ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/3090/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ не зявився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса не зявився;

від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року, суддя Літвінов С.В., м.Одеса (про закриття провадження у справі)

у справі № 916/3090/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області

про стягнення 30 639 грн. 84 коп.

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області, в якій просило суд солідарно стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ 512 грн. 40 коп. пені, 360 грн. 32 коп. штрафу згідно з договором поруки від 10.08.2014 року № 10-28-2016, на підставі договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 року № 01-16-08 та Угоди № 115/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512 519 Цивільного кодексу України) від 02.07.2012 року; солідарно стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ адвокатські витрати у розмірі 3000 грн. 00 коп. згідно з договором про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.07.2012 року №16-07/12-13, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про збільшення позовних вимог у справі № 916/3090/17, в якій просило суд солідарно стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ 9201 грн. 70 коп. пені, 21438 грн. 14 коп. штрафу згідно з договором поруки від 10.08.2014 року № 10-28-2016, на підставі договору № 01-16-08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 року та Угоди № 115/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512 519 Цивільного кодексу України) від 02.07.2012 року; солідарно стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ адвокатські витрати у розмірі 3000 грн. 00 коп. згідно з договором про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16.07.2012 року №16-07/12-13, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано несвоєчасним виконанням Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області своїх зобовязань за договором купівлі-продажу, у звязку з чим позивач вважає за можливе стягнути штрафні санкції за договором з боржника та Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса, яке виступає поручителем за договірним зобовязанням.

25.01.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про закриття провадження у справі на підставі частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, яке мотивовано укладенням угоди між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ і Товариством з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса про припинення зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року у справі №916/3090/17 (ОСОБА_1В.) провадження у справі закрито у звязку з відсутністю предмета спору.

Ухвала мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса було сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 30 639 грн. 84 коп. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідному розмірі, тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність предмета спору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року про закриття у звязку з відсутністю предмету спору провадження у справі № 916/3090/17 відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 та пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України у звязку з наявністю такої, що набрала законної сили, ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про гой самий предмет і з тих же підстав ухвали Господарського суду Київської області від 24.01.2014 року у справі № 911/4663/13.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним зясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник посилається на те, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області не отримувало ані позовної заяви, ані заяви про збільшення позовних вимог.

Також скаржник вважає, що у звязку з тим, що ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2014 року у справі № 911/4663/13 прийнято відмову від позову, провадження у справі № 916/3090/17 підлягає закриттю саме на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 та пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Письмових пояснень на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ і Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса до суду не надійшло.

В судове засідання представники учасників справи не зявились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, копія реєстру вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду і роздруківки з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта». Учасники справи про причини неявки суд не повідомили та не скористались своїми процесуальними правами на участь у судових засіданнях. Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалась обовязковою, тому колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне переглянути справу у межах доводів апеляційної скарги, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в справі № 916/3090/17.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року у справі № 916/3090/17 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, і немає підстав для її скасування, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі № 916/3090/17 є стягнення солідарно з відповідачів (Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області) суми пені та штрафу за несвоєчасне виконання договірного зобовязання за договором купівлі-продажу від 28.03.2008 року № 01-16-08, а також витрат на послуги адвоката і судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що поручителем за договором купівлі-продажу від 28.03.2008 року № 01-16-08 виступає Товариство з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса, який солідарно з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області відповідає за договірними зобовязаннями.

Позивачем до суду першої інстанції було надано Угоду про припинення зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.01.2018 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса і Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ, за умовами якої сторони домовились про погашення всієї заборгованості, заявленої у справі № 916/3090/17 за рахунок зустрічних вимог по виконанню грошового зобовязання за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 21.08.2017 року №21-08-2017.

Дана угода підписана директорами юридичних осіб та скраплена печатками підприємств.

У звязку з укладенням угоди про припинення зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.01.2018 року, місцевий господарський суд припинив провадження у справі з посиланням на відсутність предмету спору.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати:

- безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

- з акту управління господарською діяльністю;

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

- внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

- у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Судова колегія зауважує, що господарський суд закриває провадження у справі з наведеної підстави лише, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

В даному випадку між позивачем і відповідачем-1 було врегульовано всі питання, оскільки Угодою про припинення зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.01.2018 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м. Одеса і Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ було передбачено виконання грошового зобовязання у розмірі 35544 грн. 87 коп. згідно з договором поруки від 10.08.2014 року № 10-28-2016, на підставі договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 року № 01-16-08 та Угоди № 115/07-12 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512 519 Цивільного кодексу України) від 02.07.2012 року, включаючи витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. та адвокатські витрати у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Місцевий господарський суд, дослідивши обставини справи, надавши правову кваліфікацію діям сторін, правильно дійшов висновку про те, що після укладення угоди про припинення зобовязання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 16.01.2018 року у позивача відсутнє порушене право і провадження підлягає закриттю через відсутність предмета спору.

Водночас, посилання скаржника на те, що судом першої інстанції невірно обрано підставу для закриття провадження відхилені, виходячи з наступного.

На думку скаржника, Господарський суд Одеської області мав закрити провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 та пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України у звязку з наявністю такої, що набрала законної сили, ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про гой самий предмет і з тих же підстав ухвали Господарського суду Київської області від 24.01.2014 року у справі № 911/4663/13.

Судова колегія зазначає, що у справі № 911/4663/13 позивачем було Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ, відповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю «ПК ТРЕДСЕРВІСГРУП». Предметом спору у справі № 911/4663/13 була заборгованість (дооцінка вартості товару), 3 % річних за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 28.03.2008 року №01-16-08 та адвокатські витрати.

За приписами процесуального законодавства, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондується зі способами захисту права, які визначені, наприклад, у статті 16 Цивільного кодексу України, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмету позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального та процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітись як вихід суду за межі позовних вимог. У звязку з цим господарський суд, зясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послались не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме ті норми матеріального та процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Дослідивши викладене у позовній заяві по даній справі та позовній заяві, яка перебувала на розгляді в Господарському суді Київської області, судова колегія дійшла висновку, що справи № 911/4663/13 і № 916/3090/17 є різними за субєктним складом і предметом позовних вимог.

За таких обставин, скаржник помилково вважає, що провадження у справі мало бути закрито з підстави існування спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Доводи скаржника про те, що на адресу відповідача-2 не направлялась копія позовної заяви та уточненої позовної заяви спростовуються матеріалами справи, оскільки в додатках до позовної заяви та уточненої позовної заяви наявні фіскальні чеки з описами вкладення у цінний лист, які свідчать про направлення зазначених документів Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області.

Переглядаючи у апеляційному порядку ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року у справі № 916/3090/17 про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги не виявив порушення чи неправильного застосування норм процесуального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року у справі №916/3090/17 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Артеміда, с. Ями Троїцького району Луганської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 року у справі №916/3090/17 залишити без задоволення, ухвалу Одеської області від 14.03.2018 року у справі №916/3090/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 02.05.2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4