РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2018 року м. ЧернігівСправа № 927/267/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М.

секретар судового засідання Мігда Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/267/18, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут

юридична адреса: вул. Любецька, 68, м.Чернігів, 14021;

фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м.Чернігів, 14005

До відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради

вул. Губернська, б. 2, м.Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000

Про стягнення 696 173,35 грн.

За участю:

Представника позивача: ОСОБА_1, адвокат, довіреність № 007.1Др-3-0318 від 13.03.2018

Представника відповідача: не з'явився

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут подано позов до Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради про стягнення 676320,80 грн боргу; 1719,05 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів; 1487,25 грн трьох відсотків річних та 16646,25 грн пені.

Заявлений позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017.

Ухвалю суду від 04.04.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.04.2018 о 10:00.

У підготовчому засіданні 26.04.2018 представник позивача підтримала позовні вимоги.

У судовому засіданні 26.04.2014 було задоволення клопотання відповідача про проведення підготовчого засідання без участі повноважного представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.04.2018 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2018 о 12:00.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №183 від 26.04.2018, але повноважного представника у судове засідання 15.05.2018 не направив.

У судовому засіданні 15.05.2018 суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий зясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

До початку судового засідання, від відповідача, електронною поштою, надійшло клопотання №01-06/396 від 14.05.2018 про розгляд справи 15.05.2018 без участі повноважного представника, у зв'язку з неможливістю його направлення в судове засідання.

Представник позивача щодо розгляду справи без участі повноважного представника відповідача, не заперечувала.

Суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи без участі його повноважного представника, оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобовязані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача виклав позовні вимоги.

У судовому засіданні 15.05.2018 судом було здійснено огляд оригіналів документів, наданих позивачем до позовної заяви.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, вислухавши пояснення повноважних представника позивача, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

27.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут (постачальник) та Відділом освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради (споживач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017.

Відповідно до п. 1.1. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, постачальник зобовязується передати у власність Споживачу, що є бюджетною установою або організацією та є кінцевим споживачем, у 2017 ДК 016:2010 код 06201 газ природний, скраплений або в газоподібному стані (ДК 021:2015 код 09123000-7- природний газ (далі газ), а Споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 235,0 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень 55,0; лютий 41,1; березень 35,7; квітень 18 12,5; жовтень 16,2; листопад 31,55; грудень 42,95 (п.1.2.,1.3. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017).

Згідно з п. 11.1., 11.4. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Припинення чи розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку встановлених чинним законодавством України та Договором.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, укладений між сторонами договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 по своїй правовій природі є договором поставки. Доказів припинення чи розірвання договору в порядку, передбаченому п. 11.4. договору, сторони суду не надали.

Пунктами 11.5.,11.6. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 передбачено, що будь-які зміни та доповнення до цього Договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди. Будь-які зміни та доповнення до цього договору, внесені належним чином, є його невідємними частинами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено додаткові угоди до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, а саме:

Додаткова угода щодо зміни ціни №1 від 24.02.2018, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №2 від 03.03.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №3 від 28.03.2017, якою визначено можливі способи підписання акту приймання-передачі природного газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №4 від 31.05.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №5 від 01.09.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору, викладено розділ ХІ договору в новій редакції.

Додаткова угода щодо зміни ціни №6 від 07.11.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №6/1 від 13.11.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №7 від 16.11.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додаткова угода щодо зміни ціни №8 від 27.12.2017, якою визначено річний обсяг постачання газу, планові обсяги постачання газу, ціну за 1000 куб.м, загальну суму договору.

Додатковою угодою щодо продовження строку дії №9 від 29.12.2017, сторони керуючись ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» прийшли до згоди продовжити строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2018 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Додатковою угодою №10 від 19.01.2018 встановлено планові обсяги постачання газу на 2018 рік по місяцях І квартал: січень 14,000; лютий 14,000; березень 7,050. Ціна з 01.01.2018 за 1000 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить: 11157,24 грн за 1000 куб.м, в т.ч. ПДВ 20%. Сторони дійшли згоди збільшити суму Договору на 2018 рік, відповідно до затверджених видатків, на 391161,26 грн, що не перевищує 20% від суми Договору. Дана додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання і поширює свою дію на відносини що склалися між сторонами з 01.01.2018 по 31.03.2018 в частині постачання газу, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Додаткова угода щодо зміни ціни від 22.03.2018 №11, згідно з якою ціна, з 01.02.2018 за 1000 куб. м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить: 10826,64 грн за 1000 куб.м, в т.ч. ПДВ 20%.

У відповідності до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 2.3. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 передбачено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднання до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Згідно п. 2.9. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.9.1. За підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

2.9.2. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

2.9.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобовязується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу.

Ціна за 1000 куб. м природного газу, з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість, визначена п. 3.2. договору та враховуючи укладені до Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 додаткові угоди щодо зміни ціни становила:

з 01.01.2017 8926,24 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 01.02.2017 9818,86 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 04.02.2017 10267,44 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 01.03.2017 9865,44 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 01.04.2017 8976,24 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 01.06.2017 8931,24 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 01.10.2017 9444,24 грн за 1000 куб.м. в тому числі ПДВ-20%;

з 01.11.2017 10118,64 грн за 1000 куб. м. в тому числі ПДВ- 20%;

з 01.12.2017 10344,24 грн за 1000 куб. м. в тому числі ПДВ- 20%;

з 01.01.2018 11157,24 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%;

з 01.02.2018 10826,64 грн за 1000 куб.м., в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до 3.5. Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.4. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, постачальником (позивачем) передано у власність споживача (відповідача) у січні 2018 природного газу в обсязі 44,653 тис.куб.м. на загальну суму 498204,24 грн, що підтверджується актом №ЧРЗ00000184 приймання-передачі природного газу по договору на постачання природного газу та у лютому 2018 44,826 тис.куб.м. на загальну суму 485314,97 грн, що підтверджується актом №ЧРЗ00002944 приймання-передачі природного газу по договору на постачання природного газу, підписаних сторонами та скріплених печатками сторін, копії яких додано до матеріалів справи (а.с.33-34).

Всього позивачем поставлено природного газу у січні-лютому 2018 року на загальну суму 983519,21 грн.

Відповідач не надав суду заперечень щодо обсягу та вартості спожитого природного газу.

Пунктами 4.1., 4.2.1., 4.2.3., 4.3. Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 визначено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Отже, за поставлений природний газ у січні 2018 року відповідач зобовязаний був розрахуватись в строк по 09.02.2018 включно; за поставлений природний газ у лютому 2018 року до 12.03.2018 включно, оскільки 09,10 та 11.03. 2018 вихідні дні.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за постачання природного газу по договору №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, станом на 01.01.2018 за відповідачем обліковувалась заборгованість у розмірі 83962,85 грн (а.с.12), яка була сплачена 22.01.2018, призначення платежу: за природн.газ; згід.акта №15869/1 від 19.01.2017, договору №114113FLCKDB017 від 27.01.2017.

За поставлений у січні-лютому 2018 природний газ, відповідач розрахувався частково, сплативши 09.02.2018 307198,41 грн, призначення платежу: за природн.газ; згід.акта №184/1 від 07.02.2018, договору №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача з 01.01.2018 до 14.03.2018 (а.с.36).

З урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений у січні-лютому 2018 року природний газ становить 676320,80 грн, що також підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2018-14.03.2018, підписаного сторонами та скріпленого печатками сторін, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.35).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 16646,25 грн пені за прострочку оплати вартості поставленого природного газу за період з 10.02.2018 по 30.03.2018.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором, сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством.

Відповідно до п.6.2.1. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати вартості поставленого природного газу, тому перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд доходить висновку, вимоги позивача щодо стягнення 16646,25 грн пені за період з 10.02.2018 по 30.03.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 1719,05 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за лютий 2018 та 3% річних в розмірі 1487,25 грн за період з 10.02.2018 по 30.03.2018.

Відповідно до п. 6.1. Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017, за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за договором Сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати поставленого природного газу, тому, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та 3% річних є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме: 1719,05 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за лютий 2018 року та 3% річних в розмірі 1487,25 грн за період з 10.02.2018 по 30.03.2018

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати за поставлений у січні-лютому 2018 року природний газ по Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №114113FLCKDB017 від 27.01.2017 та додаткових угодах до нього, а тому дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за поставлений у січні-лютому 2018 року природний газ є порушенням положень договору, норм чинного законодавства та є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.546,549,625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобовязання не виконав, за поставлений у січні-лютому 2018 природний газ своєчасно не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 676320,80 грн боргу; 1719,05 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів; 1487,25 грн трьох відсотків річних та 16646,25 грн пені.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 10442,60 грн.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України; ст. 4,7 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005 (код 39576385) до Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради, вул. Губернська, б. 2, м.Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000 (код 39561452) про стягнення 696173,35 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Новгород-Сіверської міської ради, вул. Губернська, б. 2, м.Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000 (код 39561452) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут, юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; фактична адреса: проспект Миру, 53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005 (код 39576385) 676320,80 грн боргу; 1719,05 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів; 1487,25 грн трьох відсотків річних; 16646,25 грн пені та 10442,60 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 16.05.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби звязку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко