номер провадження справи 27/27/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 Справа № 908/505/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., при секретарі судового засідання Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “Промислово-технологічна компанія” (69118 м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд” (69032 м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 1, )

про стягнення 6 268 грн. 79 коп.

за участю

представник позивача: не з’явився

представник відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

23.03.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “Промислово-технологічна компанія”, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд”, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 6 268 грн. 79 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018 р., справу № 908/505/18 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 23.03.2018 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/505/18, присвоєно справі номер провадження 27/27/18 та призначено підготовче судове засідання на 10.04.2018 р.

10.04.2018 р. судом проведено підготовче засідання у справі № 908/505/18 за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, відповідно до приписів п. 9 ч. 1 розділу ХІ “Перехідних положень” Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 10.04.2018 р., на підставі ст. 183 ГПК України, підготовче засідання відкладено та призначено на 04.05.2018 р.

У судовому засіданні 04.05.2018 р. суд закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи № 908/505/18 по суті.

У судовому засіданні 04.05.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судове засіданні 04.05.2018 р. не з’явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. У судовому засіданні 10.04.2018 р. представник позивача підтримав позовні вимоги. Обґрунтовуючи позов ст.ст. 509, 525, 526, 530, 638, 639 ЦК України, ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 12, 20, 129, 162, 164, 17, 176, 247, 249 ГПК України, просив суд задовольнити позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувану ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем знаходження юридичної особи – Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд” є: 69032 м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 1, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

В матеріалах справи містяться оригінали повідомлень про вручення поштового відправлення, а саме ухвали суду про порушення провадження у справі від 23.03.2018 р., яка не отримана відповідачем у зв’язку із закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов’язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв’язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/505/18.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов’язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об’єктивному встановленню всіх обставин справи; з’являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов’язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов’язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Справу розглянуто в порядку ст. 178 ГПК України, відповідно до якої, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.2016 р. на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд” № 1602 від 29.12.2015 р., Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма “Промислово-технологічна компанія” здійснено поставку та монтаж двері металевої протипожежної ЕІ-30, однопільні, отвір h2360х1000, з налічником, ліві, вартістю 4 487 грн. 81 коп., що підтверджується видатковою накладною № ПК-0000009.

Видаткова накладна № ПК-0000009 від 12.01.2016 р. підписана уповноваженими представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Вартість монтаж робіт склала 6 946 грн. 98 коп., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ПК-0000001 від 12.01.2016 р.

Відповідно до рахунку № ПК-0001396 від 27.11.2015 р. відповідачем частково перераховано грошових коштів у розмірі 5 166 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 66 від 28.12.2015 р., сума у розмірі 6 268 грн. 79 коп. залишилася відповідачем не сплаченою, що послугувало для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов’язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. (ст. 205 ЦК України).

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов’язки. Обов’язки відповідача виразились у оплаті товару, а обов’язки позивача заключаються в поставці даного товару відповідачу.

Як зазначалося вище, позивач прийняті на себе зобов’язання виконав належним чином та здійснив поставку та монтаж двері металевої протипожежної ЕІ-30, однопільні, отвір h2360х1000, з налічником, ліві.

Відповідачем оплата за поставлений товар та послуги у повному обсязі не здійснена, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 6 268 грн. 79 коп.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

01.03.2018 р. за № 16ю позивач надіслав на адресу відповідача вимогу, що підтверджується фіскальним чеком від 02.03.2018 р. про направлення Товариству з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд” рекомендованого листа № 819, з проханням у семиденний строк перерахувати на поточний розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості.

Вимога позивача залишилися відповідачем без відповіді та задоволення. В матеріалах справи відсутні докази відреагування відповідача на дані претензії.

На день розгляду справи у господарському суді, відповідач не здійснив оплат заборгованості в розмірі 6 268 грн. 79 коп.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов’язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов’язань. Якщо учасники зобов’язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов’язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов’язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов’язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов’язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов’язання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобов’язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов’язань за усною угодою в повному обсязі, відповідачем порушено строк оплати у повному обсязі за товар та виконані позивачем послуги.

Відповідач у судові засідання жодного разу не з’явився, не заперечив проти позовних вимог.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд”, м. Запоріжжя заборгованості в розмірі 6 268 грн. 79 коп.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “Промислово-технологічна компанія”, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд”, м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжжя міськбуд” (69032 м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “Промислово-технологічна компанія” (69118 м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 1, ) 6 268 (шість тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 79 коп. заборгованості, 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 11 травня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Дроздова