ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

02.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1798/18
за позовом Фізичної особи - підприємеця Шевченко Тетяни Владиславівни (51931, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570)

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович (АДРЕСА_2 )

про стягнення 99 539 грн. 34 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Фізична особа - підприємець Шевченко Тетяна Владиславівна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом (вх.№1723/18 від 27.04.2018) до відповідача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.18р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі 904/1798/18, та справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 30.05.2018р. на 12:00.

Позовна заява мотивована тим, що: - відсутня безспірна заборгованість позивача; - спірний виконавчий напис вчинено без надання з боку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку; - порушено правила звернення до нотаріусу за вчиненням виконавчого напису, оскільки з дня виникнення вимоги минуло більше шести років.

Також позивач у заяві про забезпечення (вх.№18286/18 від 27.04.2018) просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №55919286, відкритого на підставі виконавчого напису Приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 22.12.2017, зареєстрованого в реєстрі за №1467.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначає, що стягнення у виконавчому провадженні №55919286, відкритому на підставі виконавчого напису №14867 від 22.12.2017р., слід зупинити, оскільки невжиття таких заходів призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, з-поміж іншого, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду і є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Під час вирішення спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржниками і стягувачами спору про право.

Незалежно від результатів вирішення господарським судом спору в даній справі видача наказу та примусове виконання рішення за вищезазначеними позовними вимогами не провадиться, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій. Отже, очевидним є відсутність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі.

Безпідставними є твердження позивача в частині наявності підстав для вжиття заходів до забезпечення позову з огляду на можливість відчуження майна позивача, порушення порядку ведення господарської діяльності, виникнення заборгованості по обов'язковим платежам та зборам, оскільки предметом спору є визнання вчиненого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обраний позивачем спосіб захисту, кореспондується з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", і у разі задоволення позову виконавче провадження підлягає закінченню.

За наведених вище обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Фізичніої особи - підприємця Шевченко Тетяни Владиславівни.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підприємцю Шевченко Тетяні Владиславівні в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання - 02.05.2018

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Загинайко