ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 травня 2018 р. Справа № 903/249/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Демяк В.М. за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/249/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго, м. Луцьк

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський, м. Володимир-Волинський

про стягнення 1403,01 грн.

учасники справи:

представника позивача: ОСОБА_1, довіреність №13/18-460 від 02.01.2018р.

представника відповідача: ОСОБА_2 , довіреність №2 від 26.02.2018р.

в с т а н о в и в:

Позивач Приватне акціонерне товариство Волиньобленерго звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський про стягнення 1403,01грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов договору відповідачем за № 537-149.000 від 12.01.2012р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.04.2018р. було відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 08.05.2018р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд задоволити позов.

Представник відповідача через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву за вх№ 01-66/49/18 від 26.04.2018р. про зменшення розміру пені на 95% від остаточної заявленої суми. Мотивуючи тим, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський є державною установою, яка фінансується із державного бюджету і здійснює оплату за надані послуги відповідно до виділених асигнувань від головного розпорядника коштів, яким є головне КЕУ Збройних Сил України, а тому оплата за електропостачання здійснювалась з простроченням терміну оплати коштів.

В судовому засіданні представники сторін подали заяви за вх.№01-55/4733/18, №01-55/4734/18 в яких просять суд розглядати справу по суті відповідно до п.6, ст. 183 ГПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи судом закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи №903/249/18 по суті в судовому засіданні 08.05.2018р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у заяві .

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд встановив наступне.

12.01.2012р. між ПАТ Волиньобленерго в особі Старовижівської районної філії як (постачальником) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський як (споживачем) було укладено договір № 537-149.000 на постачання електричної енергії (а.с.9-20)

Приватне акціонерне товариство Волиньобленерго є правонаступником всіх прав та зобовязань відкритого акціонерного товариства Волиньобленерго, створеного відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 21.04.2000 року (протокол №3) з Державної енергопостачальної компанії Волиньобленерго, створеної відповідно до Указу Президента України від 04.04.1995р. №282/95 Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України та наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 15.08.1995р. № 152, шляхом перетворення державного підприємства Волинське обласне підприємство електричних мереж.

Відкрите акціонерне товариство Волиньобленерго відповідно до вимог Закону України Про акціонерні товариства перейменовано на публічне акціонерне товариство Волиньобленерго.

Товариство змінило своє найменування з публічного акціонерного товариства Волиньобленерго на приватне акціонерне товариство Волиньобленерго відповідно до рішення загальних зборів акціонерів товариства про зміну типу акціонерного товариства (протокол №22 від 14.04.2017р.). (а.с. 31)

Згідно з п.1.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до договору.

У додатку №2 до договору зазначено, що розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.

Згідно п. 2 додатку №2 до договору, встановлено , що за фактично спожиту електричну енергію постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 3 операційних днів від дня отримання споживачем рахунку. За власним бажанням споживач може здійснювати оплату електроенергії до отримання рахунку. Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти враховуються при здійснення платежі у наступному розрахунковому періоді.

Пунктом 4.2.1. договору сторони погодили, що з порушенням термінів визначених додатком №2 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком. Обмеження споживача у постачанні електричної енергії не звільняє його від сплати пені за кожен день прострочення терміну плати.

На виконання умов договору позивач в період з березня 2017р. по серпень 2017р. відповідачу було поставлено 100239 кв/год електричної енергії , що за встановленими тарифами електричної енергії, на загальну суму 206 931,23 грн., що підтверджується рахунками на оплату та актами приймання передачі обсягу реалізованої електричної енергії за №537-0149000/3/1 за березень 2017р., №537-0149000/4/1 за квітень 2017р., №537-0149000/5/1 за травень 2017р.,№537-0149000/6/1 за червень 2017р., №537-0149000/7/1 за липень 2017р., №537-0149000/8/1 за серпень 2017р., що скріплені підписами та печатками юридичних осіб.

Між тим, відповідач здійснив оплату за постачання електричної енергії в повному обсязі , проте з порушення термінів оплати електричної енергії.

В наслідок чого КЕВ м. Володимир- Волинська було висталено рахунок на оплату пені в сумі 1403,01 грн., що підтверджується рахунками на оплату за №537-0149000/3/1 за березень 2017р., №537-0149000/4/1 за квітень 2017р., №537-0149000/5/1 за травень 2017р.,№537-0149000/6/1 за червень 2017р., №537-0149000/7/1 за липень 2017р., №537-0149000/8/1 за серпень 2017р. (а.с. 33,39,41,47,51,55)

Судом встановлено, що доказів, які б спростовували дану заборгованість або доказів її оплати відповідачем не подано.

Господарський суд, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони тощо.

Враховуючи вищезазначене, заява відповідача за вх. №01-66/49/18 від 26.04.2018р. про зменшення розміру пені на 95% від остаточної заявленої суми, а саме підстав для зменшення нарахування пені відсутні.

Зокрема, відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені). В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.4.2 договору за кожен день прострочення платежів передбачених в п.2.2 даного договору замовник зобовязується сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми недоплати.

Позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 1403,01 грн. за період з березня 2017 по серпень 2017 року.

Підставою нарахування є порушення відповідачем строків виконання зобовязання з оплати, встановлених договором № 537-149.000 від 12.01.2012р.

З матеріалів справи вбачається, що рахунки на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача 1403,01 грн. надіслані рекомендованим листом, що підтверджується фіскальними чекам ЦПЗ 4 ВД УДПЗ «УКРПОШТА» (а.с. 65)

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ» по пені, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування.

Отже, позовна вимога про сплату пені в сумі 1403,01 грн. за період з березня 2017р. по серпень 2017р. підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 599, 611, 910 Цивільного кодексу України, ст. 193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський (44700, м. Володимир-Волинський, вул. Академіка Глушкова,1, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» (43023, м. Луцьк, вул. Єршова, 4 , ) 1403,01 грн. пені та 1762 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення

складено 15.05.2018р.

Суддя В. М. Дем`як