КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р. Справа№ 910/23706/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Єфремова І.В. - адвокат

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2018

у справі № 910/23706/16 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс»

до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 364 391,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 Господарським судом міста Києва порушене провадження у справі № 910/23706/16.

16.01.2018 позивач звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі в зв'язку зі сплатою відповідачем боргу, де просив також розглянути справу без участі свого представника в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 364 391,41 грн. залишено без розгляду з тих підстав, що неявка позивача у цій справі перешкоджає вирішенню спору, оскільки позивач у своєму клопотанні про закриття провадження у справі вказує, що заборгованість відповідача за договором поставки в день звернення з даним клопотанням до суду (16.01.2018) сплачена, а відповідач, заперечуючи проти позову у своєму відзиві, поданому до суду 17.01.2018, не повідомляє суду щодо сплати або несплати ним заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що за таких умов не може вирішити спір за відсутності позивача, оскільки, не може встановити обставини щодо наявності спору між сторонами, враховуючи, що за не доведеними первинними документами твердженням позивача, борг відповідача за договором № 136 від 24.12.2013 відсутній.

Також суд першої інстанції вказав на те, що позивач, в порушення вимог ухвали суду від 30.01.2018, не надав суду підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; що не вказав у своїй заяві, яка саме сума заборгованості сплачена відповідачем; і що, звертаючись до суду у своїй заяві про закриття провадження у справі з проханням розглядати справу за його відсутності в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надав і в судове засідання не з'явився, не дивлячись на те, що після отримання від позивача клопотання про закриття провадження у справі суд своєю ухвалою від 30.01.2018 визнав його явку обов'язковою.

Не погоджуючись з ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16 про залишення позовної заяви без розгляду, а матеріали справи № 910/23706/16 направити для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

В апеляційній скарзі заявник послався на те, що спірна ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду, викладених у ній, дійсним обставинам справи.

В обґрунтування вказаної позиції позивач зазначив про те, що;

- залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначив що подвійна неявка позивача у судові засідання без поважних причин, позбавляє суд можливості вирішити спір за наявними у справі матеріалами, оскільки твердження позивача про відсутність боргу за договором № 136 від 24.12.2013 не доведені первинними документами, проте вказаний висновок суду є помилковим;

- ухвалою від 07.12.2017 розгляд справи було відкладен на 17.01.2018 та визнано явку сторін обов'язковою, проте позивачем до вказаного судового засідання подано клопотання про закриття провадження у справі, в якому він, серед іншого, просив розглянути справу без участі його представника;

- судове засідання 17.01.2018 не відбулось, а, з огляду на набрання 15.12.2017 чинності новою редакцією ГПК України, ухвалою від 30.01.2018 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та повідомлено сторін, що явка їх представників є обов'язковою, підготовче засідання призначено на 01.03.2018;

- відповідно до ч. 3 ст. 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом;

- для виконання завдання підготовчого провадження у кожній справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч. 1 ст. 181 ГПК України), в той час як відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, окрім іншого, вирішує заяви та клопотання учасників справи;

- отже, подане позивачем клопотання про закриття провадження у справі мало бути розглянуто судом у підготовчому засіданні, за результатами якого суд мав його задовольнити або відмовити у задоволенні за недоведеністю, проте ніяк не залишати позов без розгляду в цілому;

- судом першої інстанції при винесенні спірної ухвали порушено як ст. 111-12 ГПК України в редакції, яка діяла до 15.12.2017, так і ст. 316 діючого ГПК України, згідно з якими вказівки, які містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, оскільки не залучено до участі у справі Головне управління державного казначейства України у м. Києві, про необхідність чого було вказано у постанові Вищого господарського суду України від 06.11.2017 у цій справі;

- за правилами ч. 1-2 ст. 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою, в протилежному випадку суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання;

- вимоги до ухвали, якою суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні відповідної процесуальної дії містяться в ч. 1 ст. 121 ГПК України, проте зі змісту ухвали суду від 30.01.2018 слідує, що вона не є такою ухвалою про виклик позивача в підготовче засідання, яке було призначено на 01.03.2018, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 121 ГПК України, зокрема, в ній не міститься ім'я (прізвище, ім'я, по-батькові) фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується ухвала, зазначення, як хто викликається особа, зазначення, чи викликається особа у підготовче засідання, в судове засідання або для участі у вчиненні певних процесуальних дій (із їх зазначенням), а відтак, висновок суду першої інстанції, що позивач був належним чином викликаний в підготовче засідання, не відповідає об'єктивній дійсності;

- щодо необхідності подання позивачем власного письмового підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, то, на переконання апелянта, в разі виникнення потреби в отриманні вказаних відомостей, суд першої інстанції може перевірити вказану інформацію самостійно за допомогою відомостей програми «Діловодство спеціалізованого суду» або Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2018 справа № 910/23706/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою від 05.04.2018:

- Товариству з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16;

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 16.04.2018;

- зупинено дію оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16;

- учасникам судового процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

Станом на 17.04.2018 до суду відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило, з огляду на що ухвалою суду від 17.04.2018 справу призначено до розгляду на 02.05.2018.

Розпорядженням № 09.1-08/1119/18 від 02.05.2018, у зв`язку перебуванням суддів Буравльова С.І. та Власова Ю.Л., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/23706/16.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2018, справа № 910/23706/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Дикунська С.Я., Жук Г.А.

Ухвалою від 02.05.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Дикунська С.Я., Жук Г.А. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16 прийнято до свого провадження.

Відповідач представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Позов заявлено про стягнення з позивача основного боргу в сумі 199 800 грн. за поставлений за договором № 136 на закупівлю товарів за державні кошти від 24.12.2013, але неоплачений товар, інфляційних втрат в сумі 148 251,60 грн., 3 % річних у сумі 16 339,81 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017, у справі № 910/23706/16 позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 910/23706/16 скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд з посиланням, в тому числі, на безпідставність незалучення до розгляду справи Головного Управління Державного казначейства України у м. Києві.

Ухвалою суду від 17.11.2017 справу № 910/23706/16 призначено до розгляду на 07.12.2017 та, серед іншого, явку сторін визнано обов'язковою.

Позивач в судове засідання 07.12.2017 не з'явився, проте 07.12.2017 подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням представника позивача Сайко Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 07.12.2017 розгляд справи відкладено на 17.01.2018.

16.01.2018 від позивача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому він просив закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю предмету спору, та здійснювати розгляд справи без представника позивача в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем.

17.01.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, про обставини щодо погашення ним заборгованості перед позивачем та, відповідно, відсутності предмету спору, не згадує.

Судове засідання 17.01.2018 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Водночас 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 у цій справі, у зв'язку з набранням 15.12.2017 чинності ГПК України в новій редакції, вирішено розгляд справи № 910/23706/17 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.03.2018, повідомлено сторін, що явка їх представників в судове засідання є обов'язковою.

В судове засідання 01.03.2018 представники учасників справи не з'явились, про причини неявки суду не повідомили.

З огляду на вказані обставини та враховуючи те, що позивач не надав суду підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, ухвалою від 01.03.2018 суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись із вказаною позицією суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ГПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, за наявності клопотання позивача про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю предмету спору, суд у підготовчому засіданні мав вирішити вказане клопотання і, оцінивши доведеність або недоведеність факту відсутності предмету спору на стадії підготовчого засідання, або задовольнити клопотання і закрити провадження у справі, про що постановити відповідну ухвалу, або відмовити у його задоволенні і здійснювати відповідні подальші процесуальні дії.

Проте, судом у підготовчому засіданні не вирішено клопотання позивача про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю предмету спору, адже саме лише зазначення в оспореній ухвалі про те, що вказане клопотання не може бути розглянуто за неявки позивача, не свідчить про розгляд судом такого клопотання.

При цьому, враховуючи, що клопотання про закриття провадження у справі, де позивач просив здійснювати розгляд справи без представника позивача в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, судом першої інстанції розглянуто не було, позивача відповідно не було повідомлено про необхідність направлення свого представника в судове засідання незважаючи на подання ним такого клопотання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, згідно з яким суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За обставин, що склалися, залишилось невирішеним питання залучення до розгляду справи Головного Управління Державного казначейства України у м. Києві, про безпідставність незалучення якого зазначено в постанові Вищого господарського суду України у цій справі від 06.11.2017, вказівки якого відповідно до ст. 111-12 ГПК України в редакції, яка була чинною станом на дату прийняття вказаної постанови, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України у редакції, чинній на дату постановлення оспореної ухвали судом першої інстанції, висновки суду касаційної інстанції, у зв'язку з якими скасовано судові рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

При цьому слід врахувати, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Зі вступом в дію 15.12.2017 нової редакції ГПК України запроваджено новий процес щодо розгляду господарських справ та інші правила подання учасниками справи заяв та клопотань.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, а відтак, розглядаючи спір сторін по суті, суд першої інстанції правильно виходив з необхідності розгляду справи за правилами вказаної редакції ГПК України.

Частиною 1 ст. 120 ГПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, ухвала, якою суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні відповідної процесуальної дії, повинна містити:

1) ім'я (прізвище, ім'я, по-батькові) фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується ухвала;

2) найменування та адресу суду;

3) зазначення місця, дня і часу явки за викликом;

4) назву та номер справи, за якою робиться виклик;

5) зазначення, як хто викликається особа;

6) зазначення, чи викликається особа у підготовче засідання, в судове засідання або для участі у вчиненні певних процесуальних дій (із їх зазначенням);

7) роз'яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається, і про обов'язок повідомити суд про причини неявки.

З тексту ухвали від 30.01.2018 вбачається, що з відомостей, перелічених у ч. 1 ст. 121 ГПК України, в ній відсутнє роз'яснення суду про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається, і про обов'язок повідомити суд про причини неявки. В решті зміст ухвали відповідає вимогам до такої ухвали, встановленим вказаною нормою процесуального права.

Будь-яких сумнівів щодо того, що метою постановлення судом ухвали від 30.01.2018 є виклик для участі в попередньому засіданні представників сторін, з огляду на зміст вказаної ухвали, на думку колегії суддів, не виникає, тому колегія суддів не погоджується з заявником у тому, що висновок суду першої інстанції, що позивач був належним чином викликаний в підготовче засідання, не відповідає об'єктивній дійсності.

Крім того, наслідки неявки (незалежно від процесуального статусу особи, яка викликається - примітка суду) в судове засідання і про обов'язок повідомити суд про причини неявки внормовані чинним ГПК України (ч. 3 ст. 202 ГПК України), тому не можна вважати позивача таким, що не обізнаний з наслідками неявки його або його представника в підготовче засідання, для участі в якому суд викликав представників сторін, та невиконання обов'язку з повідомлення суду про причини неявки.

Посилання позивача, в обґрунтування невиконання вимог ухвали суду про подання позивачем власного письмового підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, на те, що суд першої інстанції може перевірити вказану інформацію самостійно за допомогою відомостей програми «Діловодство спеціалізованого суду» або Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів вважає проявом неповаги до суду та таким, що не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, оскільки за правилами ч. 2 ст. 43 ГПК України учасники справи зобов'язані виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (п.7), в той час як за правилами частини 1 статті 175 ГПК України, суд має відмовити у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (п. 2); у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 3); є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення (п. 4); є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п. 5).

Відповідно до ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального права, тому ухвала Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16 підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За правилом ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про залишення позову без розгляду справа передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на підстави скасування ухвали суду першої інстанції, а також враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» задовольняється повністю.

Щодо судових витрат за подачу апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду та передано справу на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом вказаної скарги, має бути проведено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 129 ГПК.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомрайс» на ухвалу Господарського суду міста Києва 01.03.2018 у справі № 910/23706/16 задовольнити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 у справі № 910/23706/16 скасувати.

3. Справу № 910/23706/16 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/23706/16.

Повний текст постанови складено: 07.05.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська