ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2018 р.Справа № 922/909/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Харківського національного університету ім. Каразіна, м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" 06 квітня 2018 року звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, Харківського національного університету ім. Каразіна заборгованість по договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GBKhz569-18 від 05.03.2018 р. суму основного боргу в розмірі 40017,64 грн., пеню в розмірі 745,53 грн., 3% річних в сумі 65,78 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 квітня 2018 року по справі № 922/909/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" щодо стягнення з Харківського національного університету ім. Каразіна суми основного боргу в розмірі 40017,64 грн., пені в розмірі 745,53 грн., 3% річних в сумі 65,78 грн. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/909/18, а розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вказана ухвала суду Позивачем була отримана 12.04.2018 р., про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось до суду.

Також сторони були повідомлені про можливість надання додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотання, заяви та пояснення до суду у строк до 03.05.2018 р.

Від Відповідача 26.04.2018 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних. Також зазначає, що позов в частині стягнення суми боргу в розмірі 40017,64 грн. має бути задоволений.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

05.03.2018 р. між ТОВ "Харківгаззбут" (Постачальником) та Харківським національним університетом ім. Каразіна (Споживачем) було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 41GBKhz569-18. Відповідно до розд. 1 договору, Позивач зобов"язувався передати у власність Споживача у 2018 р. газ природний, а Споживач зобов"язався прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 11.1., договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками та діє до 31.12.2018 р., умови договору застосовуються до відносин, що склались між сторонами з 01.01.2018 р. відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

П. 4.2. договору визначено, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на рахзунок Постачальника в наступному порядку:

- оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються Постачальником або 30% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання відповідно до Постанови КМУ № 117 від 23.04.2014 р.;

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 4.2.3. договору).

За підсумками надання послуг з газопостачання в лютому 2018 р. сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00007023 від 28.02.2018 р., згідно якого Позивачем в період з 01.02.2018 р. по 28.02.2018 р. були передані Відповідачу 3,555 тис. куб.м. природного газу вартістю 40017,64 грн. Підписаний сторонами акт приймання-передачі за вказаний період свідчить про факт отримання Відповідачем послуг з постачання природного газу.

Так, Позивач направив на адресу Відповідача претензію № Khz07-ПЯ-3326-0318 від 27.03.2018 р. щодо необхідності виконати умови договору в частині проведення остаточного розрахунку, але Відповідач не провів оплату спожитого обсягу газу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ст. 526, 527, 530, 532 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов"язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, в разі невиконання зобов"язання боржником та його прострочення виконання платежу, на вимогу кредитора боржник зобов"язаний сплатити суму загальної заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення платежу.

Відповідно до п. 6.2.1. договору, в разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Так, сума пені складає 745,53 грн., 3% річних - 65,78 грн.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 530, 532, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Харківського національного університету ім. Каразіна (61022, м. Харків, майдан Свободи, 4, код 02071205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, код 39590621) заборгованість по договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GBKhz569-18 від 05.03.2018 р. суму основного боргу в розмірі 40017,64 грн., пеню в розмірі 745,53 грн., 3% річних в сумі 65,78 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 10 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1