ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018р. Справа №914/2583/17

місто Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер», м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», м. Львів

про захист ділової репутації та спростування інформації

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Зубко С.В.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер», м. Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», м. Львів про захист ділової репутації та спростування інформації.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 14.12.2017 призначив розгляд справи на 04.01.2018.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, викладена у розділі І Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, пунктом 9 розділу XI Перехідних положень якого встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 04.01.2018 у звязку із неявкою представників сторін підготовче засідання було відкладено на 30.01.2018.

Ухвалою суду від 30.01.2018 підготовче засідання було відкладено на 20.02.2018.

Ухвалою суду від 20.02.2018 строк підготовчого провадження було продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 13.03.2018.

В судовому засіданні 13.03.2018 було оголошено перерву до 29.03.2018.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами зазначено, що ними подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, суд ухвалою від 29.03.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25.04.2018.

Сторонам розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він здійснює роздрібну реалізацію нафтопродуктів, дизельного пального, скрапленого газу, та іншими попутними товарами на мережі АЗС під брендом «БРСМ-НАФТА» по всій території України. 03.11.2017 року в ефірі телеканалу «Телеканал новин « 24», що належить ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» вийшов відео-сюжет новин, в якому йшлося про подію, що відбулася на нафтобазі під Васильковим, внаслідок якої загинули люди, та відкрито декілька кримінальних проваджень, та згадується про компанію мережі АЗС «БРСМ-НАФТА». У даному відео-сюжеті оприлюднено недостовірну інформацію, яка не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію ТзОВ «Євро Пауер», що здійснює свою господарську діяльність на ринку реалізації нафтопродуктів під знаком «БРСМ-НАФТА». Зокрема, в титрах до даного відео-сюжету була відображена, а також озвучена наступна інформація: «Компанія БРСМ-НАФТА належить ОСОБА_1», «Саму нафтобазу закрили, вона належить компанії БРСМ-НАФТА», «Її власником за даними ЗМІ є ОСОБА_1, колишній міністр енергетики», (йдеться про компанію БРСМ-НАФТА). Того ж дня, відеозапис даного відео-сюжету викладено на інтернет-сайті «Телеканал новин « 24», що також належить ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» у статті під заголовком «Пожежа на нафтобазі під Васильковом: куди зникли обіцянки влади покарати винних» за наступним посиланням: https://24tv.ua/pozhezha_na_naftobazi_pid_vasilkovom_kudi_znikli_obitsvanki_vladi_pokarati_vinnih_n885343. У даній статті, зазначено також наступне: «Два роки тому під Києвом сталася пожежа на нафтобазі компанії «БРСМ-Нафта» колишнього міністра енергетики часів ОСОБА_2 ОСОБА_1», «Два роки тому, коли сталася трагедія на нафтобазі під Васильковом, керівництво держави обіцяло покарати винних та притягнути до відповідальності верхівку компанії «БРСМ-Нафта». Як стверджує позивач, вищевказана інформація є недостовірною та формує негативну суспільну думку у громадян України, потенційних клієнтів, про мережу АЗС «БРСМ-НАФТА», грубо порушує права та інтереси товариства, наносить шкоду діловій репутації, та вводить в оману споживачів, що завдає значних збитків товариству привязуючи найменування БРСМ-НАФТА до нафтобази на якій відбувся вибух. Таким чином, позивач просив суд визнати вищевказану інформацію недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а також зобовязати відповідача спростувати та видалити інформацію, викладену у вищевказаних матеріалах.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В своїх запереченнях зокрема, зазначив, що у позовній заяві відсутні посилання на фактичне порушення прав позивача з боку відповідача внаслідок поширення зазначеної інформації. Із матеріалів справи, а також із матеріалів, які розміщені на інтернет-сайті «Телеканал новин « 24» також не вбачається будь-якого звязку між позивачем та подіями, які відображені у поширеній інформації. Також, 22.01.2018 ОСОБА_3 надав журналісту сайту enkorr.com.ua інтервю, у якому розповів про перебіг корпоративного конфлікту із ОСОБА_1 довкола мережі «БРСМ Нафта». Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано 4 компанії, у найменуванні яких використовуються слова «БРСМ-НАФТА».

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

9 серпня 2017 року між ОСОБА_3 (ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» (ліцензіат, позивач у справі) було укладено ліцензійний договір №09/08/17-1.

Відповідно до п. 1.2. договору ліцензіар, який володіє правом власності на зареєстровану торговельну марку (знак для товарів послуг):

знак для товарів і послуг «БРСМ НАФТА» (комб.), зареєстрований 27.10.2014, свідоцтво №192701

за плату надає ліцензіату дозвіл на використання знаку (ліцензію) у своїй господарській діяльності при виробництві та/бо розповсюдженні товарів, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» та третіми особами було укладено договори оренди автозаправних комплексів (АЗК), зокрема, із Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Побутрембудматеріали» договір №33 від 10.08.2017, із Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАР-С» договір №14 від 07.08.2017.

03.11.2017 року в ефірі телеканалу «Телеканал новин « 24», що належить ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс», вийшов відео-сюжет новин, в якому відображено інформацію про подію, що відбулася на нафтобазі під Васильковим.

У даному відео-сюжеті, зокрема, в титрах до даного відео-сюжету, була відображена, а також озвучена наступна інформація: «Компанія БРСМ-НАФТА належить ОСОБА_1», «Саму нафтобазу закрили, вона належить компанії БРСМ-НАФТА», «Її власником за даними ЗМІ є ОСОБА_1, колишній міністр енергетики».

Також, 03.11.2017 року відеозапис даного відео-сюжету викладено на інтернет-сайті «Телеканал новин « 24», що також належить ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» у статті під заголовком «Пожежа на нафтобазі під Васильковом: куди зникли обіцянки влади покарати винних» за наступним посиланням: https://24tv.ua/pozhezha_na_naftobazi_pid_vasilkovom_kudi_znikli_obitsvanki_vladi_pokarati_vinnih_n885343. У даній статті зазначено також наступне: «Два роки тому під Києвом сталася пожежа на нафтобазі компанії «БРСМ-Нафта» колишнього міністра енергетики часів ОСОБА_2 ОСОБА_1», «Два роки тому, коли сталася трагедія на нафтобазі під Васильковом, керівництво держави обіцяло покарати винних та притягнути до відповідальності верхівку компанії «БРСМ-Нафта».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» звернулося до Господарського суду Львівської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс» про визнання інформації, викладеної у вищевказаних матеріалах недостовірною, а також про зобовязання Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс» спростувати інформацію, викладену у вищевказаних матеріалах.

Відповідно зі ст. 94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.

Статтею 201 ЦК України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, імя (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно частини 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Як зазначено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1, відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 передбачено, що обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на викладене, позивач у даній справі повинен довести, що поширена відповідачем інформація стосується саме його, поширенням такої інформації порушено особисті немайнові права позивача.

Однак, у позовній заяві відсутні посилання на фактичне порушення прав позивача з боку відповідача внаслідок розміщення вищевказаної інформації.

Із матеріалів справи, зокрема, із матеріалів, які розміщені відповідачем, вбачається, що інформація, яка у них викладена, стосується Компанії «БРСМ-НАФТА» (Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА») як юридичної особи, складу її учасників (кінцевих бенефіціарів), а також події (пожежі) 08.06.2015 року на нафтобазі під Васильковим.

Матеріалами справи не доведено, що позивач має відношення до Компанії «БРСМ-НАФТА» (Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА»), до складу її учасників (кінцевих бенефіціарів), а також до події 08.06.2015 року, яка сталася за два роки до того, як позивач набув право реалізовувати паливо-мастильні матеріали під торговельною маркою (знаком для товарів і послуг) «БРСМ НАФТА». В матеріалах справи відсутні також докази на підтвердження того, що позивач уповноважений представляти інтереси Компанії «БРСМ-НАФТА» (Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА»), її учасників у відносинах із третіми особами, а також у судах.

Слід також зазначити, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» було зареєстровано 23.12.2016, тобто, через півтора роки після того, як сталася пожежа на нафтобазі під Васильковим.

Таким чином, з наведеного не вбачається будь-якого звязку між позивачем та подіями, які відображені у поширеній інформації.

Позивач в межах строків розгляду даної справи інших належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його особистого немайнового права внаслідок поширення вищевказаної інформації не подав. Не подав позивач також і доказів, які б підтверджували, що поширена відповідачем інформація стосується саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини позивача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 15, 94, 201, 277 ЦК України та ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4», м. Київ до Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», м. Львів про захист ділової репутації та спростування інформації відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 25.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 05.05.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.