Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/233/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання: Степанченко О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Приведьон В.М. дов. №08/7078 від 23.04.2018, договір про надання правничої допомоги №3 від 16.01.2018; Пилипчук В.В. дов. №08/7153 від 23.04.2018;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

до Фізичної особи - підприємця Душко Наталії Віталіївни

про стягнення 13414,76грн

Приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Душко Наталії Віталіївни про стягнення 13414,76грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Додаткової угоди №01/17 від 03.01.2017 до договору на постачання електричної енергії №55 від 07/08/2012 року (про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості).

В якості правових підстав позивач посилається на ст.ст.173, 174, 175, 193, 235, 237 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 29.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду від 24.04.2018 змінено найменування позивача на Акціонерне товариство "Житомиробленерго".

11.05.2018 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Ухвалу господарського суду про відкриття провадження у справі від 29.03.2018 відповідач отримав 02.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45). На підтвердження факту направлення відповідачу копії ухвали суду від 24.04.2018, судом долучено до матеріалів справи копію реєстру Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції (судова повістка) за 27.04.2018 (а.с. 65).

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась відповідачу за його її проживання, зазначеною в Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.66-67), суд вважає, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього у судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2012 між позивачем (постачальник) в особі Черняхівського РЕМ та відповідачем Фізичною особою - підприємцем Душко Наталією Віталіївною (споживач) був укладений Договір №55 про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник зобов'язався поставити електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно умов цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами (надалі - Договір №55) (а.с. 10-15).

Зобов'язання та права сторін визначено у розділах 2-3 Договору №55.

Відповідальність сторін визначена розділом 4 Договору №55, згідно п.п.4.2.6 якого споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 05.12.2001 №1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електричної енергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених методикою.

05.02.2016 Черняхівським РЕМ ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» складено акт про порушення №012043, згідно якого встановлено порушення відповідачем п.3.1. ПКЕЕ, шляхом самовільного позаоблікового підключення до мережі, що не є власністю енергопостачальної компанії, без порушення схеми обліку (а.с. 16-17).

Черняхівським РЕМ ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» протоколом №012043/2 на засіданні комісії з розгляду Актів про порушення ПКЕЕ від 23.06.2016 розглянуто акт №012043 від 05.02.2016 та встановлено, що обсяг та вартість не облікованої електричної енергії складає 26373кВт.год. на суму 48965,76грн. Передбачено, що сума повинна бути сплачена до 23.07.2016 (а.с.23-24).

У зв'язку з наявністю заборгованості у відповідача, 03.01.2017 сторони уклали Додаткову угоду №01/17 до договору на постачання електричної енергії №55 від 07/08/2012 (про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості) (далі - Додаткова угода №01/17), згідно якої сторони погодили, що предметом цієї Угоди є реструктуризація та порядок погашення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії на суму 40265,76грн, що підтверджується актом звірки від 03.01.2017 (а.с. 29-30).

За цією Додатковою угодою №01/17, б о р ж н и к б е з у м о в н о в и з н а є в п о в н о м у о б с я з і з а б о р г о в а н і с т ь перед кредитором на суму 40265,76грн.

За умовами п.3 Додаткової угоди №01/17, боржник зобов'язався своєчасно і в повному обсязі здійснювати розрахунок з кредитором за поточне споживання активної та реактивної електричної енергії за Договором, а також сплатити кредитору грошові суми, зазначені в п.2 цієї Додаткової угоди, в наступному порядку протягом 12-ти місяців:

- не пізніше "10" 01. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 02. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 03. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 04. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 05. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 06. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 07. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 08. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 09. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 10. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 11. 2017 в сумі 3350,00грн - активна електрична енергія;

- не пізніше "10" 12.2017 в сумі 3415,76грн - активна електрична енергія.

Пунктом 8 Додаткової угоди №01/17 передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань, передбачених цією Додатковою угодою, сторони погоджуються, що кредитор припиняє подачу електричної енергії боржнику в порядку, передбаченому законодавством та має право вимагати від боржника сплатити в повному обсязі протягом 5 (п'яти) днів суму заборгованості, що залишилася не сплачена за цією Додатковою угодою (при цьому терміни платежу, передбачені п. 3 Додаткової угоди, не застосовуються).

Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами, що підтверджує узгодження ними її умов, та діє до повного погашення заборгованості (п.11 Додаткової угоди №01/17).

В період із 11.01.2017 по 01.09.2017 відповідачем частково виконано вимоги Додаткової угоди №01/17 та сплачено в рахунок погашення боргу 26851,00грн.

22.02.2018 позивач надіслав відповідачу вимогу №311 про погашення заборгованості в сумі 13414,76грн за Додатковою угодою №01/17, яку відповідач залишив без задоволення (а.с.31). Відповідач претензію залишив без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене вище, позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Додаткової угоди №01/17 в частині оплати, звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовними вимогами про стягнення боргу в розмірі 13414,76грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Господарські зобов'язання можуть виникати, відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3 Додаткової угоди №01/17 передбачено строки сплати відповідачем заборгованості.

Однак матеріали справи свідчать про те, що обов'язок по сплаті заборгованості відповідачем виконано частково на суму 26851,00грн, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення із відповідача 13414,76грн.

Згідно ч.2, ч.3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в судове засідання не з'явився.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Позивач просить стягнути із відповідача 5000,00грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті юридичних послуг, позивач надав до матеріалів справи договір №3 від 16.01.2018 про надання правничої допомоги (а.с.40-41), додаткову угоду №8 від 21.03.2018 до договору про надання правничої допомоги №3 від 16.01.2018 (а.с. 42), копію детального опису та розрахунку наданих послуг (робіт) від 07.05.2018 (а.с.59), копію квитанції до прибуткового касового ордера №6 від 07.05.2018 (а.с.60), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Приведьона В.М. серії ЖТ №000735 від 23.02.2015 (а.с. 63).

З огляду на заявлену позивачем ціну позову та витрат на послуги адвоката, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення із відповідача 1000,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Душко Наталії Віталіївни (12301, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «Житомиробленерго» (10008, м.Житомир, вул. Пушкінська,32/8, ідентифікаційний код 22048622 ):

-13414,76грн боргу;

-1762,00грн судового збору;

- 1000,00грн витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.05.18

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2, 3 - сторонам (рек з пов)