РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/2195/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Дідус О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" про стягнення 1 342 527,50 грн., за участю представників позивача - Максимченка І.В., довіреність №355 від 03.01.2018 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 1 342 527,50 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу №3396/11/14-В від 10.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року відкрито провадження у справі та справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.04.2018 року.

16.03.2018 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.04.2018 року.

25.04.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу №3396/11/14-В (надалі -договір), згідно з п. 1.1 якого лізингодавець зобов'язався передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в спеціфікації (додаток №2 до договору), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах договору.

Згідно п. 3.1. договору лізингоодержувач оплачує лізингодавцю лізингові платежі у відповідності з Графіком внесення лізингових платежів, що викладено в додатку №1 до договору (далі - «Графік платежів»), та положеннями статті 3 договору.

Пунктом 3.2. договору визначено, що лізингові платежі включають: винагороду (комісія) лізингоодержувача та платежі в погашення вартості предмета лізингу.

Відповідно до п. 3.4. договору лізингові платежі нараховуються на дату, що зазначена в графі 2 Графіку платежів.

Підпунктом 3.5.2. договору визначено, що лізингоодержувач зобов'язаний вносити (оплачувати) не пізніше дати, що встановлена для їх оплати в графі 2 графіку платежів, поточні лізингові платежі, розмір яких розраховується по наступні формулі:

Т = То/Ко*Кт, де:

Т - поточний лізинговий платіж, що підлягає оплаті в гривнях; То - поточний лізинговий платіж, що зазначено в Графі 6 Графіку платежів; Ко - офіційний курс НБУ української гривни до Долара США на дату акту прийому-передачі Предмета лізингу;

Кт - офіційний курс НБУ української гривни до Долара США на дату оплати поточного лізингового платежу, що зазначено в Графі 2 Графіку платежів.

В погашення вартості Предмета лізингу відноситься сума, що зазначена в графі 4 Графіку платежів на відповідну дату. Різниця поточного лізингового платежу, що розрахований за правилами даного пункту Договору та суми, що відшкодовує вартість Предмета лізингу, є комісією Лізингодавця.

Відповідно до п. п. 3.5.3. договору всі платежі здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок лізингодавця, в строки, що зазначені в графіку платежів.

Підпунктом 3.5.4. договору обумовлено, що якщо дата нарахування та оплати лізингового платежу приходиться на неробочий день, то датою нарахування та оплати такого лізингового платежу є дата останнього робочого дня, після якого наступає такий неробочий день.

Згідно п. 3.7. договору лізингоодержувач не має права вимагати від лізингодавця будь-якого відшкодування чи зменшення суми платежів, по даному договору у випадку перерви в експлуатації предмета лізингу, незалежно від підстав виникнення такої перерви в тому числі: у зв'язку з будь-якими діями компетентних органів державної влади та місцевого самоврядування відносно предмету лізингу (вилучення, конфіскація), та/або відносно лізингоодержувача.

Відповідно до п. 3.8. договору лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати лізингові платежі незалежно від виставлення та отримання рахунків лізингодавця, а також незалежно від фактичного користування предметом лізингу.

Так, на виконання умов вищезазначеного договору, позивач передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу згідно специфікації, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 14.11.2014 року, який міститься в матеріалах справи.

Відповідач в порушення умов договору лізингу та графіку внесення лізингових платежів, належним чином не виконав свої зобов'язання, внаслідок чого за ним утворилась прострочена заборгованість за лізинговими платежами, яка становить 1 342 527,50 грн. за період з липня 2015 року по липень 2017 року.

05.02.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої лізингоодержувач визнав наявність у нього простроченої заборгованості за договором в розмір 1 342 527,50 грн. і зобов'язався її погасити до 15.02.2018 року.

Доказів оплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 342 527,50 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу №3396/11/14-В від 10.11.2014 року підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик МТС" (93113, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Першотравнева, 201-А, каб. 5, код 39209821) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" (04205, м. Київ, пр. Оболонський, 35, оф. 301; код 37859096) 1 342 527 (один мільйон триста сорок дві тисячі п'ятсот двадцять сім) грн. 50 коп. основного боргу та 20 137 ( двадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 91 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 07.05.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна