ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р.Справа № 922/275/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Харківського об'єднання технічна школа товариства сприяння обороні України, м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 08-21/525/2-18 від 20.02.18р.,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада, звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати Харківську об'єднану технічну школу товариства сприяння обороні України (відповідач) протягом шести місяців з дня набрання рішенням суду законної сили забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0878 га по вул. Плеханівській, 16 у місті Харкові та зареєструвати зазначену земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, понесені на сплату судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що ухилення орендаря від виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі унеможливлює отримання Департаментом земельних відносин в управлінні Держземагентства у місті Харкові витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконання розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку та вчинення дії щодо складання та підписання додаткової угоди до існуючого договору в частині зміни розміру орендної плати земельної ділянки у відповідності з нормативно грошовою оцінкою земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року, затвердженою рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/275/18, встановлено про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року підготовче засідання відкладено на 27 березня 2018 року.

27 березня 2018 року судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі № 922/275/18; перехід до розгляду справи по суті; призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 24 квітня 2018 року.

24 квітня 2018 року судом було постановлено ухвалу про перерву в судовому засіданні до 15:15 год. 25 квітня 2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання.

25 квітня 2018 року відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності, в якій зазначив, що строк позовної давності, в межах якого позивач може звернутися до суду зі спірною вимогою, сплив, а відтак, просив відмовити в задоволенні позову Харківської міської ради.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 25.04.2018 року, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримував заяву про застосування строку позовної давності, просив відмовити у задоволенні позову Харківської міської ради.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.12.1998 року № 1386 між виконавчим комітетом Харківської міської ради та Харківською об'єднаною технічною школою товариства сприяння обороні України було укладено Договір на право тимчасового користування землею № 1887 (далі - договір користування землею), за умовами якого відповідач отримав у тимчасове користування строком до 31.12.2023 року земельну ділянку площею 0,0878 га по вул. Плеханівській, 16 у місті Харкові, для експлуатації і обслуговування учбових, адміністративних та допоміжних будівель і споруд.

Кадастровий номер земельної ділянки не визначений.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що плата за землю вноситься землекористувачем щомісячно у вигляді земельного податку.

Договір набуває чинності з моменту його реєстрації. Договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 16 березня 1999 року за № 1887 виконкомом Харківської міської ради.

Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

Підпунктом 1.1. п.1 вказаного рішення Харківської міської ради затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 визначено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013" встановлено (п. 2, п. 3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Відповідно до підпункту 2.2. п.2 Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13, управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 4 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 зобов'язано орендарів земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні на підставі договорів оренди, укладених протягом 1994-1998 років та 1999-2003 років, та які були передані у користування без проведення державної реєстрації цих земельних ділянок, з метою реалізації Харківською міською радою, як орендодавцем, можливості щодо отримання витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку окремих земельних ділянок для визначення обґрунтованого розміру орендної плати за вказані земельні ділянки із визначеною площею, межами, місцем розташування, зареєстровані у Державному земельному кадастрі (із присвоєнням кадастрового номеру):

- укласти із розробниками документації із землеустрою договори на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельних ділянок, переданих їм у користування без проведення державної реєстрації таких земельних ділянок (без присвоєння їм кадастрового номеру);

- забезпечити складання та прийняття технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у строк, що не перевищує 2 календарних місяців з дня набрання чинності цим Рішенням;

- не пізніше 31.12.2013 року вчинити дії, спрямовані на подання складеної (розробленої) технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагентства у м. Харкові для здійснення Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації (із присвоєнням кадастрового номеру) земельних ділянок, переданих у користування без проведення їх державної реєстрації (в тому числі, у разі, коли відомості про земельні ділянки, право користування на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель);

- повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації відповідної земельної ділянки із зазначенням присвоєного кадастрового номеру та долученням копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який було видано на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до п. 5 рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 № 1269/13, зобов'язано Департамент земельних відносин Харківської міської ради попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" Департаментом земельних відносин листом-попередженням від 03.02.2014 року № 1230/0/225-14 було повідомлено відповідача про необхідність в строк до 01.04.2014 року:

- забезпечити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- подати складену (розроблену) технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагенства у м. Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру;

- повідомити Департамент земельних відносин Харківської міської ради про здійснення державної реєстрації земельної ділянки та надати копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку на підтвердження державної реєстрації цієї земельної ділянки;

- привести розмір плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказаним листом Департамент земельних відносин також повідомив відповідача про те, що у разі невиконання зазначених дій у встановлений строк, Департаментом буде підготовлена пропозиція до Юридичного департаменту для вжиття заходів щодо спонукання до здійснення дій стосовно реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Факт отримання Харківською об'єднаною технічною школою товариства сприяння обороні України вказаного листа підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 10.02.2014 року.

Позивач зазначає, що вказані вимоги Департаменту земельних відносин міської ради відповідачем було проігноровано, у встановлений термін відповіді на лист направлено не було.

Ухилення відповідача від виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0878 га по вул. Плеханівській, 16 у місті Харкові та від реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі стало підставою для звернення Харківської міської ради із даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Договір на право тимчасового користування землею № 1887 був укладений сторонами відповідно до норм чинного законодавства, які діяли на момент його укладення.

Пунктом 2.1 Договору на право тимчасового користування землею № 1887 передбачено, що плата за землю вноситься землекористувачем щомісячно у вигляді земельного податку.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Натомість, як встановлено судом, Харківська об'єднана технічна школа товариства сприяння обороні України не є власником земельної ділянки та не є постійним землекористувачем, оскільки не відноситься до осіб, визначених статтею 92 Земельного кодексу України, а відтак сплата орендарем плати за землю у вигляді земельного податку не відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 1 ст. 14 та п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

За приписами статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент звернення до суду) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Суд зазначає, що договір на право тимчасового користування землею, з урахуванням норм чинного на теперішній час законодавства, потребує приведення його умов у відповідність до вимог чинного законодавства.

При цьому, сторонами не заперечується факт використання відповідачем земельної ділянки не внесеної до Державного реєстру земель.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки є об'єктами Державного земельного кадастру.

Статтею 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що нормативна грошова оцінка відноситься до відомостей про земельну ділянку, які включаються до Державного земельного кадастру.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим (стаття 20 Закону).

Згідно зі статтею 21 зазначеного Закону відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні.

Відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

Статтею 38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

Положеннями статті 22 Закону України "Про землеустрій" визначено, що однією із підстав здійснення землеустрою (виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі) є договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою.

Відповідно до статті 67 Закону України "Про землеустрій" на землях комунальної власності за рахунок коштів місцевих бюджетів фінансуються роботи із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань з використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, інвентаризації земель.

Таким чином, зі змісту вищевказаних норм чинного земельного законодавства України також випливає обов'язок користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності, яким є відповідач, вчинити дії щодо державної реєстрації цих ділянок на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за відповідною заявою користувачів.

Конституцією України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування, а пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За огляду на те, що суб'єктом права власності земельної ділянки за договором на право тимчасового користування землею є безпосередньо територіальна громада м. Харкова, яка реалізує дане право через орган місцевого самоврядування - Харківську міську раду, господарський суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість примусового вчинення дій з виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації земельної ділянки.

Відповідач, в свою чергу, звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ст. 257 Цивільного кодексу України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, листом-попередженням від 03.02.014 року № 1230/0/225-14 позивач звернувся до відповідача, зокрема, із вимогою щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в строк до 01.04.2014 року (арк.с. 23).

Слід звернути також увагу на п. 4.2 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.13р. № 10, де зазначено, що у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Судом встановлено, що п. 4 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 визначено строк виконання зобов'язання, в даному випадку відповідача, як орендаря вказаної вище земельної ділянки, щодо забезпечення складання та прийняття технічної документації із землеустрою про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у строк, що не перевищує два календарних місяця з дня набрання чинності цим рішенням; не пізніше 31.12.2013 року - подати складену (розроблену) технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Управління Держземагенства у м. Харкові для здійснення реєстрації земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру. Рішення було опубліковано в газеті "Харьковские известия" від 01.10.2013 року № 118 (2712).

Кінцевий строк виконання вимог позивача щодо виготовлення технічної документації - до 01.04.2014 року. Таким чином, позовна давність сплинула 01.04.2017 року. Проте, позивач своїм правом в межах загальної позовної давності щодо звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу не скористався, а звернувся до суду з вимогою про зобов'язання відповідача виготовити технічну документацію вже після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Так, у п. 2.1., п. 2.2, п. 2.3 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10 господарським судам роз`яснено, що ч.3 ст. 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача в спірних правовідносинах, оскільки позов є законним та обгрунтованим, а підсумовуючи вищенаведене, судом встановлено, що позовна давність поширюється на зазначену категорію вимог.

Таким чином, заява відповідача щодо застосування позовної давності є обгрунтованою, законною та такою що підлягає задоволенню, тому задовольняється судом, що є підставою для відмови у позові.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, витрати зі сплати судового збору за подання позову залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-5, 20, 73-80, 86, 123, ч. 1 ст. 129, ст.ст. 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву щодо застосування позовної давності - задовольнити.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_2