УХВАЛА

25 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/6002/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Приватного акціонерного товариства

"Українська національна розрахункова картка" - Гриценко В.В.,

Публічного акціонерного товариства

Акціонерного банку "Укргазбанк" - Барила К.В.,

розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи № 910/6002/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка"

до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

про стягнення 1 313 238,55 грн,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 (у складі колегії суддів: Куксов В.В. (головуючий), Майданевич А.Г., Тарасенко К.В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 (суддя Головіна К.І.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.02.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 910/6002/17 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017. Призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.04.2018.

23.04.2018 до Верховного Суду надійшло клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк", у якому порушено питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Клопотання обґрунтовано наявністю різних позицій касаційних судів та судів нижчих інстанцій з приводу застосування норм матеріального права при встановленні обставин укладення господарських договорів, що вказує, на думку відповідача, на виключну правову проблему, що є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В судовому засіданні представник ПАТ АБ "Укргазбанк" підтримав вказане клопотання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку учасників справи, дослідивши подане клопотання, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 302 ГПК суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини 5 статті 302 ГПК, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку, з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

Предметом позову у справі № 910/6002/17 є вимога Приватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка" про стягнення заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням ПАТ АБ "Укргазбанк" умов договору про надання послуг процесингового центру від 01.10.2001 № 777 у редакції додаткової угоди від 09.09.2016, яку відповідач вважає неукладеною відповідно до положень статей 640, 641-643, 646 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, оцінивши доводи ПАТ АБ "Укргазбанк", дійшов висновку, що ця справа не містить виключної правової проблеми і передача її на розгляд Великої Палати Верховного Суду не є необхідною для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на практику Верховного Суду у справах № 910/1795/17, № 910/1236/17, Вищого господарського суду України у справах № 925/1709/15, № 5002-19/5323-2010, № 910/11750/14, № 54/169, № 5006/37/152пн/2012 не може розцінюватися як доказ наявності виключної правової проблеми щодо застосування норм матеріального права у справі, яка розглядається, порівняно з наведеними рішеннями суду касаційної інстанції, оскільки обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, у цих справах не можна визнати подібними.

У справі, яка розглядається, задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором у редакції додаткової угоди, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що додаткова угода від 09.09.2016 до договору від 01.10.2001 № 777, якою сторонами змінено тарифи за послуги процесингового центру, за встановлених обставин погодження таких змін і її підписання сторонами є укладеною відповідно до положень статей 181, 188 ГК, тому дія зазначеної угоди розповсюджується на відносини, що виникли між сторонами з 01.10.2016 по 31.12.2016.

У справі № 910/1795/17 Верховний Суд дійшов висновку, що за встановлених обставин вираження відповідачем незгоди у письмовій формі (направлення протоколу розбіжностей) із запропонованою позивачем договірною ціною на послуги за договором, не прийняття позивачем умов протоколу розбіжностей, свідчить про недосягнення сторонами згоди щодо істотної умови договору - ціни, запропонованої позивачем, тому у задоволенні позову про визнання договору укладеним відмовлено.

У справі № 910/1236/17 Верховний Суд дійшов висновку, що направлення відповідачем у встановлений законом строк з моменту отримання пропозиції позивача про укладення договору відповіді з протоколом розбіжностей, свідчить про неприйняття ним пропозиції позивача та надіслання нової пропозиції щодо укладення договору.

У справі № 925/1709/15 Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що надаючи відповідь на пропозицію укласти договір купівлі-продажу частки, позивач визначив інші умови договору купівлі-продажу, зокрема те, що право власності на частку переходить до покупця з моменту підписання договору купівлі-продажу частки, тоді як пропозиція відповідача містила умови переходу права власності на частку з моменту повної сплати її вартості. Крім того, позивач в односторонньому порядку визначив форму вказаного договору - нотаріальне посвідчення, а також день та місце вчинення правочину. Отже, сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу частки, а тому цей договір є неукладеним.

У справі № 5002-19/5323-2010 судом касаційної інстанції наведено висновок про те, що на проект договору, запропонований банком, товариство направило лист про зміну певних умов кредитного договору та їх викладення в іншій редакції, чим зробило банку нову пропозицію про укладення кредитного договору на інших умовах. Такі дії товариства не свідчать про повне та безумовне прийняття (акцепт) пропозиції банку.

У справі № 910/11750/14 суд дійшов висновку про те, що оферта відповідача є такою, що не акцептована позивачем, а договір про надання туристичних послуг за замовленням відповідача туристичного продукту є неукладеним і не породжує для сторін прав та обов'язків.

У справі № 54/169 Вищий господарський суд України виходив із того, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Проте, за змістом протоколу розбіжностей до договору оренди сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов, а саме, щодо строку дії зазначеного договору, тому суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку щодо укладеності цього договору.

У справі № 5006/37/152пн/2012 суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про укладення додаткової угоди до договору оренди в редакції позивача з огляду на те, що викладена у листі пропозиція відповідача у розумінні статті 646 ЦК, яка містила згоду (акцепт у відповідній частині первісної оферти орендаря щодо продовження орендних відносин), не була відкликана останнім у передбачений частиною 3 статті 641 і статті 642 ЦК момент (як щодо висування умов для продовження, так і щодо згоди на таке продовження), була акцептована позивачем у редакції спірної додаткової угоди.

Порівняння змісту зазначених постанов суду касаційної інстанції зі змістом судових рішень у справі № 910/6002/17 свідчить, що підставою для відмови чи задоволення позовних вимог у цих справах слугували інші обставини ніж у справі № 910/6002/17, під час розгляду якої судами попередніх інстанцій встановлено факт підписання сторонами додаткової угоди, що стало підставою виникнення для сторін відповідних прав та обов'язків.

Отже, норми права, на які посилається ПАТ АБ "Укргазбанк", було застосовано цими судами залежно від встановлених у кожній справі фактичних обставин, що не дає підстав для висновку про подібність цих правовідносин, неоднакове застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, про наявність виключної правової проблеми та відсутності єдиної правозастосовчої практики.

Клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" не містить доводів, які б підтвердили наявність виключної правової проблеми у цій справі, а фактично зводиться до обґрунтування неправомірності оскаржуваних рішення та постанови судів попередніх інстанцій.

З урахуванням наведеного Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 233, 234, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерному банку "Укргазбанк" у задоволенні клопотання про передачу справи № 910/6002/17 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий