ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

17.05.2018

Справа № 910/6074/18

За заявою Заступника прокурора міста Києва

про вжиття заходів забезпечення позову

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, долученою до позовної заяви за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Приватного акціонерного товариства “Рембудзв’язок” про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих, будівельних та вишукувальних робіт на земельній ділянці площею 2,1238 га (кадастровий номер :62:039:0002), по вул. Радистів, 40 у Деснянському районі міста Києва.

Заява обґрунтована тим, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 30.01.1998 № 162 ПрАТ “Рембудзв’язок” передано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 2,14 для експлуатації та обслуговування виробничої бази по вул. Радистів, 40 у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:039:0002). На підставі вказаного розпорядження товариству видано державний акт на право постійного користування землею від 14.07.1998 № 62-4-00015. Проте, відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 22.02.2018 №53-ДК/42/АП/09/01/-18, складеного державними інспекторами Головного управління Держгеокадастру у Київській області, встановлено, що на вказаній земельній ділянці проводиться поточне будівництво багатоповерхових житлових будинків, розміщена будівельна техніка, встановлений баштовий кран та споруди для працівників. Також на земельній ділянці проведено зняття поверхневого шару ґрунту без спеціального дозволу. Перевіркою встановлено, що ПрАТ “Рембудзв’язок” використовує земельну ділянку по вул. Радистів, 40 у м. Києві не за цільовим призначенням та здійснило зняття поверхневого шару грунту без спеціального дозволу, чим порушило вимоги п. «а» ч. 1 ст. 96 та ст. 168 Земельного кодексу України. Крім того, Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації проведено обстеження земельної ділянки та складено акт від 02.05.2018 № 18-0624-03. За результатами проведення обстеження встановлено, що на земельній ділянці площею 2,14 га проводяться будівельні роботи з будівництва багатоквартирного будинку. При використанні земельної ділянки під будівництво багатоквартирного будинку вбачаються порушення вимог земельного законодавства, а саме: зміна цільового призначення земельної ділянки.

За інформацією Київської міської державної адміністрації від 02.03.2018 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва зареєстровано декларації, подані замовником будівництва - ТОВ «Комфорт-Груп», про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирних житлових будинків (1 черга, будинок № 4) по вул. Радистів, 40 у Деснянському районі» від 24.04.2017 № КВ 84 та «Будівництво багатоквартирних житлових будинків (II черга, будинок № 3) у Деснянському районі» від 02.06.2017 № КВ 66. Також, в засобах масової інформації, на веб-сайтах https://novostroyki.lun.иа/жк-лесная-сказка-2-киев та www.lesnayaskazka2.kiev.ua розміщені повідомлення про будівництво на спірній земельній ділянці чотирьох багатоквартирних будинків (Житловий комплекс «Лісова казка 2»), Отже, на сьогоднішній день на спірній земельній ділянці з цільовим призначенням «для експлуатації та обслуговування виробничої бази» (землі - промисловості), площею 2,1238 га (кадастровий номер :62:039:0003) по вул. Радистів, 40 у Деснянському районі міста Києва, без зміни цільового призначення землі, будується житловий комплекс «Лісова казка 2». Таким чином, спірна земельна ділянка використовується відповідачем не за цільовим призначенням, визначеним у державному акті на право постійного користування землею. Не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити на думку прокуратури виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Заступника прокурора міста Києва про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, прокуратурою не надано доказів того, що саме відповідачем здійснюються дії з використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, а оскільки, позов заявлено саме до відповідача, то забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій в тому числі третім особам є неспіврозмірними заходами забезпечення з огляду на заявлений позивачем спосіб захисту (предмет позову). Заявник не навів обставин в підтвердження того, що не застосування визначених ним засобів забезпечення позову унеможливить виконання рішення щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою. Вказана обставина позбавляє суд можливості дійти висновку про адекватність запропонованих заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

В той же час, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідача не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника – Прокуратуру міста Києва.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Заступнику прокурора міста Києва в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/6074/18 шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих, будівельних та вишукувальних робіт на земельній ділянці площею 2,1238 га (кадастровий номер :62:039:0002), по вул. Радистів, 40 у Деснянському районі міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя                                                                                          І.В.Усатенко