ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 5023/1704/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 (в частині заміни заставного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт")

(Головуючий суддя - Плахов О.В.; судді - Камишева Л.М., Лакіза В.В.)

за заявою боржника Фізичної особи-підприємця Данько Анжели Іванівни

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (Далі - ТОВ "ФК "Форінт") 29.06.2017р. подано до апеляційного господарського суду клопотання про заміну сторони правонаступником (вх.№6871), в якому просило замінити заставного кредитора Фізичної особи-підприємця Данько Анжели Іванівни - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" (Далі - ПАТ "Райффайзен банк Аваль") на його правонаступника - ТОВ "ФК "Форінт".

2. В обґрунтування поданого клопотання заявник посилався на те, що за договором факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016 та договором відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (клієнт) відступило (передало) ПАТ "Вектор Банк" (фактор) права вимоги до боржника Фізичної особи-підприємця Данько А.І. заборгованість (ФОП) ОСОБА_8 за генеральною кредитною угодою №703 від 01.10.2007, кредитним договором № 010-2/07/1-700-07 від 12.06.2007, кредитним договором №010-2/07-01-0098-08 від 07.02.2008, кредитним договором №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007, кредитним договором №010/1/07/1-1320-07 від 14.12.2007, а також за договором іпотеки №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007. Отже, з дати відступлення прав вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" перестало бути стороною кредитних договорів та договору іпотеки, та в подальшому, за договором факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016 та договором відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016 ПАТ "Вектор Банк" відступило (передало) права вимоги до боржника Фізичної особи-підприємця Данько А.І. за вказаними договорами ТОВ "ФК "Форінт".

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанцій

3. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі № 5023/1704/12, зокрема, замінено заставного кредитора Фізичної особи-підприємця Данько Анжели Іванівни - ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Форінт" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, б.34, оф.212, КОД ).

4. Ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у даній справі мотивована тим, що:

4.1. статтею 25 Господарського процесуального кодексу України (Далі - ГПК України) в редакції чинній до 15.12.2017 передбачено процесуальне правонаступництво, яке як зазначив апеляційний господарський суд відбувається у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України);

4.2. між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (клієнт) та ПАТ "Вектор Банк" (фактор) було укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) (надалі - договір №1), відповідно до умов якого, з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною кредитних договорів, зазначених в реєстрі відступлених прав вимоги, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідними кредитними договорами та набуває всіх прав за ними. Права вимоги переходять до фактора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення; Відповідно до пункту 2.13. договору №1, фактор після дати відступлення прав вимоги має право, зокрема, розпоряджатися правами вимог на свій власний розсуд, у тому числі здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб за будь-яку ціну.

4.3. Відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016 "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги за іпотечним договором №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007, що був укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП Данько А.І., виконання умов договору факторингу новим кредитором - ПАТ "Вектор Банк" та переходу права вимоги до боржника підтверджено наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 1633 від 08.12.2016;

4.4. В подальшому, 08.12.2016р. між ПАТ "Вектор Банк" (клієнт) та ТОВ "ФК "Форінт" (надалі - фактор) було укладено договір факторингу (т.9 а.с.166-170), відповідно до якого фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові право вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги (пункт 2.1 договору №2);

4.5. з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною кредитних договорів, зазначених в реєстрі відступлених прав вимоги, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідними кредитними договорами та набуває всіх прав за ними. Права вимоги переходять до фактора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення;

4.6. ТОВ "ФК "Форінт" (фактор) на виконання умов договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016р. було сплачено ПАТ "Вектор Банк" (клієнт) загальну суму фінансування шляхом безготівково перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта у розмірі 2 010 000,00грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення №128 від 08.12.2016;

4.7. судом другої інстанції встановлено, що ТОВ "ФК "Форінт" є фінансовою компанією, що діє на підставі ліцензії;

4.8. також, у відповідності до пункту 2.9 договору №2, між ПАТ "Вектор Банк" (цедент) та ТОВ "ФК "Форінт" (цесіонарій) було укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами (надалі - договір відступлення прав за іпотечними договорами №2), відповідно до умов якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016р. (т.9 а.с.175-177), цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у додатку № 1 до цього договору;

4.9. відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016р. "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги і за іпотечним договором за договором іпотеки №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007, який було укладено з Данько А.І.;

4.10. судом другої інстанції встановлено виконання в повному обсязі сторонами своїх зобов'язань за договором факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016, зазначений договір є дійсним, в судовому порядку оскаржений не був, враховуючи, що за договором відступлення прав за іпотечними договорами ТОВ "ФК "Форінт" було передано право вимоги, зокрема, за іпотечним договором №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для здійснення заміни заставного кредитора Фізичної особи-підприємця Данько Анжели Іванівни - ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт".

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №5023/1704/12 у якій просить скасувати вищезазначену ухвалу, в частині заміни заставного кредитора ФОП Данько А.І. - ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт", пославшись на порушення та невірне застосування судом другої інстанції при її винесенні норм процесуального права, зокрема ст. ст. 4-2, 33, 34, 43, 25 Господарського процесуального кодексу України (Далі -України) у редакції чинній до 15.12.2017, ст. ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України (Далі ЦК України), ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Далі - Закон про банкрутство).

5.1. Скаржник вважає, що апеляційний господарський суд не надав відповідної оцінки тому, що при укладенні первісного договору факторингу 08.02.2016 між ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк", враховуючи встановлений Законом про банкрутство порядок зміни кредитора на його правонаступника, ПАТ "Вектор Банк" мав звернутись до місцевого господарського суду про заміну кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль";

5.2. скаржник вважає, що апеляційний господарський суд дійшов передчасного висновку, у даному випадку, без заміни спочатку у судовому порядку кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ПАТ "Вектор Банк", замінив ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт";

5.3. також, вважає, що суд апеляційної справи був позбавлений права здійснити відповідне правонаступництво, оскільки у провадженні господарського суду Харківської області у даній справі досі залишилось нерозглянутим питання про заміну ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт" і остаточного рішення з цього питання суд першої інстанції не ухвалював;

5.4. крім того, скаржник зазначає що посилання суду другої інстанції лише на наявну у матеріалах справи копію меморіального ордеру №1633 від 08.12.2016 та копію платіжного доручення №128 від 08.12.2016, як на беззаперечні докази, якими підтверджено виконання умов договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) новим кредитором - ПАТ "Вектор Банк" та переходу права вимоги до боржника від останнього до ТОВ "ФК "Форінт", є необґрунтованим, оскільки питання щодо реального перерахування коштів, як і справжність цих копій і їх відповідність оригіналам, судом не досліджувалась.

6. ТОВ "ФК "Форінт" подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 (в частині заміни заставного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт") у справі №5023/1704/12. Прийнято до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 (в частині заміни заставного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт") у справі №5023/1704/12 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

8. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з такого.

9. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п. 2 і 3 ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

10. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

12. Згідно із частиною 2 статті 99 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

13. Відповідно до розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у даній справі здійснюється із застосуванням норм цього Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013, враховуючи, що постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 24.04.2012.

14. Відповідно до положень статті 25 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

15. Наведеною процесуальною нормою передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

16. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

17. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

18. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 ЦК України).

19. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

20. Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство; особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абз.22 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

22. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

23. Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

24. Разом із тим, згідно з ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

25. Правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", п. 11 ст. 4 якого факторинг віднесено до фінансових послуг.

26. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 цього Закону фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

27. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

28. Предметом розгляду щодо встановлення обґрунтованості правонаступництва ТОВ "ФК "Форінт" у даній справі є з'ясування підтвердженості та дійсності основного зобов'язання до боржника, а також факт наявності та підтвердженості правочину (правочинів) уступки (переходу) цього права до нового кредитора.

29. Апеляційний господарським судом встановлено, що 08.12.2016 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (клієнт), який є заставним кредитором ФОП Данько Анжели Іванівни та ПАТ "Вектор Банк" (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) (Далі - договір №1), відповідно до умов якого, фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові право вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги (пункт 2.1 договору №1) із загальною сумою фінансування - 2 000 000,00 грн, які фактор зобов'язується надати в розпорядження клієнта в рахунок відступлення права вимоги за кредитними договором (пункт 1.1 договору №1).

30. Відповідно до пункту 2.2 договору №1, загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладення договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлених прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (Додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умови виконання фактором умов по оплаті згідно пункту 3.1 договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги (за формою, наведеною у додатку №2 до договору).

31. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною кредитних договорів, зазначених в реєстрі відступлених прав вимоги, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідними кредитними договорами та набуває всіх прав за ними. Права вимоги переходять до фактора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (пункт 2.3 договору №1).

32. Відповідно до пункту 2.13. договору №1, фактор після дати відступлення прав вимоги має право, зокрема, розпоряджатися правами вимог на свій власний розсуд, у тому числі здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб за будь-яку ціну.

33. Пунктами 3.1. та 3.3. договору №1 сторони погодили, що фактор зобов'язаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитним и договорами протягом 3 робочих днів з дати укладення цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівково перерахування грошових котів на банківський рахунок клієнта, розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнта за цим договором (передачу фактором у розпорядження клієнта грошових коштів згідно пункту 3.1 договору) становить 100 грн. Вказана сума сплачується клієнтом протягом 5 робочих днів з дати відступлення прав вимоги шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок фактора.

34. Відповідно до пункту 5.1 договору №1, фактор засвідчує та гарантує, що фактор є банком, що на підставі банківської ліцензії та генеральної ліцензії здійснення валютних операцій надає банківські та інші фінансові послуги, а також здійснює іншу діяльність, та не афілійованою особою клієнта.

35. Апеляційним господарським судом встановлено, що на виконання пункту 2.9. договору №1, у зв'язку із відступленням прав вимоги та належним виконанням ПАТ "Вектор Банк" обов'язку щодо сплати загальної суми фінансування, що підтверджено копією меморіального ордеру № 1633 від 08.12.2016, того ж дня, 08.12.2016 сторонами було окремо укладено та підписано договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно умов якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016, цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у додатку № 1 до цього договору (Далі - договори іпотеки) (пункт 1.1 відступлення прав за іпотечними договорами).

36. Відповідно до пункту 1.2 договору відступлення прав за іпотечними договорами №1, відступлення прав за договорами іпотеки здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення прав, включаючи всі права цедента, як іпотекодержателя, що передбачені умовами договорів іпотеки, право звернення стягнення на предмети іпотеки у відповідності до договорів іпотеки.

37. Відповідно до пункту 2.1 договору відступлення прав за іпотечними договорами №1, права за договорами іпотеки вважаються переданими (відступленими) з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору, але не раніше ніж з визначеного договором факторингу моменту переходу від цедента до цесіонарія прав, що є предметом забезпечення.

38. Відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016 "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги за іпотечним договором №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007, що був укладений між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП Данько А.І.

39. Як встановив апеляційний господарський суд, у подальшому, 08.12.2016 між ПАТ "Вектор Банк" (клієнт) та ТОВ "ФК "Форінт" (фактор) було укладено договір факторингу, відповідно до якого фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові право вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги (пункт 2.1 договору №2).

40. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною кредитних договорів, зазначених в реєстрі відступлених прав вимоги, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідними кредитними договорами та набуває всіх прав за ними. Права вимоги переходять до фактора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (пункт 2.3 договору №2).

41. Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг (пункт 2.4. договору №2).

42. Згідно пункту 2.12 договору №2, фактор зобов'язується самостійно (без участі клієнта) щодо прав вимоги, стосовно яких здійснюється примусове стягнення заборгованості в судовому порядку (у тому числі у процедурі банкрутства) або у виконавчому провадження, підготувати та подати заяву про заміну сторони у таких провадженнях до відповідних інстанцій для здійснення процесуального правонаступництва.

43. Пунктом 3.1 договору №2 сторони погодили, що фактор зобов'язаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами протягом 3 робочих днів з дати укладення цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівково перерахування грошових котів на банківський рахунок клієнта.

44. Загальна сума фінансування - грошові кошти у валюті України у сумі 2 010 000,00 грн які фактор зобов'язується надати в розпорядження клієнта в рахунок відступлення права вимоги за кредитними договором (пункт 1.1 договору №2).

45. Відповідно до пункту 5.1 договору №2, фактор засвідчує та гарантує, що фактор є фінансовою установою, створеною згідно законодавства України, а також здійснює іншу діяльність, та не афілійованою особою клієнта.

46. Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно реєстру кредитних операцій до відступлення за договором факторингу від 08.12.2016 (додаток №1 до договору), який є невід'ємною частиною договору, ТОВ "ФК "Форінт" було відступлено заборгованість (ФОП) ОСОБА_8 за генеральною кредитною угодою №703 від 01.10.2007, кредитним договором № 010-2/07/1-700-07 від 12.06.2007, кредитним договором №010-2/07-01-0098-08 від 07.02.2008, кредитним договором №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007, кредитним договором №010/1/07/1-1320-07 від 14.12.2007.

47. Як встановив суд другої інстанції, ТОВ "ФК "Форінт" (фактор) на виконання умов договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016 було сплачено ПАТ "Вектор Банк" (клієнт) загальну суму фінансування шляхом безготівково перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта у розмірі 2 010 000,00грн., про що підтверджено наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №128 від 08.12.2016.

48. Крім того, апеляційним господарським судом здійснено відповідний запит до мережі Інтернет на офіційний сайт Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (https://nfp.gov.ua/content/derzhavniy-reestr.html), та встановлено, що ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" є фінансовою компанією, що діє на підставі ліцензії.

49. Разом з тим, відповідно до пункту 2.9 договору №2, між ПАТ "Вектор Банк" (цедент) та ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (цесіонарій) було укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами (Далі - договір відступлення прав за іпотечними договорами №2), відповідно до умов якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016, цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у додатку № 1 до цього договору (Далі - договори іпотеки) (пункт 1.1 договору ).

50. Відповідно до пункту 1.2 договору відступлення прав за іпотечними договорами №2, таке відступлення здійснюється у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення прав, включаючи всі права цедента, як іпотекодержателя, що передбачені умовами Договорів іпотеки, право звернення стягнення на предмети іпотеки у відповідності до Договорів іпотеки.

51. Відповідно до пункту 2.1 договору права за іпотечними договорами №2, вважаються переданими (відступленими) з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору, але не раніше ніж з визначеного договором факторингу моменту переходу від цедента до цесіонарія прав, що є предметом забезпечення.

52. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016р. "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги і за іпотечним договором за договором іпотеки №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007, який було укладено з Данько А.І.

53. У відповідності до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт; клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності; фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно з положеннями ст.ст. 4, 5, 7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фактор на момент укладення договору факторингу повинен мати статус фінансової установи та отримати дозвіл на надання фінансової послуги факторингу.

54. З встановлених судом апеляційної інстанції обставин вбачається, що суб'єктний склад Договорів факторингу відповідає вимогам ст. 1079 ЦК України, зокрема, фактором за останнім договором є ТОВ "Фінансова компанія "Форінт", що є фінансовою компанією, видом діяльності якої є надання фінансових послуг.

55. Предмет Договору факторингу також відповідає вимогам ст.ст. 1077, 1078 ЦК України, адже ним передбачено зобов'язання фактора (ТОВ "Фінансова компанія "Форінт") надати клієнту ПАТ "Вектор Банк" грошові кошти в розмірі та порядку, зазначеному у Договору від 08.12.2016, та зобов'язання клієнта відступити за це фактору право грошової вимоги до боржника.

56. Оскільки, істотні умови Договору факторингу відповідають вимогам, встановленим законом для даного виду договорів, матеріалами справи підтверджується виконання в повному обсязі сторонами своїх зобов'язань за Договором факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016, зазначений договір є дійсним, в судовому порядку оскаржений не був, враховуючи, що за договором відступлення прав за іпотечними договорами ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" було передано право вимоги, зокрема, за іпотечним договором №010-2/07/1-700/1-07 від 12.06.2007, що був укладений з боржником в забезпечення виконання зобов'язань за генеральною кредитною угодою №703 від 01.10.2007, кредитним договором № 010-2/07/1-700-07 від 12.06.2007, кредитним договором №010-2/07-01-0098-08 від 07.02.2008, кредитним договором №010-2/07/1-1071-07 від 01.10.2007, кредитним договором №010/1/07/1-1320-07 від 14.12.2007, суд касаційної інстанції вважає підставним задоволення судом другої інстанції клопотання ТОВ "ФК "Форінт" про заміну заставного кредитора ФОП Данько Анжели Іванівни - ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт".

57. За вказаних обставин доводи касаційної скарги про передчасність висновку суду другої інстанції, який без заміни у судовому порядку кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ПАТ "Вектор Банк", замінив ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт", є безпідставним, та висновків суду апеляційної інстанції стосовно наявності у ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" права кредиторської вимоги до ФОП Данько Анжели Іванівни замість ПАТ "Райффайзен банк Аваль", не спростовують.

58. Аргументи касаційної скарги стосовно відсутності у апеляційного суду права, в порядку ст. 25 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017, на заміну кредитора у даному випадку, через те, що у провадженні господарського суду Харківської області у даній справі досі залишилось нерозглянутим питання про заміну ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "ФК "Форінт, відхиляються касаційним судом, оскільки наведена процесуальна норма передбачає здійснення правонаступництва на будь-якій стадії судового процесу.

59. Водночас, відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

60. Згідно зі ст.34 зазначеного Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

61. Крім належності та допустимості суд оцінює достовірність та достатність доказів, при цьому, достовірними є докази, на підставі яких суд в змозі встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, отже, питання стосовно достатності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

62. У ч. 2 ст. 36 ГПК України у редакції чинній до 15.12.2017 визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

63. Отже, аргументи касаційної скарги про те, що суд другої інстанції безпідставно прийняв копії меморіального ордеру №1633 від 08.12.2016 та платіжного доручення №128 від 08.12.2016, як докази, якими підтверджено виконання умов договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) новим кредитором - ПАТ "Вектор Банк" та переходу права вимоги до боржника від останнього до ТОВ "ФК "Форінт", з огляду на наведену норму, є необґрунтованими, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали та спрямовані на переоцінку доказів у справі, що виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції, визначеної у ст. 300 ГПК України у чинній редакції.

64. Відповідно до положень статті 309 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч.1). Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ч.2).

65. Отже оскільки оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не суперечить положенням процесуального законодавства, що діяло на час її ухвалення, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

66. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №5023/1704/12 в частині заміни заставного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №5023/1704/12 в частині заміни заставного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко