КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Справа№ 910/16735/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Чорної Л.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Головатенко А.В.,
за участю представників:
від позивача: Гостишев Д.А.,
від відповідача: Ільяшов Б.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вангард Атлантік" на рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р. (повний текст складено 05.12.2017)

у справі № 910/16735/17 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік»

про стягнення 89 076,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р. у справі №910/16735/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік» з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрополія»: 89 076,30 грн. збитків і 1 600 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 28.11.2017 р. у справі №910/16735/17 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує на те, що судом залишено поза увагою те, що лише сукупність таких умов як наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювача, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вина заподіювача є підставою для покладення на особу цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди. Крім того, за умовами договору відповідач зобов'язувався здійснювати поточний ремонт майна та здійснювати заміну витратних матеріалів, а оскільки заміна деталі не є поточним ремонтом, у відповідача не виникає договірного зобов'язання з відшкодування вартості такої деталі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/16735/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік» на рішення господарського суду м. Києва від 28.11.2017 р., розгляд справи призначено на 11.01.2018.

На підставі розпорядження начальника управління Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/58/18 від 11.01.2018 р. та згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.01.2018 р. склад колегії суддів у справі №910/16735/17 змінено на наступний: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді Чорна Л.В, Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік» на рішення господарського суду м. Києва від 28.11.2017 р. у справі №910/16735/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів, розгляд справи призначено на 07.02.2018 р.

22.01.2018 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення- без змін.

В судовому засіданні 07.02.2018 р. було оголошено перерву до 21.02.2018 р.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01.02.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Метрополія» (орендодавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік» (орендар) укладено договір № ОР-01/0217 оренди майна (далі - Договір), за умовами якого:

- орендодавець передає у тимчасове платне користування, а орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) майно, асортимент, балансова вартість та кількість якого зазначена у акті приймання-передачі майна в оренду відповідно до Договору (далі - майно) (пункт 1.1 Договору);

- згідно до Акту приймання - передачі майна в оренду відповідно до Договору оренди майна №ОР-01/0217 від 01.02.2017 передано на ступне майно Hako 650R акумулятор, Hako530/450, Niflisk 851, Niflisk 661, Niflisk 553, Kercher90/140 акумулятор, Kercher90/140 акумулятор, апарат в/д Niflisk, зарядний пристрій Sunlight для машини Hako, стиральна машина Gorenie, пиловсмоктувач Puzzy100, Hako 650R акумулятор.

- строк оренди майна розпочинається з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Строк оренди припиняється в разі припинення дії Договору (пункт 3.1 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2017, однак в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 3.2 Договору);

- орендодавець зобов'язався передати орендарю майно комплектним, у кількості, якості та асортименті згідно Договору, у стані, придатному для використання (підпункт 5.2.1 пункту 5.2 Договору);

- орендар зобов'язався: передати майно орендодавцю у справному стані з врахуванням природного зносу у порядку передбаченому Договором; у випадку псування або втрати майна відшкодувати орендодавцю заподіяну майну шкоду; проводити технічне обслуговування та поточний ремонт майна та здійснювати своєчасну заміну витратних матеріалів майна (підпункти 6.2.5 - 6.2.7 пункту 6.2 Договору);

- після закінчення строку оренди визначеного Договором орендар зобов'язаний протягом 3 календарних днів передати майно орендодавцю за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд № 17 (пункт 7.1 Договору);

- з моменту підписання орендодавцем акта повернення майна вважається, що майно повернуто орендарем орендодавцю у стані, що відповідає умовам Договору, крім випадків, якщо таку невідповідність неможливо було встановити при візуальному огляді майна (пункт 7.2 Договору);

- у випадку втрати або пошкодження майна під час строку оренди орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю вартість майна згідно його балансової вартості, що погоджена сторонами у додатку № 1 до Договору, або розмір заподіяної майну шкоди, визначений пропорційно до його балансової вартості (підпункт 8.1.2 пункту 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, позивач передав, а відповідач прийняв майно, що підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 01.02.2017 №б/н, який підписано повноважними представниками та скріплено печатками сторін без жодних зауважень.

19.07.2017 сторонами було підписано додаткову угоду до Договору (далі - Додаткова угода), за умовами якої:

- сторони домовилися про дострокове розірвання з 20.08.2017 Договору (пункт 1 Додаткової угоди);

- сторони погодились, що день розірвання Договору, визнаний в пункті 1 Додаткової угоди, є останнім днем користування майном, і орендар зобов'язаний повернути майно орендодавцю у вказаний термін і в порядку передбаченому розділом 7 Договору (пункт 2 Додаткової угоди).

Ні позивачем, ані відповідачем не подано суду акта приймання-передачі (повернення) майна оформленого 20.08.2017 на виконання умов Додаткової угоди.

Позивач вказує, що ним було виявлено 21.08.2017 на території торгово-розважального комплексу «Караван Megastore» майно, яке було передано за Договором в оренду відповідачу.

Факт виявлення покинутого майна було оформлено актом від 21.08.2017 № б/н, в якому представники ТОВ «Метрополія» зазначили, що є підозра щодо несправності виявленого майна.

Позивачем було залучено до огляду майна Товариство з обмеженою відповідальністю «АВД Дніпро Сервіс», яким було складено такі акти дефектування обладнання: від 21.08.2017 № 012108 на суму 6 100 грн.; від 21.08.2017 № 022108 на суму 9 660 грн.; від 21.08.2017 № 052108 на суму 272 грн.; від 21.08.2017 № 082108 на суму 1 085 грн.; від 21.08.2017 № 072108 на суму 2 759 грн.; від 21.08.2017 № 032108 на суму 13 075 грн.; від 21.08.2017 № 062108 на суму 4 123 грн., всього на загальну суму 54 326,30 грн.

Крім того, ТОВ «АВД Дніпро Сервіс» 21.08.2017 було складено висновок від 21.08.2017 № 042108, відповідно до якого необхідно змінити електронну плату вартістю 34 750 грн.

Враховуючи викладене, за твердженням позивача, відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду в сумі 89 076,30 грн.

У зв'язку із не вирішенням даного питання у досудовому порядку, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на здійснення поточного ремонту, відсутність підстав для заміни електронної плати, оскільки це не входить у поняття поточного ремонту, а є наслідком фізичного зносу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:1) протиправної поведінки; 2) розміру збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Відповідно до підпунктів 6.2.5, 6.2.7 пункту 6.2 Договору орендар зобов'язався: передати майно орендодавцю у справному стані з врахуванням природного зносу у порядку передбаченому Договором; у випадку псування або втрати майна відшкодувати орендодавцю заподіяну майну шкоду; проводити технічне обслуговування та поточний ремонт майна та здійснювати своєчасну заміну витратних матеріалів майна.

Як вбачається з матеріалів справи орендар порушив взяті на себе зобов'язання та не повернув майно у порядку, встановленому Договором.

В якості доказів виконання своїх зобов'язань Відповідач надав копії сервісних звітів/рахунків на оплату про огляд обладнання BR 90/140 машина підлогомийн 1,246-351,0 010129, та 010116, платіжних доручень та копію Акту звіряння розрахунків з ТОВ "Керхер".

З представлених копій не вбачається обслуговування обладнання Hako 650R акумулятор, /450, Niflisk 851, Niflisk 661, Niflisk 553, апарат в/д Niflisk, зарядний пристрій Sunlight для машини Hako, стиральна машина Gorenie, пиловсмоктувач , 650R акумулятор. А з копій платіжних доручень вбачається, що відповідач оплачував послуги з огляду, ремонт в попередньому періоді до укладення Договору (оскільки під час користування після укладення Договору виникли нові поломки) та 15.03.17 оплачував ремонт від 09.03.17, в подальшому виявлено такі ж поломки.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що на підтвердження, викладених у відзиві обставин, відповідач подав суду сервісні звіти та платіжні доручення, які не спростували доказів позивача.

Разом з тим, подані відповідачем документи свідчать про виконання частини ремонтних робіт і оплату їх вартості у період до укладення Договору і передачі майна в оренду.

Крім того, документальне підтвердження вчинення ремонтних робіт і їх оплата не спростовують тієї обставини, що відповідачем було порушено умови Договору щодо повернення майна у технічно справному стані; доказів протилежного суду не подано.

Як вбачається з матеріалів справи за результатами проведення діагностики майна від 21.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВД Дніпро Сервіс» склало дефектні акти обладнання, в яких зазначено опис несправностей та відхилень технічного стану від норми, згідно з якими через порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної заміни витратних матеріалів майна позивачу завдано збитків на суму 54326,30 грн.

Згідно висновку про технічний стан техніки від 21.08.2017 № 042108 в результаті порушення техніки експлуатації вийшла з ладу та підлягає заміні електронна плата управління, вартість заміни якої складає 34750,00 грн.

Таким чином, в результаті порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором позивачу завдано збитки через порушення правил експлуатації техніки на загальну суму 89 076,30 грн.

Доказів відсутності своєї вини відповідачем суду не надано.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини сьомої статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 232, 233, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вангард Атлантік» на рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р. у справі №910/16735/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р. у справі №910/16735/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Л.В. Чорна

Ю.Б. Михальська