ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. Справа № 5015/7368/11

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуючий), Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

секретар судового засідання Петрик К.О.

за участі представника боржника адвоката ОСОБА_4, кредитора ОСОБА_5. і його представника адвоката ОСОБА_6, представника кредитора адвоката ОСОБА_7, арбітражного керуючого Онушканича Я.В. у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" на постанову Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року (суддя Цікало А. І.) у справі №5015/7368/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база"

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Львівської області ухвалою від 15 грудня 2011 року порушив провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" (вул. Маринецька, 7, м. Львів, 79039; ), ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою від 22 грудня 2011 року суд визначив розмір вимог ініціюючого кредитора - Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс", ввів процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Іваська Святослава Миколайовича.

Провадження у справі №5015/7368/11 порушене за заявою Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс", на загальних підставах, визначених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону

Оголошення про порушення провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" опубліковано в газеті "Голос України", N 8-9 від 18.01.2012 р.

Суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи за клопотанням учасників, зупиняв провадження, надсилав матеріали справи судам вищих інстанцій у зв»язку із поданням ОСОБА_5 апеляційних і касаційних скарг на судові рішення у справі №5015/7368/11.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 05 листопада 2015 року звільнив арбітражного керуючого Іваська Святослава Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна ТзОВ "Львівська гарнізонна база", розпорядником майна ТзОВ "Львівська гарнізонна база" призначив арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича, а ухвалою від 03 грудня 2015 року розгляд справи відклав на 28 січня 2016 року.

У подальшому суд за клопотанням кредитора ОСОБА_5 відкладав розгляд справи: 28 січня 2016 року на 17 травня 2016 року; з 17 травня 2016 року на 30 червня 2016 року; з 08 вересня 2016 року на 01 листопада 2016 року; з 01 листопада 2016 року на 06 грудня 2016 року.

Також суд відкладав розгляд справи: за клопотанням розпорядника майна і представника ОСОБА_5 відкладав розгляд справи з 30 червня 2016 року на 08 вересня 2016 року; за клопотанням розпорядника майна - з 06 грудня 2016 року на 02 лютого 2017 року; за клопотанням представника боржника - з 02 лютого 2017 року на 16 лютого 2017 року; за клопотанням кредитора Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" - з 16 лютого 2017 року на 02 березня 2017 року; за клопотанням засновника ТзОВ "Львівська гарнізонна база" ОСОБА_14 - з 02 березня 2017 року на 28 березня 2017 року.

Ухвалою від 28 березня 2017 року суд розглянув заявлені кредиторами вимоги до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" і визнав вимоги ОСОБА_15 на суму 11020326 грн. 84 коп. та 1073 грн. 00 коп. - судовий збір; відхилив вимоги ОСОБА_15 на суму 2776273 грн. 30 коп.; визнав вимоги ОСОБА_5 на суму 2787667 грн. 51 коп. та 1073 грн. 00 коп. судовий збір; затвердив реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17 липня 2017 року апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_5 відхилено; ухвалу господарського суду Львівської області від 28 березня 2017 року у справі №5015/7368/11 частково змінено, а саме п. 2 резолютивної частини ухвали місцевого господарського суду викладено в наступній редакції: " 2. Вимоги ОСОБА_15 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 2698396 грн. 47 коп. - відхилити.". Внесено зміни до пункту 4.4. резолютивної частини вказаної ухвали стосовно вимог четвертої черги ОСОБА_15 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" і викладено в наступній редакції: "Визнати вимоги ОСОБА_15 на суму 11098203 грн. 67 коп.". В іншій частині ухвалу господарського суду Львівської області від 28.03.2017 р. у справі № 5015/7368/11 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17 липня 2017 року скасовано. Пункти 1., 4.1., 4.4. ухвали господарського суду Львівської області від 28 березня 2017 року у справі № 5015/7368/11 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_15 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" на суму 11020326 грн. 84 коп. та 1073 грн. 00 коп. - судового збору і включення їх до реєстру вимог кредиторів скасовано. В цій частині прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_15 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" у сумі 11020326 грн. 84 коп. та 1073 грн. 00 коп. - судового збору. Сплачений ОСОБА_5 судовий збір у сумі 1180 грн. 30 коп. - за подання апеляційної скарги та у сумі 1600 грн. 00 коп. - за подання касаційної скарги, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база".

Матеріали справи № 5015/7368/11 повернуто до Господарського суду Львівської області і суд призначив на 20 лютого 2018 року підсумкове засідання у справі № 5015/7368/11.

Господарський суд Львівської області 20 лютого 2018 року у справі № 5015/7368/11 постановив:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" (вул.Маринецька, 7, м. Львів, 79039; ) визнати банкрутом і відкрити ліквідаційну процедуру.

2. Скасувати всі арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" () чи інші обмеження щодо розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база". Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" не допускається.

3.Припинити повноваження арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" ().

4. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" () призначити арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 314 видане 28.02.2013 р. Міністерством юстиції України; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; адреса: АДРЕСА_1).

5. Оприлюднити повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

6. Ліквідатору, відповідно до ст. ст. 41-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснити ліквідаційну процедуру та подати звіт про виконану роботу, відповідно до вимог ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у строк, встановлений ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд першої інстанції керувався ст. ст. 31, 5, 16, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону до набрання чинності з 19.01.2013 р. змін, внесених Законом України від 22.12.2011 р. № 4212-VI), ст. ст. 2, 7, 37, 38, 40, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону від 22.12.2011 р. № 4212-VI) та вказав, що:

- розпорядник майна, на виконання вимог ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону чинній 19.01.2013 р.), письмово повідомив усіх кредиторів та боржника про проведення зборів кредиторів; збори кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" визначили кількісний склад комітету кредиторів у складі двох кредиторів і обрали членами комітету кредиторів Адвокатське об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" і ОСОБА_5 та надали комітету кредиторів усі необхідні повноваження, що передбачено ч. 8 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Рішення оформлено протоколом засідання зборів кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 05.01.2018 р. № 2;

- на своєму засіданні 05.01.2018 р комітет кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" вирішив обрати головою комітету кредиторів ОСОБА_5, встановити арбітражному керуючому Онушканичу Ярославу Вачильовичу оплату послуг;

- на засіданні 24.01.2018 р. комітет кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" вирішив звернутись до господарського суду Львівської області з клопотанням про визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та про призначення ліквідатором ТзОВ "Львівська гарнізонна база" арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича. Рішення обґрунтоване недостатністю у боржника активів для погашення кредиторської заборгованості, а також відсутністю пропозицій щодо введення процедури санації чи укладення мирової угоди;

- ТзОВ "Львівська гарнізонна база" неспроможне виконати свої грошові зобов'язання, а тому наявні достатні підстави для визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Призначаючи ліквідатора банкрута суд першої інстанції урахував рішення і клопотання комітету кредиторів, згоду арбітражного керуючого Онушканича Я. В. на призначення його ліквідатором ТзОВ "Львівська гарнізонна база" та відсутність підстав для відхилення кандидатури арбітражного керуючого Онушканича Я. В.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Львівська гарнізонна база" просить скасувати постанову Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року у справі №5015/7368/11 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання про визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора відмовити. Вважає, що постанова ухвалена з порушенням вимог матеріального права п.п.9,10 ст.13, ч.8 ст.16, ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року) та неправильним застосуванням норм процесуального права ст.ст.76, 86, 169, 170, 216, 236, 237, 238 ГПК України, за недоведеності обставин, що мають значення для справи при невідповідності висновків суду обставинам справи, що в розумінні ст.277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав встановленою обставину неможливості виконання боржником своїх грошових зобов»язань перед кредиторами інакше, як в ліквідаційній процедурі. Така обставина не підтверджена належними доказами. Суд не урахував наявності майна боржника і його вартості, яка в декілька разів перевищує розмір заборгованості перед кредиторами, не встановив наявності ознак неплатоспроможності боржника і неможливості погашення ним вимог кредиторів інакше, як у ліквідаційній процедурі.

Також суд в порушення положень ч. 3 ст.169 ГПК України не розглянув клопотання боржника про відкладення розгляду справи для надання можливості внесення на рахунок боржника коштів у сумі, необхідній для погашення усіх визнаних судом вимог кредиторів та оплати праці арбітражних керуючих Іваська С.М. та Онушканича Я.В. Ці кошти повинен був надати боржникові ОСОБА_14 за договором безпроцентної позики, укладеним з боржником 16 лютого 2018 року. Також у наявних в матеріалах справи звітах розпорядника майна відсутні висновки про фінансове становище ТзОВ "Львівська гарнізонна база", відомості про аналіз ним фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, на підставі якого комітет кредиторів, а в подальшому суд вирішує питання про наступні судові процедури.

Не відповідають дійсним обставинам справи й висновки суду першої інстанції про те, що ТзОВ "Львівська гарнізонна база" тривалий час неспроможне виконати свої грошові зобов»язання перед кредиторами, оскільки на протязі семи років розгляду справи боржник не мав реальної можливості виконати свої грошові зобов»язання перед кредиторами через невизначеність кола кредиторів та суми грошового зобов»язання - провадження у справі про банкрутство порушене 15 грудня 2011 року, ухвалою від 28 березня 2017 року суд першої інстанції визнав грошові вимоги кредиторів і затвердив реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" і ця ухвала змінена Вищим господарським судом України.

У подальшому ТзОВ "Львівська гарнізонна база" подало суду апеляційної інстанції копії висновків оцінювача про вартість нерухомого майна ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 29 березня 2018 року, згідно з якими ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 230,7 м.кв. у АДРЕСА_2 становить 2 492 500 грн. без урахування ПДВ; ринкова вартість нежитлових будівель в кількості 6 одиниць загальною площею 4250,7 м.кв. у АДРЕСА_3 становить 11 540 800 грн. без урахування ПДВ; ринкова вартість нежитлового приміщення загальною площею 210,1 м.кв. у АДРЕСА_4 становить 2 408 200 грн. без урахування ПДВ. Також апелянт подав копію фінансового звіту ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 31 березня 2018 року і копію довідки ПАТ Комерційний банк «Глобус» про те, що на банківському рахунку ОСОБА_14 знаходяться грошові кошти у сумі 3 700 000,00 грн., виписку з банківського рахунку ОСОБА_14, сформовану 24 квітня 2018 року.

Кредитор ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, вважає таку безпідставною, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Наголошує, що суд першої інстанції в ухвалі від 29 грудня 2017 року призначив судове засідання на 20 лютого 2018 року і вказав, що на цьому судовому засіданні буде вирішуватись питання про можливість санації боржника, чи про визнання боржника банкрутом, чи про припинення провадження у справі. Ухвала не передбачала розгляду клопотань про надання боржнику додаткового часу для отримання позики від його власника для розрахунків із кредиторами. У судовому засіданні 20 лютого 2018 року суд першої інстанції одночасно розглянув три заяви (клопотання): клопотання голови комітету кредиторів про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури; розпорядника майна Онушканича Я.В. з інформацією про фінансовий стан боржника станом на 01 січня 2018 року та інші документи щодо фінансово-майнового стану боржника; ТзОВ "Львівська гарнізонна база"про відкладення розгляду справи на 10 днів. За результатами розгляду суд ухвалив постанову.

Вважає клопотання боржника про відкладення розгляду справи зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, адже власник боржника мав право надати боржнику фінансову допомогу для погашення вимог кредиторів до судового засідання 20 лютого 2018 року. На дату проведення судового засідання боржник не погасив заборгованості кредиторам, хоча 26 січня 2018 року кредитор ОСОБА_5 повідомив боржника, на його прохання, банківські реквізити для перерахунку кредиторської заборгованості. Проте заборгованість не була погашена. Ураховуючи рішення комітету кредиторів про уведення ліквідаційної процедури від 24 січня 2018 року, відсутність пропозицій інвесторів чи пропозицій про укладення мирової угоди та виходячи із приписів ч.8 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19 січня 2013 року, суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову.

Твердження боржника про його нетривалу неплатоспроможність теж вважає зловживанням правом, оскільки провадження у справі порушено у 2011 році, вимоги кредитора ОСОБА_5 до боржника підтверджені остаточними судовими рішеннями у справі №2-11/11(2/1328/11/12) - постановами Львівського апеляційного господарського суду від 21 серпня 2014 року та від 15 червня 2016 року. Вимоги кредитора Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" підтверджені судовим рішенням за 2010 рік. Таким чином, з моменту порушення справи про банкрутство боржник не спромігся погасити заборгованість перед кредиторами, незважаючи на наявність у власності близько 3500 кв.м. нерухомого майна у м.Львові та здавання його оренду.

Також зазначає, що в силу положень ч.1 ст.39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в чинній редакції власник майна боржника у будь-який час до закінчення ліквідаційної процедури має право одночасно задовольнити усі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів або надати боржнику грошові кошти, достатні для задоволення усіх вимог кредиторів.

25 квітня 2018 року ОСОБА_5 подав суду апеляційної інстанції заяву, просить за зловживання процесуальними правами застосувати до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Заява обґрунтована тим, що ТзОВ "Львівська гарнізонна база" порушила вимоги ст.ст.13, 42, 43, 74, 80, 160, 169, 170 ГПК України при розгляді справи судом першої інстанції та продовжує зловживати процесуальними правами подаючи свої заперечення та нові докази суду апеляційної інстанції. При цьому всупереч вимогам ст.ст. 258, 267, 269 ГПК України апелянт не обґрунтовує неможливості подання таких суду першої інстанції.

Кредитор Адвокатське об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" подало відзив, апеляційну скаргу на постанову Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року у справі №5015/7368/11 підтримує. Вважає, що в силу положень попередньої редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч.4 ст.205, ст.209 ГК України суд першої інстанції повинен був встановити факт неспроможності боржника відновити свою платоспроможність та задоволити визнані судом вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури. Поза увагою та без правової оцінки суд залишив договір позики, укладений ТзОВ "Львівська гарнізонна база" і ОСОБА_14, та погоджений розпорядником майна боржника. За наявними матеріалами справи неможливо було встановити обставину неплатоспроможності боржника (його реального фінансового стану).

У судовому засіданні представник ТзОВ "Львівська гарнізонна база" апеляційну скаргу підтримав і навів доводи, такі ж які викладені в апеляційній скарзі та підтверджені поданими апеляційному суду доказами.

ОСОБА_5 та його представник апеляційну скаргу заперечили, постанову Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року вважають законною і обґрунтованою. Підтримують подану заяву про застосування заходів процесуального примусу за зловживання процесуальними правами. Просять суд не приймати подані апелянтом докази.

Представник Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" вважає апеляційну скаргу ТзОВ "Львівська гарнізонна база" обґрунтованою, а оскаржуване судове рішення таким, що підлягає скасуванню.

Арбітражний керуючий Онушканич Я.В. розгляд апеляційної скарги покладає на розсуд суду, повідомив, що не подавав комітету кредиторів і суду висновків про фінансове становище боржника, пропозицій щодо можливостей відновлення платоспроможності боржника, а надав інформацію про речові права боржника на нерухоме майно, щодо земельних ділянок і відомості про пасив боржника.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 271 ГПК України установлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" в межах її доводів та вимог, матеріали справи №5015/7368/11, заслухав пояснення представника боржника, кредитора ОСОБА_5, представників кредиторів, арбітражного керуючого Онушканича Я.В. і вважає, що постанову Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року належить скасувати.

Відповідно до матеріалів справи після порушення провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" (15 грудня 2011 року) попереднє судове засідання відбулось лише 28 березня 2017 року, за результатами якого Господарський суд Львівської області визнав вимоги ОСОБА_15 на суму 11020326,84 грн. та 1073 грн. - судовий збір; відхилив вимоги ОСОБА_15 на суму 2776273,30 грн.; визнав вимоги ОСОБА_5 на суму 2787667,51 грн. та 1073 грн. судовий збір. Також суд затвердив реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база", у який включено вимоги ініціюючого кредитора Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" у сумі 479939,67 грн. та вимоги визнаних кредиторів ОСОБА_15 у сумі 11020326,84 грн., 1073 грн. судового збору і ОСОБА_5 у сумі 2787667,51 грн., 1073 грн. судового збору.( т.11, а.с.178-193).

Перші збори кредиторів у складі, визначеному ухвалою суду від 28 березня 2017 року відбулись 14 квітня 2017 року. Цього ж дня відбулось і засідання обраного зборами комітету кредиторів, який не прийняв рішень щодо наступних судових процедур банкрутства. (т.12, а.с.209-212).

Ухвалу від 28 березня 2017 року оскаржив кредитор ОСОБА_5. Львівський апеляційний господарський суд постановою від 17 липня 2017 року частково змінив ухвалу господарського суду Львівської області від 28 березня 2017 року у справі №5015/7368/11 - п. 2 резолютивної частини ухвали виклав у редакції: " 2. Вимоги ОСОБА_15 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 2698396 грн. 47 коп. - відхилити."; вніс зміни до пункту 4.4. резолютивної частини ухвали - виклав у наступній редакції: "Визнати вимоги ОСОБА_15 на суму 11098203 грн. 67 коп.".

Постановою Вищого господарського суду України від 22 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17 липня 2017 року скасовано. Пункти 1., 4.1., 4.4. ухвали господарського суду Львівської області від 28 березня 2017 року у справі № 5015/7368/11 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_15 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" на суму 11020326 грн. 84 коп. та 1073 грн. 00 коп. - судового збору і включення їх до реєстру вимог кредиторів скасовано. В цій частині прийнято нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_15 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" у сумі 11020326 грн. 84 коп. та 1073 грн. 00 коп. - судового збору.(т.12, а.с.187-199).

Після повернення матеріалів справи № 5015/7368/11 Господарський суд Львівської області призначив підсумкове засідання на 20 лютого 2018 року.

26 січня 2018 року голова комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" ОСОБА_5 подав суду першої інстанції клопотання визнати боржника банкрутом, і відкрити ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича До клопотання додано копії: протоколу засідання зборів кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 05.01.2018 р. № 2; протоколу засідання комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 11.01.2018 р. №2; протоколу засідання комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 24.01.2018 р. №3; свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого виданого Онушканичу Я. В.(т.13, а.с.16-61).

А 29 січня 2018 року розпорядник майна арбітражний керуючий Онушканич Ярослав Васильович подав суду клопотання долучити до матеріалів справи звіт розпорядника майна, протокол засідання зборів кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 05.01.2018 р. № 2, протокол засідання комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 11.01.2018 р. №2, протокол засідання комітету кредиторів від 24.01.2018 р. № 3, інформацію розпорядника майна про фінансово-майновий стан ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 01.01.2018 р., заяву арбітражного керуючого Онушканича Я. В. про згоду на призначення його ліквідатором ТзОВ "Львівська гарнізонна база", а також копії: вимоги кредитора ОСОБА_5 про скликання зборів кредиторів; повідомлення про проведення зборів кредиторів і комітету кредиторів, списки реєстрації кредиторів на зборах кредиторів і на комітеті кредиторів, довіреності представника кредитора, наказу по ТзОВ "Львівська гарнізонна база", запиту арбітражного керуючого керівнику ТзОВ "Львівська гарнізонна база", відповіді керівника ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на запит арбітражного керуючого, довідки про наявне майно ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 31.12.2017 р., розшифровки дебіторської заборгованості ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 31.12.2017 р., розшифровки кредиторської заборгованості ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 31.12.2017 р., свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Також арбітражний керуючий Онушканич Я.В. подав суду копії договору страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого, довідки засвідчення оплати договору страхування, договору оренди приміщення, акту здавання-приймання приміщень. (т.13, а.с.27-61, а.с.91-103).

З наданих доказів слідує, що 05 січня 2018 року відбулись збори кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у складі, визначеному ухвалою суду першої інстанції від 28 березня 2017 року з урахуванням Постанови Вищого господарського суду України від 22 листопада 2017 року. Збори кредиторів визначили кількісний склад і обрали комітет кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у складі усіх кредиторів - ОСОБА_5 та Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс". (т.13, а.с.18-20).

Збори кредиторів були скликані розпорядником майна боржника на вимогу кредитора ОСОБА_5.(т.13, а.с.31).

Комітет кредиторів на засіданні 11 січня 2018 року (протокол №2) вирішив відкласти на 24 січня 2018 року розгляд питання щодо подальшої процедури банкрутства ТзОВ "Львівська гарнізонна база". (т.13, а.с.21-23).

На засіданні 24 січня 2018 року комітет кредиторів одноголосно вирішив звернутись до господарського суду Львівської області із клопотанням про визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Онушканича Ярослава Васильовича (т.13, а.с.24-25).

У протоколі №3 засідання комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 24 січня 2018 року зазначено, що кредитори заслухали повідомлення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Онушканича Я.В., який надав інформацію про фінансово-майновий стан боржника з урахуванням отриманої від керівника боржника відповіді на запит та переліків дебіторської і кредиторської заборгованості. Зокрема станом на 31 грудня 2017 року у боржника відсутня заборгованість із виплати заробітної плати; дебіторська заборгованість становить 1 046 462,16 грн.; у ТзОВ "Львівська гарнізонна база" наявне нерухоме майно, яке знаходиться у АДРЕСА_3, на АДРЕСА_2 Балансова вартість майна становить 1 402 137,02 грн.; кредиторська заборгованість становить 16 551 237,98 грн. Повідомив про відсутність пропозицій від інвесторів (санаторів) та пропозицій про укладення мирової угоди. Також на засіданні комітету кредиторів виступив представник ОСОБА_5, який наголосив на тривалості (більше 6 років) процедури розпорядження майном, погіршення фінансового стану боржника, відсутність пропозицій про погашення вимог кредиторів і послуг арбітражних керуючих; вказав на неспроможність боржника ефективно розпоряджатися своїм нерухомим майном загальною площею близько 3700 м.кв.; відсутність пропозицій щодо проведення санації боржника, укладення мирової угоди. Зазначив, що звернення боржника про надання банківських реквізитів для погашення вимог кредиторів не можна вважати фактичними діями по проведенню розрахунків, доказів наявності коштів немає, а директор боржника не повідомив про джерела надходження коштів та строків розрахунків. (т.13, а.с.24-25).

Приймаючи оскаржену постанову Господарський суд Львівської області керувався ст. ст. 31, 5, 16, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону до набрання чинності з 19.01.2013 р. змін, внесених Законом України від 22.12.2011 р. № 4212-VI), перевірив дотримання процедури призначення зборів і засідань комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" та ураховуючи зміст рішення комітету кредиторів від 24 січня 2018 року дійшов висновку, що ТзОВ "Львівська гарнізонна база" неспроможне виконати свої грошові зобов'язання, а тому наявні достатні підстави для визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З 19 січня 2013 року Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" діє в новій редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 р.

Згідно з п. 11 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону № 4212-VI) положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З урахуванням дати порушення провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" (15 грудня 2011 року) при вирішенні питань про визнання боржника банкрутом, уведення ліквідаційної процедури застосуванню підлягають положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19 січня 2013 року (далі - Закон про банкрутство).

Згідно зі статтею 15 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Статтею 16 Закону про банкрутство унормовано порядок проведення зборів кредиторів і утворення комітету кредиторів, компетенція зборів кредиторів і комітету кредиторів, порядок прийняття рішень, зокрема:

Протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів та уповноважену особу про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення. Учасниками зборів кредиторів з правом вирішального голосу є кредитори, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів. У зборах можуть брати участь представник працівників боржника, уповноважена особа учасників товариства, арбітражний керуючий з правом дорадчого голосу (ч.1 ст.16).

Збори кредиторів вважаються повноважними незалежно від кількості голосів кредиторів, які беруть участь у зборах, якщо всіх кредиторів було письмово повідомлено про час і місце проведення зборів відповідно до частини першої цієї статті. Кількість голосів кредиторів визначається відповідно до частини четвертої цієї статті (ч.2 ст.16).

Кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, кратній тисячі гривень (ч.4 ст.16).

До компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про вибори членів комітету кредиторів; визначення кількісного складу комітету кредиторів. Рішення про створення та склад комітету кредиторів направляється до господарського суду (ч.ч.5,7 ст.16).

До компетенції комітету кредиторів, зокрема, належить прийняття рішення про вибори голови комітету; підготовку та укладення мирової угоди; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість; інші питання, передбачені цим Законом (ч.8 ст.16).

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону про банкрутство у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

За визначенням статті 1 Закону про банкрутство:

банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури;

суб»єкт банкрутства (банкрут) - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов»язання встановлена господарським судом.

Згідно з ч. 4 ст. 205 ГК України у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 209 Господарського кодексу України визначено, що у разі нездатності суб'єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов'язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб'єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним (ч.1 ст. 209 ГК).

Нездатність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів інакше як через застосування визначеної судом ліквідаційної процедури вважається банкрутством (ч.2 ст. 209 ГК).

Отже господарський суд може визнати боржника банкрутом і відкрити ліквідаційну процедуру за клопотанням комітету кредиторів, проте за умови встановлення господарським судом неспроможності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Як зазначено вище, приймаючи оскаржену постанову Господарський суд Львівської області перевірив дотримання процедури призначення зборів і засідань комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" та ураховуючи зміст рішення комітету кредиторів від 24 січня 2018 року та пояснення кредиторів дійшов висновку, що ТзОВ "Львівська гарнізонна база" неспроможне виконати свої грошові зобов'язання, а тому наявні достатні підстави для визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Так, у протоколі №3 засідання комітету кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 24 січня 2018 року зазначено, що кредитори заслухали повідомлення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Онушканича Я.В., який надав інформацію про фінансово-майновий стан боржника з урахуванням отриманої від керівника боржника відповіді на запит та переліків дебіторської і кредиторської заборгованості. Зокрема станом на 31 грудня 2017 року у боржника відсутня заборгованість із виплати заробітної плати; дебіторська заборгованість становить 1 046 462,16 грн.; у ТзОВ "Львівська гарнізонна база" наявне нерухоме майно, яке знаходиться у АДРЕСА_3, на АДРЕСА_2 Балансова вартість майна становить 1 402 137,02 грн.; кредиторська заборгованість становить 16 551 237,98 грн. Повідомив про відсутність пропозицій від інвесторів (санаторів) та пропозицій про укладення мирової угоди. (т.13, а.с.24-25).

Також на засіданні комітету кредиторів виступив представник ОСОБА_5, який наголосив на тривалості (більше 6 років) процедури розпорядження майном, погіршення фінансового стану боржника, відсутність пропозицій про погашення вимог кредиторів і послуг арбітражних керуючих; вказав на неспроможність боржника ефективно розпоряджатися своїм нерухомим майном загальною площею близько 3700 м.кв.; відсутність пропозицій щодо проведення санації боржника, укладення мирової угоди. Зазначив, що звернення боржника про надання банківських реквізитів для погашення вимог кредиторів не можна вважати фактичними діями по проведенню розрахунків, доказів наявності коштів немає, а директор боржника не повідомив про джерела надходження коштів та строків розрахунків. (т.13, а.с.24-25).

У матеріалах справи є надана арбітражним керуючим Онушканичем Я.В. інформація про фінансово-майновий стан ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 01 січня 2018 року (т.13, а.с.46-47), у якій зазначено:

- про наявність у боржника зареєстрованих речових прав на вісім об»єктів нерухомого майна, розташованих у місті Львові загальною площею 4691,5 м.кв. (на АДРЕСА_4 - приміщення кафе загальною площею 210,1 м.кв.; на АДРЕСА_2 - нежитлове приміщення загальною площею 230,1 м.кв.; на АДРЕСА_3 - приміщення прохідної площею 15,5 м.кв., приміщення кафе загальною площею 128,8 м.кв., нежитлове приміщення (склад) загальною площею 758,5 м.кв., приміщення адмінкорпусу загальною площею 552,4 м.кв., нежитлове приміщення (склад) загальною площею 2484,8 м.кв., будівля загальною площею 310,7 м.кв.);

- про оренду боржником двох земельних ділянок на АДРЕСА_4;

- про заборгованість ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у сумі 2 788 740,51 кредиторові ОСОБА_5 та в сумі 479 939, 67 грн. кредиторові АО "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс", а також заборгованість з оплати послуг арбітражного керуючого Іваська С.М. у сумі 108256,00 грн. Оплата послу арбітражного керуючого Онушканича Я.В. починаючи з 05 листопада 2015 року не проводилась.

Проте у матеріалах справи відсутній висновок про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника, які в силу приписів статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19 січня 2013 року, розпорядник майна зобов»язаний надавати суду і комітету кредиторів.

Саме висновок уповноваженої законом особи про фінансове становище боржника, його пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника в сукупності із відомостями про пасиви і активи боржника, зокрема, нежитлові приміщення загальною площею 4691,5 м.кв. у місті Львові та їх дійсну вартість мали б слугувати належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами для встановлення обставин спроможний боржник виконати свої грошові зобов»язання перед кредиторами без введення ліквідаційної процедури чи боржник зможе задовольнити визнані судом вимоги кредиторів лише у ліквідаційній процедурі.

Такими чином, суд першої інстанції не дав оцінки обставинам, що є істотними для справи, а обмежився висновком про неспроможність ТзОВ "Львівська гарнізонна база" виконати свої грошові зобов'язання та про достатність цієї підстави для визнання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Однією із можливостей відновлення платоспроможності боржника на стадії розпорядження майном боржника є погашення визнаних судом вимог кредиторів. Однак суд першої інстанції не розглянув подане 20 лютого 2018 року клопотання боржника відкласти на 10 днів розгляд справи для погашення заборгованості кредиторам за рахунок коштів, які будуть отримані боржником на підставі договору позики, укладеного 16 лютого 2018 року боржником з ОСОБА_14, який є власником товариства. Договір погоджено розпорядником майна боржника.

Щодо доводів кредитора ОСОБА_5 про тривалість судової процедури розпорядження майном боржника понад шість років і зловживання боржником процесуальними правами необхідно зазначити таке.

Після порушення провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство ТзОВ "Львівська гарнізонна база", введення процедури розпорядження майном боржника, мораторію на задоволення вимог кредиторів Господарський суд Львівської області неодноразово відкладав розгляд справи за клопотанням учасників справи, зупиняв провадження, надсилав матеріали справи судам вищих інстанцій у зв»язку із поданням ОСОБА_5 апеляційних і касаційних скарг на судові рішення у справі №5015/7368/11.

28 березня 2017 року суд першої інстанції розглянув і визнав вимоги кредиторів, затвердив реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база". Цю ухвалу оскаржив ОСОБА_5. Львівський апеляційний господарський суд постановою від 17 липня 2017 року змінив ухвалу в частині суми вимог кредитора ОСОБА_15 Вищий господарський суд України постановою від 22 листопада 2017 року задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_5 і скасував постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17 липня 2017 року та пункти 1., 4.1., 4.4. ухвали господарського суду Львівської області від 28 березня 2017 року в частині визнання грошових вимог ОСОБА_15 і включення їх до реєстру вимог кредиторів; відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_15 з грошовими вимогами до боржника.

Відтак лише після визначення судом кредиторів і суми їх грошових вимог боржник вправі був у судовій процедурі розпорядження майном боржника погасити усі визнані судом вимоги кредиторів.

Право учасника справи подавати суду клопотання, заяви, заперечення, пояснення, докази, оскаржувати судові рішення в апеляційному і касаційному порядку передбачене процесуальним законом і не може розцінюватись, як зловживання процесуальними правами.

Щодо додаткових доказів, які боржник подав суду апеляційної інстанції.

За приписами ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд погоджується із доводами кредитора ОСОБА_5 про те, що в силу положень ч.1 ст.39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в чинній редакції власник майна боржника у будь-який час до закінчення ліквідаційної процедури має право одночасно задовольнити усі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів або надати боржнику грошові кошти, достатні для задоволення усіх вимог кредиторів. ОСОБА_14 не звертався до суду першої інстанції із заявою про погашення ним вимог кредиторів. Відтак докази про наявність у власника ТзОВ "Львівська гарнізонна база" ОСОБА_14 необхідних для погашення вимог кредиторів коштів не можуть слугувати підставою для скасування оскарженої постанови.

Висновки оцінювача про вартість нерухомого майна ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 29 березня 2018 року виготовлено після прийняття судом першої інстанції постанови (20 лютого 2018 року) і з огляду на предмет доказування (встановлення неспроможності боржника задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури) та відсутність висновку розпорядника майна про фінансове становище боржника і пропозицій апеляційний суд не має підстав відмовити у їх прийнятті. Ці докази додатково підтверджують, що активи ТзОВ "Львівська гарнізонна база" дають можливість погасити визнані судом вимоги кредиторів і без застосування ліквідаційної процедури.

Викладені обставини справи і приписи закону дають підстави для висновку, що постанова Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року у справі №5015/7368/11 прийнята передчасно за неповного з»ясуванням обставин справи; недоведеності факту наявності ознак неплатоспроможності боржника, який суд визнав встановленим; невідповідності обставинам справи висновків суду першої інстанції про неможливість погашення боржником вимог кредиторів інакше, як через процедуру ліквідації, що відповідно до вимог ч. 1 ст.277 ГПК України є підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні клопотання голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" від 26 січня 2018 року про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатора банкрута.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у не розгляді клопотання боржника про відкладення розгляду справи для надання можливості внесення на рахунок боржника коштів у сумі, необхідній для погашення усіх визнаних судом вимог кредиторів та оплати праці арбітражних керуючих, оскільки боржник не довів, що це порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" задовольнити. Постанову Господарського суду Львівської області від 20 лютого 2018 року у справі №5015/7368/11 скасувати та прийняти нове судове рішення:

Відмовити у задоволенні клопотання голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" від 26 січня 2018 року №1/26 про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатора банкрута.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 10 травня 2018 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя Л.Л. Давид

суддя Г.Т. Кордюк