ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/265/18

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", м. Івано-Франківськ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц", м. Буча,

про стягнення 688 111,44 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц", м. Буча,

до відповідача публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", м. Івано-Франківськ,

про стягнення 171 805,14 грн.

за участю представників (за первісним позовом):

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_1, довіреність від 03.01.2018;

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_2, довіреність від 07.07.2017;

СУТЬ СПОРУ:

позивач публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Івано-Франківськ (далі по тексту Філія УМГ «Прикарпаттрансгаз») звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц", м. Буча Київської області (далі по тексту ТОВ «Гленц»), в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення робіт за договором № щодо закупівлі робіт від 01.08.2016 в сумі 320397,50 грн., штраф в сумі 367 813,94 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 10 321,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2016 між ФУМГ "Прикарпаттрансгаз" та ТОВ "Гленц" укладено договір №, відповідно до умов якого відповідач на свій ризик за завданням позивача зобов'язується виконати роботи по об'єкту: "Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Одеса-2 Одеського ЛВУМГ УМГ "Прикарпаттрансгаз" (встановлення газового обладнання)" на суму 13 562 577,24 грн. в тому числі ПДВ 2260429,54 грн., а позивач зобов'язався прийняти роботи та оплатити їх вартість. Зокрема, в пунктах 5.1, 5.2 договору зазначається, що відповідач повинен приступити до виконання робіт з моменту підписання договору та виконати їх у строки, визначені календарним планом (додаток №2), що є невід'ємною частиною даного договору.

Позивач твердить, що відповідач взяті на себе зобов'язання своєчасно не виконав, сума невиконаних в заплановані терміни будівельно-монтажних робіт, відповідно до затвердженого календарного плану становить 2 229 397,91 грн., в тому числі ПДВ 371566,32 грн.

У зв'язку із несвоєчасним виконанням робіт по договору, позивач нарахував відповідачу, відповідно до п.7.4 договору, пеню в сумі 320 397,50 грн. та штраф в сумі 367713,94 грн.

Ухвалою суду від 12.02.2018 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/265/18; підготовче засідання у справі №911/265/18 призначено на 05.03.2018.

02.03.2018 від товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" до господарського суду Київської області надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до Локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1, який складався відповідно до Дефектного акту, наданого в тендерній документації спеціалістами зі сторони позивача, відповідач не виконував ті роботи, у виконання яких не було необхідності. В результаті, ці роботи фактично не виконувались і не включались в акти виконаних робіт, оскільки в акти включались фактично виконані роботи, об'єми та якість яких в свою чергу підтверджені підписами представників позивача. Відповідач вказує, що основні затримки по виконанню робіт відбувались з причини затримки оплати зі сторони позивача. Відтак порушення відповідачем строків виконання зобов'язань за договором № від 01.08.2016 сталось не з вини відповідача, а з причин неодноразової затримки оплати згідно п.4.1 вказаного договору, що було необхідно для вчасного виконання робіт передбачених договором №.

Також, 02.03.2018 від товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" до господарського суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява, в якій товариство з обмеженою відповідальністю "Гленц" просить суд стягнути з публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на його користь пеню в сумі 171 805,14 грн. та судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 577,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно п.6.2.3 замовник (відповідач за зустрічним позовом) зобов'язаний оплатити підряднику роботи, передбачені п.1.1 договору. Всі необхідні роботи, а отже і свої зобов'язання, підрядник - ТОВ "Гленц" виконав 31.10.2017, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт. Всупереч вимогам п.4.1 договору №, відповідачем за зустрічним позовом неодноразово було сплачено кошти за виконані ТОВ "Гленц" роботи з суттєвою затримкою. Так, станом на 27.02.2018 сума штрафних санкцій (пені) за прострочення відповідачем грошових зобов'язань по договору № становить 171 805,14 грн.

Ухвалою суду від 03.03.2018 прийнято зустрічний позов ТОВ "Гленц" до спільного розгляду з первісним позовом у справі №911/265/18 та відкрито за ним провадження; вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом; судове засідання призначене на 05.03.2018.

Ухвалою суду від 05.03.2018 підготовче засідання відкладено на 19.03.2018.

16.03.2018 від ФУМГ "Прикарпаттрансгаз" на електронну адресу господарського суду Київської області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом заперечує позовні вимоги позивача за зустрічним позовом в повному обсязі.

Свою позицію обґрунтовує тим, що договір № від 01.08.2016 не містить умови щодо встановлення відповідальності відповідача за зустрічним позовом по сплаті позивачу за зустрічним позовом пені за прострочення оплати робіт.

Вказує, що згідно ч.2 ст. 551 ЦК України, п.4 ст. 231 ГК України, якщо предметом неустойки є грошова сума і її розмір законом не встановлений, розмір неустойки встановлюється договором, а відтак доводи, на які посилається позивач за зустрічним позовом є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Також, 16.03.2018 від Філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" на електронну адресу господарського суду Київської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №911/265/18.

Ухвалою суду від 19.03.2018 підготовче засідання відкладено на 02.04.2018.

02.04.2018 від Філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" до господарського суду Київської області надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач за первісним позовом просив стягнути з відповідача за первісним позовом пеню в сумі 86 457,74 грн., штраф в сумі 57383,00 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2 157,61 грн.

Також, від Філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" до господарського суду Київської області надійшла відповідь на відзив, в якому позивач за первісним позовом вказує, що в п.4.1 договору зазначається, що оплата за цим договором здійснюється по факту виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт або за фактом поставки обладнання шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача на підставі довідки КБ №3 та видаткових накладних за умови фінансової можливості позивача. Наголошує на тому, що в договорі відсутня умова, яка б встановлювала позивачу термін (строк) оплати коштів відповідачу. В ч.3 ст. 530 ЦК України зазначається про те, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7 денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З вимогою позивач за зустрічним позовом не звертався, претензія №04 від 06.02.2018 на адресу відповідача за зустрічним позовом не надходила, документів, які б підтверджували факт скерування та отримання її відповідачем за зустрічним позовом суду не надано.

Ухвалою суду від 02.04.2018 прийнято до розгляду заяву публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зменшення позовних вимог, підготовче засідання закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2018.

В судовому засіданні 16.04.2018 оголошено перерву в розгляді справи №911/265/18 на 23.04.2018, повідомлено представників сторін особисто під розпис.

В судове засідання 23.04.2018 зявились представники позивача та відповідача за первісним позовом.

Розглянувши первісний позов ПАТ "Укртрансгаз", в особі Філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" до відповідача ТОВ "Гленц" про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання робіт, та зустрічний позов ТОВ "Гленц" до ПАТ "Укртрансгаз", в особі Філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" про стягнення штрафних санкцій за прострочення оплати, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Так, 01.08.2016 між ПАТ "Укртрансгаз" в особі Філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" (замовник) та ТОВ "Гленц" укладено договір № щодо закупівлі робіт, відповідно до умов якого:

- підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, відповідно до договірної ціни (додаток №1), яка є невід'ємною частиною даного договору, на свій ризик виконати за завданням замовника, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити роботи (пункт 1.1 договору);

- під роботами, що є предметом договору розуміється: ремонт пункту вимірювання газу на ГРС Одеса-2 Одеського ЛВУМГ УМГ "Прикарпаттрансгаз" (встановлення газового обладнання) (пункт 1.2 договору);

- загальна сума договору становить 13 562 577,24 грн. (пункт 2.1 договору);

- склад та обсяг робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною цього договору, та вимогами документації конкурсних торгів (пункт 3.4 договору);

- оплата за цим договором здійснюється по факту виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт, або за фактом поставки обладнання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника на підставі довідки КБ-3 та видаткових накладних за умови фінансової спроможності замовника (пункт 4.1 договору);

- підрядник повинен приступити до виконання робіт з моменту підписання договору і виконати роботи, передбачені п.1.1 цього договору протягом 1 року з дати підписання договору (пункт 5.1 договору);

- роботи виконуються відповідно до узгодженого підрядником і замовником календарного плану (додаток №2) (пункт 5.2 договору);

- підрядник зобов'язаний здійснити поставку обладнання згідно специфікації (додаток №3) своїм автотранспортом на центральний склад філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" в м. Тисмениця. Отримати від замовника згідно акту приймання-передачі дане обладнання і своїми силами і засобами виконати усі роботи, визначені в п.1.1 цього договору, в обсязі і в строки, передбачені договором, і здати роботи замовнику в стані, що відповідає проектно-кошторисній документації (пункт 6.1.1 договору);

- за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах, ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовникові пеню у розмірі 0,1 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення надання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (пункт 7.4 договору);

- договір набиває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання зобовязання, але в будь якому випадку протягом одного року з дати підписання договору (пункт 10.1 договору).

Додаток №1 до договору «Договірна ціна на будівництво Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС ОСОБА_2 2 Одеського ЛВУМГ УМГ «Прикарпаттрансгаз», що здійснюється в 2016 році.

Додаток №2 до договору - «Календарний план виконання робіт: ремонт пункту вимірювання витрат газу на ГРС ОСОБА_2 2 Одеського ЛВУМГ УМГ «Прикарпаттрансгаз» (встановлення газового обладнання). Згідно календарного плану виконання будівельно-монтажних робіт має термін до 25.07.2017, пусконалагоджувальних робіт до 29.07.2017.

Додаток №3 до договору «Специфіка обладнання» від 01.08.2016.

Так, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позивач вказує, що відповідач свої зобовязання за договором виконав несвоєчасно, чим порушив календарний план виконання робіт, зокрема:

по акту виконаних робіт №3, який підписаний 16.10.2017, прострочено будівельно-монтажні роботи вартістю 502688,38 грн. (603226,06 грн. з ПДВ) (мали бути закінчені до 25.07.2017);

по акту виконаних робіт №4, який підписаний 31.10.2017, прострочено будівельно-монтажні роботи вартістю 167375,91 грн. (200 851,09 грн. з ПДВ) (мали бути закінчені до 25.07.2017) та пусконалагоджувальні роботи вартістю 13066,66 грн. (15679,99 грн. з ПДВ) (мали бути закінчені до 29.07.2017),

у звязку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача передбачену договором пеню в сумі 86 457,74 грн. за період з 26.07.2017 по 29.10.2017 та штраф у розмірі 57 383,00 грн.

Відповідач до відзиву на позов від 02.03.2018 долучив свій контррозрахунок заборгованості (додаток до відзиву), згідно якого розмір штрафу становить 72 540,18 грн. та розмір пені становить 71 490,23 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Статтею 846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються договором.

Суд встановив, що згідно додатку №2 «Календарний план» до договору, сторони погодили виконання будівельно-монтажних робіт в термін до 25.07.2017, а пусконалагоджувальних робіт до 29.07.2017.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 ГК України.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як вбачається, сторони акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 №3 підписали 16.10.2017, а акт приймання виконаних будівельних за жовтень 2017 року №4 підписали 31.10.2017, що свідчить, про те, що передана підрядником та прийнята замовником робота за вказаними актами була виконана із простроченням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем строків виконання робіт за договором №.

Так, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 86 457,74 грн. за період з 26.07.2017 по 29.10.2017 та штраф у розмірі 57 383,00 грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, оскільки спір виник через прострочення виконання негрошового зобовязання, то до спірних правовідносин не застосовується обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, що передбачено ст. 3 Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами договору № сторони погодили, що за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах, ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовникові пеню у розмірі 0,1 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення надання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (пункт 7.4 договору).

Перевіривши розрахунок пені за заявлений позивачем період, суд встановив, що вірно розрахований розмір пені становить 70 157,45 грн., а від так вказана вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 70 157,45 грн.

Щодо одночасного стягнення передбачених договором пені та штрафу суд зазначає, що зазначене не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, по-перше, за умовами пункту 7.4 Договору, пеня та штраф застосовуються договором за різних умов - пеня за прострочення робіт за кожен день прострочення, а штраф за прострочення понад 30 днів. По-друге, таке формулювання пункту 7.4 Договору, сторони погодили на підставі вільного волевиявлення.

Позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 57 383,00 грн., виходячи із ставки 7% вартості прострочених більше ніж на 30 днів робіт по акту виконаних робіт №3 та №4. Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що він є арифметично вірним, складеним відповідно до умов договору та вимог закону, а від так вказана вимога підлягає задоволенню повністю в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи та первинним документам розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд частково задовольняє первісний позов публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», та приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Гленц» 70 157,45 грн. пені та 57 383, 00 грн. штрафу.

Щодо зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Гленц» до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Прикарпаттрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» про стягнення пені в сумі 171 805,14 грн. за період з 24.01.2017 по 27.02.2018, суд зазначає, що такий задоволенню не підлягає.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.ч. 1, 2 ст. 547 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2. ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З наведеного випливає, що обов'язковою умовою виникнення права на нарахування пені є викладення в договорі умови (пункту) про забезпечення виконання зобов'язання у вигляді пені, підстави для її застосування та розмір, або наявність законодавчого акту, який визначає обов'язок та умови сплати пені.

Однак, умовами договору № щодо закупівлі робіт сплата пені за порушення строків оплати виконаних робіт не передбачена.

Суд зазначає, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Позивач за зустрічним позовом позовні вимоги обґрунтовує керуючись ст. 231 ГК України, на що суд зазначає наступне.

Із змісту ч. 6 ст. 231 ГК України випливає, що штрафні санкції, якими в розумінні ст. 230 ГК України є неустойка, штраф, пеня, встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ. Тобто, вказаною нормою встановлюється лише порядок визначення розміру штрафних санкцій. Таким чином, дана норма не є спеціальною, якою визначається обов'язок та умови сплати штрафних санкцій.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем за зустрічним позовом не доведено укладення між сторонами у справі письмового правочину щодо забезпечення виконання відповідачем грошового зобов'язання у вигляді неустойки (пені), а розмір пені договором або актом цивільного законодавства у спірних правовідносинах сторін також не встановлено, що виключає правові підстави для стягнення пені, нарахованої позивачем.

З огляду на відсутність спеціального законодавчого акту, який визначає обов'язок боржника сплатити пеню за невиконання зобов'язання у правовідносинах, що склалися між сторонами, вимога про стягнення пені в сумі 171 805,14 грн. є безпідставною та до задоволення не підлягає.

За таких обставин, в задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" слід відмовити повністю.

У звязку із частковим задоволенням первісного позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України суд покладає на сторін пропорційно задоволеним вимогам, щодо судового збору сплаченого за подання зустрічного позову, то такий, в порядку ст. 129 ГПК, покладається судом на ТОВ «Гленц» у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Києво-Мироцька, буд. 170-В, код 35095777)

на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, код 30019801) в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 48, код 00153133)

70 157,45 грн. (сімдесят тисяч сто п'ятдесят сім гривень сорок п'ять копійок) пені;

57 383,00 грн. (п'ятдесят сім тисяч триста вісімдесят три гривні нуль копійок) штрафу,

1 913,11 грн. (одна тисяча дев'ятсот тринадцять гривень одинадцять копійок ) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог первісного позову відмовити.

4. Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" залишити без задоволення.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 11.05.2018.

Суддя О.В. Конюх