявки відповідного представника у судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника ТОВ „Україна" за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні від 27.04.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 04.05.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, правочин належить до такого виду юридичних фактів, які є правомірними діями і залежать від волі учасників правомірних дій.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, положення ст. 204 Цивільного кодексу України установлюють презумпцію правомірності правочину.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

При цьому, для того щоб правочин мав юридичну силу, він повинен відповідати умовам дійсності правочину.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини), тобто є „абсолютно недійсним".

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено матеріалами справи, 27.02.2013р. між АТ „Імексбанк" (надалі - кредитор) та ТОВ „Україна" (надалі - позичальник) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15/13 (надалі - договір 1) за яким кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі за текстом кредит, або кредитна лінія.

Умовами договору 1, а саме п.п. 1.1.1, визначено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 111700000,00грн., надалі за текстом кожна частина окремо - транш, а у сукупності - транші, зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами не пізніше 28 січня 2016 року (включно) на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.3. договору 1, у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з майновим поручителем ТОВ „Південінвестсервіс" договір застави прав вимоги на укладання основних договорів купівлі-продажу земельних ділянок у кількості 51 одиниці, загальною площею 244,95 га, що належать ТОВ „Південінвестсервіс" та знаходяться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, Августівська сільська рада. Заставна вартість предмету забезпечення складає 176 364 000,00 грн. Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами.

Відповідно до п.п. 3.2.10 договору 1, у випадку непогашення кредиту та/або процентів, кредитор має право звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) та в інших випадках, встановлених цим договором або законодавством України.

Пунктом 7.3. договору 1 встановлено, що цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

31.07.2014р. між АТ „Імексбанк" та ТОВ „Україна" було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №15/13 від 27.02.2013р., якою сторони прийшли до згоди викласти пункт 1.3 кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15/13 від 27.02.2013 року в наступній редакції:

"1.3. У якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з майновими поручителями:

- ТОВ „Південінвестсервіс" - не пізніше 28.02.2013 року - договір застави прав вимоги на укладання основних договорів купівлі-продажу земельних ділянок у кількості 51 одиниці, загальною площею 244,95 га, що належать ТОВ „Південінвестсервіс" та знаходяться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, Августівська сільська рада. Заставна вартість предмету забезпечення складає 176 364 000,00 грн.;

- ТОВ „Міський андрологічний центр" - не пізніше 31.07.2014 року - іпотечний договір, предметом якого є не житлова будівля, загальною площею 1168,4 кв.м., яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Чорноморська, 1. Заставна вартість предмету забезпечення складає 10 999 000,00 грн.;

- АТ „Страхова компанія „Примор'є" - не пізніше 31.07.2014 року - іпотечний договір, предметом якого є не житлові будівлі, загальною площею 258,9 кв.м., які розташовано за адресою м. Одеса, вул.Армійська, 17-А, прим.1. Заставна вартість предмету забезпечення складає 2 085 000,00 грн.

Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами."

10.10.2014р. між АТ "Імексбанк" та ТОВ "Україна" було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №15/13 від 27.02.2013р., згідно якої сторони прийшли до згоди, зокрема, викласти пункти 1.3 кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15-13 від 27.02.2013 року в наступній редакції:

"1.3. У якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань, щодо погашення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з майновими поручителями:

- ТОВ „Південінвестсервіс" - договір застави прав вимоги на укладання основних договорів купівлі-продажу земельних ділянок у кількості 51 одиниці, загальною площею 244,95 га, що належать ТОВ „Південінвестсервіс" та знаходяться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, Августівська сільська рада. Заставна вартість предмету забезпечення складає 176 364 000,00 грн.;

- ТОВ „Міський андрологічний центр" - іпотечний договір, предметом якого є не житлова будівля, загальною площею 1168,4 кв.м., яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Чорноморська, 1. Заставна вартість предмету забезпечення складає 10 999 000,00 грн.;

- АТ „Страхова компанія „Примор'є" - іпотечний договір, предметом якого є не житлові будівлі, загальною площею 258,9 кв.м., які розташовано за адресою м. Одеса, вул. Армійська, 17-А, прим.1. Заставна вартість предмету забезпечення складає 2 085 000,00 грн.;

- ТОВ „Агрофірма „Августівка" - не пізніше 30.11.2014 року - іпотечний договір, предметом якого є не житлові приміщення, розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Августівка, вул. Польова, №32, площею 1823,0 кв.м.; вул. Кооперативна, №9-А, площею 1279,8 кв.м.; вул. Кооперативна, №17, площею 412,5 кв.м. Загальна вартість предмету забезпечення складає 90 000 000,00 грн.

Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами."

25.12.2014р. між АТ „Імексбанк" та ТОВ „Україна" було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №15/13 від 27.02.2013р., згідно якої сторони прийшли до згоди викласти пункт 1.3 кредитного договору про відкриття кредитної лінії №15/13 від 27.02.2013 року в наступній редакції:

"1.3. У якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає з майновими поручителями:

- ТОВ „Бізнес-Розвиток" - договір застави майнових прав, предметом якого є майнові права за попередніми договорами (права вимоги на укладання основних договорів купівлі-продажу земельних ділянок у кількості 80 одиниць, загальною площею 392,33 га), що належать ТОВ „Бізнес-Розвиток" та знаходяться за адресою: Одеська обл., Біляївський район, Августівська сільська рада. Заставна вартість предмету забезпечення складає 612 034 800,00 грн., згідно оцінки ТОВ „Аппрайзер";

- АТ „Страхова компанія „Примор'є" - іпотечний договір, предметом якого є не житлові будівлі, загальною площею 258,9 кв.м., які розташовано за адресою м. Одеса, вул. Армійська, 17-А, прим.1. Заставна вартість предмету забезпечення складає 2 085 000,00 грн.

- ТОВ „Агрофірма „Августівка" - іпотечний договір, предметом якого є не житлові приміщення, розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Августівка, вул. Польова, №32, площею 1823,0 кв.м.; вул.Кооперативна, №9-А, площею 1279,8 кв.м.; вул.Кооперативна, №17, площею 412,5 кв.м. Загальна вартість предмету забезпечення складає 90 000 000,00 грн.

Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами."

Із матеріалів справи також вбачається, що 31.07.2014р. між АТ „Імексбанк" (іпотекодержатель) та ТОВ „Міський андрологічний центр" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір з майновим поручителем (надалі - договір 2), який забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15/13 від 27.02.2013 року, з додатковою угодою №1 від 31.07.2014 року, який укладено між іпотекодержателем та ТОВ „Україна" (боржник), стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі тощо (основне зобов'язання).

У відповідності до п. 1.3 договору 2, предметом іпотеки є нерухоме майно: нежила будівля, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Чорноморська, будинок 1, яка складається з нежилої будівлі під літ. „А", загальною площею 1168,4 кв.м., та басейну під літ. „Ж", та розташована на земельній ділянці, площею 0,2725 га, кадастровий номер: :29:005:0033, яка знаходиться в оренді ТОВ „Міський андрологічний центр", згідно Договору оренди землі, посвідченого 19.03.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калгановою М.В. за реєстровим №322, право оренди земельної ділянки 19.03.2014 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калгановою М.В., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, номер запису про інше речове право: 5038588, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №19258648 від 19.03.2014 року. Нежила будівля є приватною власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст області шляхом викупу, посвідченого 21.10.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М. за реєстровим №2433, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 21.10. 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Осінцевою В.М. за реєстраційним номером 3672406, право власності на яку зареєстровано Комунальним підприємством „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 24.12.2009 року в книзі 93неж-54, номер запису 2596, реєстраційний номер вищевказаної нежилої будівлі - 9753746. 31.07.2014 року право власності на нежилу будівлю зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 01, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25013118 від 31.07.2014 року.

Відповідно до п. 1.4. договору 2, оціночна вартість вищезгаданого предмета іпотеки, згідно висновку №070314/8-1 складеного 03.07.2014 року експертом - оцінювачем ТОВ „Аппрайзер", становить 10 999 000 грн.

Заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 10 999 000 грн. (п.1.5 договору 2).

Згідно п. 7.1 договору 2, цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором та додаткових договорів/угод до нього.

З наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження вбачається, що 31.07.2014 р. о 18:18:13 проведено державну реєстрацію обтяження, про що до державного реєстру внесено запис про обтяження №6529934 (а.с.35).

З наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки вбачається, що 31.07.2014 р. о 18:55:21 проведено державну реєстрацію іпотеки, про що до державного реєстру внесено запис про іпотеку №6530108 (а.с.33).

В подальшому, 26.12.2014р. між АТ „Імексбанк" та ТОВ „Міський андрологічний центр" було укладено договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем (надалі - договір 3), згідного якого сторони вирішили розірвати іпотечний договір (з майновим поручителем), укладений між АТ „Імексбанк" і ТОВ „Міський андрологічний центр", посвідчений 31.07.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №4058.

Як стверджує позивач, на підставі договору 3 було знято заборони відчуження предмету іпотеки, а також внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав, щодо припинення державної реєстрації обтяжень прав на відповідне нерухоме майно та щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права.

У зв'язку з невиконанням ТОВ „Україна" своїх зобов'язань за кредитним договором №15/13 від 27.02.2013р. рішенням Господарського суду Одеської області від 16.09.2015р. у справі №916/952/15-г стягнуто з ТОВ „Україна" на користь АТ „Імексбанк" 111 700 000грн. заборгованості за кредитом, 12 614 449,02 грн. заборгованості за відсотками, 1 485 249,69грн. пені.

При цьому, як стверджує позивач вищезазначене судове рішення ТОВ „Україна" не виконано.

За приписами ст.1 Закону України „Про іпотеку", іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до ст.4 Закону України „Про іпотеку", обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У відповідності до ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

З аналізу наведених норм вбачається, що іпотекодержатель набуває права майнової вимоги на підставі іпотечного договору з моменту його нотаріального посвідчення/державної реєстрації. Реалізація цього права іпотекодержателем (задоволення забезпеченої іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання відбувається шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, договір іпотеки від 31.07.2014 року був розірваний за згодою сторін, згідно договору про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 року.

Дослідивши положення договору про розірвання іпотечного договору від 26.12.2014 року, з урахуванням існування грошового зобов'язання ТОВ „Україна" перед АТ „Імексбанк" за кредитним договором №15/13 від 27.02.2013 року, суд дійшов висновку, що шляхом укладення договору про розірвання іпотечного договору банк відмовився від майна, переданого в іпотеку на забезпечення зобов'язання за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15/13, що призвело до втрати банком права у разі неповернення кредитних коштів задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Тобто уклавши договір про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем, АТ „Імексбанк" фактично відмовилося від майнового права.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №15/13.

Таким чином, АТ „Імексбанк" на час укладання договору про розірвання іпотечного договору мав майнові вимоги до поручителя за зобов'язаннями позичальника за кредитним договором, що також підтверджується рішенням суду від 16.09.2015р. у справі за №916/952/15-г про стягнення заборгованості за кредитним договором №15/13 від 27.02.2013р.

За приписами п.п. 8, 16, 17 статті 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність"; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

26.01.2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову №50 „Про віднесення АТ „Імексбанк" до категорії неплатоспроможних" та виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015р. №16 „Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ „Імексбанк", згідно з яким з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування Северина Ю.П. (а.с.39).

У відповідності до ст. 1 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

На підставі наказу уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Імексбанк" №66-в від 02.03.2015р. „Про додаткову перевірку право чинів" з метою додаткової перевірки правочинів, укладених АТ „Імексбанк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, які підпадають під критерії, передбаченими п. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" створено комісію (а.с.43).

В результаті проведеної роботи комісією встановлено, що в період з 27.01.2014р. по 27.01.2015р. банком укладено правочини, зокрема, договір про розірвання іпотечного договору, який став підставою для припинення іпотечного договору від 31.07.2014, предметом якого була нежитлова будівля, загальною площею 1168,4 кв.м., яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Чорноморська, 1 та належить майновому поручителю ТОВ „Міський андрологічний центр", який виступав в якості забезпечення зобов'язань ТОВ „Україна" за кредитним договором№15/13 від 27.02.2013року, який з огляду на приписи ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», п.2 ст.215, п.1 ст.216 ЦК України є нікчемним та до якого мають бути застосовані наслідки його недійсності, що зумовлює проведення відповідних дій, спрямованих на відновлення порушеного права банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.05.2015 року №330 „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства „Імексбанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015р. №105 „Про початок процедури ліквідації АТ „Імексбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ „Імексбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ „Імексбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Ю.П. строком на 1 рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно (а.с.41-42).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №189 від 19.10.2015р. призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Імексбанк», визначені Законом, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гаджиєву С.О. з 20.10.2015р. (а.с.51).

На виконання приписів ч. 2 ст. 37 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду на ліквідацію АТ „Імексбанк" 22.01.2016р. Гаджиєвим С.О. надіслано ТОВ „Міський андрологічний центр" повідомлення №180 від 15.01.2016р. про нікчемність правочину, а саме, договору про розірвання від 26.12.2014р. (реєстровий №6203) іпотечного договору з майновим поручителем, що укладений між ТОВ „Міський андрологічний центр" та АТ „Імексбанк", що підтверджується копією фіскального чеку та опису вкладення до поштового відправлення (а.с. 56).

28.04.2016р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №638 „Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ „Імексбанк" та делегування повноважень ліквідатора", відповідно до якого були продовжені строки здійснення процедури ліквідації АТ „Імексбанк" на два роки по 26.05.2018 р. включно (а.с.52).

01.09.2016р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №1697 „Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ „Імексбанк", відповідно до якого призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ „Імексбанк", визначені Законом, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Матвієнку А.А. з 05.09.2016 року (а.с. 53).

У відповідності до положень ч.ч. 4, 5 ст.38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

З урахуванням встановлених обставин, а також враховуючи, що договір про розірвання іпотечного договору від 26.12.2014 був укладений АТ „Імексбанк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, за наслідком вчинення якого банк відмовився від власних майнових вимог, суд дійшов висновку про нікчемність правочину, а саме договору про розірвання іпотечного договору з майновим поручителем від 26.12.2014 року укладеного між АТ „Імексбанк" та ТОВ „Міський андрологічний центр", з огляду на приписи ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 3 ст. 216 Цивільного кодексу України встановлено, що правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи зміст недійсного (нікчемного) договору та наслідків його укладення, з огляду на особливості правовідносин пов'язаних із майновими відносинами щодо іпотеки, суд дійшов висновку щодо необхідності застосування положень ст. 216 Цивільного кодексу України та про можливість повернення сторін у стан, який існував до укладення нікчемного провочину, а саме шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна ТОВ „Міський андрологічний центр", а саме нежилої будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська, буд. 1 та складається з нежилої будівлі під літ. „А", загальною площею 1168,4 кв.м. та басейну під літ. „Ж", які були зареєстровані згідно іпотечного договору, посвідченого 31.07.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 4058.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 09.08.2017р. у справі №914/1318/16 та від 04.04.2018р. у справі № 914/1316/16, яка в силу ст.236 Господарського процесуального кодексу України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

З огляду на викладене, позовні вимоги АТ „Імексбанк" є доведеними і обґрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального

кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Застосувати наслідки недійсності договору про розірвання іпотечного договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Імексбанк" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-А; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Міський андрологічний центр" (65045, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 30; ), повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Міський андрологічний центр", а саме: нежилої будівлі, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Чорноморська, будинок 1 (один), яка складається з нежилої будівлі під літ. „А", загальною площею 1168,4 кв. м. та басейну під літ. „Ж", які були зареєстровані згідно іпотечного договору, посвідченого 31.07.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 4058.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Міський андрологічний центр" (65045, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 30; ) на користь Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-А; ) 1600/одна тисяча шістсот/грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04 травня 2018 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська