КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. Справа№ 910/13841/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - Козачук Ю.С., від відповідача та третіх осіб1 і 2 не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу

державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017

(повний текст складено 11.12.2017)

у справі №910/13841/17 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Хорс»

до державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації»,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Регіональне відділення

Фонду державного майна України по місту Києву,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю

«Техсервіс Веко і партнер Гмбх»,

про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

У серпні 2017 ТОВ«Авіакомпанія Хорс» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» (далі - відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач протягом тривалого часу порушує право власності позивача, оскільки, починаючи з 01.10.2013 (після припинення укладеного між сторонами спору договору оренди з 09.07.2013), утримує на своїй території майно позивача: фарбувальний пост з сухими фільтрами, мод.ФПС04.000.00.00, заводський номер №0903 та камеру сушки, мод.КС04.000.00.00, заводський номер №0914, не допускає до нього представників позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 до участі у справі №910/13841/17 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

17.10.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву подало суду пояснення (а.с.126-127), в яких, зокрема, зазначається про пропуск позивачем строків позовної давності у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 до участі у справі №910/13841/17 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ТОВ«Техсервіс Веко і партнер Гмбх».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі №910/13841/17 позов задоволено. Витребувано з незаконного володіння ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» на користь ТОВ«Авіакомпанія Хорс» фарбувальний пост з сухими фільтрами, мод ФПС04.000.00.00, заводський номер №0903 та камеру сушки, мод. КС04.000.00.00, заводський номер №0914. Присуджено до стягнення з ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» на користь ТОВ«Авіакомпанія Хорс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3222,00грн.

При прийнятті вказаного рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку про те, що позивач є законним власником майна, а саме - фарбувального посту з сухими фільтрами, мод.ФПС04.000.00.00, заводський номер №0903 та камери сушки, мод.КС04.000.00.00, заводський номер №0914, розміщеного на території орендованого раніше позивачем приміщення, яке перебуває на балансі відповідача, а тому обмеження щодо демонтажу та повернення позивачеві вказаного майна є прямим порушенням відповідачем приписів чинного законодавства, яке регулює питання права власності.

Не погодившись із вказаним рішенням, ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» 21.12.2017 звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі №910/13841/17 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що приміщення, які орендувалися, є малогабаритними і не придатними для розміщення ані малярної дільниці у складі фарбувального посту та камери сушки після фарбування, ані іншого обладнання чи устаткування. Також, на думку відповідача, позивачем не доведено факту відмови відповідача у наданні дозволу на вивезення майна. При цьому, відповідач вважає, що у даній справі позивач намагається витребувати майно, яке йому (позивачу) не належить.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у справі №910/13841/17 апеляційна скарга ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» залишена без руху.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/13841/17 за апеляційною скаргою ДП«Завод 410 Цивільної Авіації».

20.02.2018 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі №910/13841/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» без задоволення.

Треті особи не скористались своїх правом подання відзивів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 розгляд справи №910/13841/17 призначений на 29.03.2018.

Судове засідання 29.03.2018 не відбулось у зв'язку з повідомленням про мінування приміщення Київського апеляційного господарського суду (м. Київ, вул. Шолуденка, 1).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 розгляд справи №910/13841/17 призначений на 12.04.2018.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/994/18 від 11.04.2018 та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2018 склад колегії суддів у справі №910/13841/17 змінено на наступний: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 справу №910/13841/17 за апеляційною скаргою ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 прийнято до провадження у визначеному складі суддів; ухвалено розглядати справу у раніше призначений час, а саме 12.04.2018 о 10:00.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 розгляд справи №910/13841/17 відкладено на 26.04.2018.

В судовому засіданні 26.04.2018 представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.08.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та ТОВ«Авіакомпанія «Хорс» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №5574 (далі - договір, а.с.24-28), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення (далі - майно), загальною площею 260,80кв.м., розміщені у корпусі турбогвинтових літаків, номенклатурний номер №42021, за адресою: м.Київ, проспект Повітрофлотський, 94, що перебуває на балансі ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 28.02.2010 і становить 99200,00грн. Майно передається в оренду з метою розміщення персоналу для технічного обслуговування літаків авіакомпанії, зберігання запасних частин та агрегатів, устаткування, мастильних матеріалів. (п.п.1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Факт прийняття орендарем майна підтверджено актом приймання-передавання майна від 09.08.2010 (а.с.29).

Відповідно до п.10.1 договору його укладено строком на 2 роки та 11 місяців, що діє з 09.08.2010 до 09.07.2013 включно.

Також, 28.08.2009 між ТОВ«Авіакомпанія «Хорс» (замовник) та ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» (виконавець) було укладено договір №0809 (а.с.31-33), відповідно до п.1 якого позивач замовив, а ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» взяло на себе зобов'язання розробити згідно з технічним завданням замовника (а.с.34-35), виготовити та зібрати на території замовника фарбувальний пост для нанесення лаково-фарбового покриття на різноманітні вироби та камеру сушки після фарбування деталей.

Пунктом 3 договору територією замовника для умов цього договору встановлено територію, розташовану за адресою: м.Київ, Повітрофлотський проспект, 94.

Ціна договору становить 150000,00грн., які було сплачено виконавцю позивачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями: 1) 18.09.2009 - 20000,00грн.; 2) 02.10.2009 - 85 000,00грн.; 3) 03.11.2009 - 17500,00грн.; 4) 16.11.2009 - 5000,00 грн.; 5) 17.11.2009 - 15000,00грн.; 6) 02.02.2010 - 7500,00грн. (а.с.41-46).

Згідно з актом від 30.01.2010 фарбувальний пост з сухими фільтрами, мод.ФПС04.000.00.00, заводський номер №0903, та камеру сушки, мод.КС04.000.00.00, заводський номер №0914, введено в експлуатацію (а.с.37-38).

Вказаний акт складено та підписано між ТОВ«Авіакомпанія «Хорс», ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» та ДП«Завод 410 Цивільної Авіації», та зазначено, що об'єкт (фарбувальний пост та камера сушки) знаходяться за адресою: м.Київ, Повітрофлотський проспект, 94. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що з боку відповідача - ДП«Завод 410 Цивільної Авіації», даний акт підписаний головним інженером (ДмитренкоВ.Н) та заступником директора (БарашкінЮ.А.).

На вказані фарбувальний пост та камеру сушки виготовлено відповідні паспорти (а.с.39, 40).

Отже, ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» виконало умови договору №0809 від 28.08.2009, укладеного між ТОВ«Авіакомпанія «Хорс» та ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх», а саме на замовлення позивача та за сплачені ним кошти встановило та ввело в експлуатацію фарбувальний пост та камеру сушки на території за адресою: м.Київ, Повітрофлотський проспект, 94, що орендувалась позивачем.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що право власності на фарбувальний пост з сухими фільтрами, мод.ФПС04.000.00.00, заводський номер №0903 та камеру сушки, мод.КС04.000.00.00, заводський номер №0914, що розміщені на території орендованого приміщення, належить позивачеві.

В подальшому, 09.07.2013 між ТОВ«Авіакомпанія «Хорс» та ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» було підписано акт приймання-передачі орендованого майна (а.с.30), відповідно до якого позивач повернув відповідачеві нерухоме майно загальною площею 260,80кв.м. у корпусі турбогвинтових літаків відповідно до договору №5574 від 09.08.2010.

Разом із цим, матеріали справи містять договір №Р01-12-4юр від 31.01.2013 (а.с. 109-110), укладений між ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» (виконавець) та ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» (замовник), предметом якого є надання виконавцем замовнику послуг з технічного обслуговування один раз на квартал обладнання фарбувально-сушильного комплексу згідно з додатком №1 (а.с.111).

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача із листом вих. №567 від 13.06.2017 про надання дозволу на демонтаж та вивезення майна (а.с.47).

Відповідач у листі №48-1613 від 16.06.2017 повідомив позивача, що майно позивача може бути демонтовано та вивезено після здійснення повних розрахунків за оренду приміщення (а.с.135). При цьому, відповідач зазначив, що у нього відсутня інформація стосовно майна, яке належить ТОВ«Авіакомпанія «Хорс».

Відтак, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що майно позивача - фарбувальний пост та камера сушки, знаходяться на території відповідача за адресою: м.Київ, Повітрофлотський проспект, 94.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конституція України також закріплює обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст.13).

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість застосування при вирішенні спорів міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст.4 ГПК України). У разі колізії, саме норми міжнародного договору України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, мають пріоритет над відповідними нормами законодавства України.

У листопаді 1950 була прийнята Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка згодом була доповнена відповідними приписами щодо захисту прав на майно, а саме, - ст.1 «Захист власності» Першого протоколу (далі - Перший протокол), який був підписаний у березні 1952.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Україна ратифікувала Конвенцію 17.07.1997 (Законом України №475/97-ВР, із заявами та застереженнями) і вона набула чинності для України 11.09.1997. Таким чином, Конвенція, поряд із іншими нормативно-правовими актами, є частиною українського законодавства й її приписи та гарантії, як норми прямої дії, відіграють істотну роль у національному праві, зокрема, при вирішення спорів різноманітного характеру

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1 та 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1, 2 ст.321 ЦК України).

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним

До предмета доказування за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) входить встановлення обставин належності позивачеві спірного майна на праві власності чи на іншому речовому праві, а також встановлення обставин вибуття майна з володіння власника. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна. При цьому, незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Враховуючи встановлений судом факт належності позивачеві права власності на індивідуально визначене майно - фарбувальний пост з сухими фільтрами, мод.ФПС04.000.00.00, заводський номер №0903 та камеру сушки, мод.КС04.000.00.00, заводський номер №0914, та факт знаходження (володіння) вказаного майна у відповідача без належних правових підстав, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог і, як наслідок, законність оскаржуваного судового рішення.

Посилання відповідача на те, що приміщення, які орендувалися, є малогабаритними і не придатними для розміщення ані малярної дільниці у складі фарбувального посту та камери сушки після фарбування, ані іншого обладнання чи устаткування, колегія суддів відхиляє.

Так, як вже зазначалось судом, згідно з актом від 30.01.2010 фарбувальний пост та камеру сушки введено в експлуатацію (а.с.37-38), вказаний акт складено та підписано між ТОВ«Авіакомпанія «Хорс», ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» та ДП«Завод 410 Цивільної Авіації». У вказаному акті зазначена адреса, за явкою знаходиться об'єкт - м.Київ, Повітрофлотський проспект, 94.

Тобто, відповідачем станом на 30.01.2010 підтверджено факт розміщення майна позивача на його території.

Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено факту відмови відповідача у наданні дозволу на вивезення майна спростовуються інформацією, викладеною відповідачем в листі №48-1613 від 16.06.2017, яким відповідач повідомив позивача, що майно позивача може бути демонтовано та вивезено після здійснення повних розрахунків за оренду приміщення (а.с.135).

Твердження відповідача про те, що у даній справі позивач намагається витребувати майно, яке йому (позивачу) не належить, спростовуються викладеними вище обставинами справи. При цьому, жодних доказів на підтвердження вказаних посилань, відповідачем суду не подано, матеріали справи не містять.

До цього, відповідачем не подано доказів того, що спірне майно належить йому на праві власності. Договір №Р01-12-4юр від 31.01.2013 технічного обслуговування спірного майна (а.с. 109-110), укладений між ТОВ СП «Техсерівс ВЕКО та партнер Гмбх» (виконавець) та ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» (замовник), не підтверджує право власності відповідача на це майно, а лише свідчить про його використання останнім.

Щодо заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про застосування строків позовної давності у даній справі колегія суддів зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вже зазначалось, відповідно до п.10.1 договору оренди його укладено строком на 2 роки та 11 місяців, що діє з 09.08.2010 до 09.07.2013 включно.

09.07.2013 між ТОВ«Авіакомпанія «Хорс» та ДП«Завод 410 Цивільної Авіації» було підписано акт приймання-передачі орендованого майна (а.с.30), відповідно до якого позивач повернув відповідачеві нерухоме майно.

Разом із цим, договір №5574 від 09.08.2010 не містить умов щодо строків повернення відповідачем позивачеві фарбувального посту та камери сушки.

Так, позивач звернувся до відповідач з вимогами про повернення фарбувального посту та камери сушки 13.06.2017 (лист №567 про надання дозволу на демонтаж та вивезення майна (а.с.47).

До Господарського суду міста Києва із позовом у даній справі позивач звернувся 16.08.2018, тобто у межах трирічного строку позовної давності.

До цього, відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності.

Зокрема, ч.5 ст.42 ГПК України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов'язки, встановлені ст.42 цього Кодексу.

Так, п.3 ч.1 ст.42 ГПК України передбачено, що учасники справи (сторони і треті особи) мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

При цьому права сторони, визначені, зокрема, ст.46 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як припис ст.267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами чинного матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається. Решта доводів скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі №910/13841/17.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

постановив:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства «Завод 410 Цивільної Авіації» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі №910/13841/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі №910/13841/17 залишити без змін.

3. Справу №910/13841/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено ті підписано 03.05.2018.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко