ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2018 р.м. Одеса справа № 916/2837/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши справу № 916/2837/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Н /54037, м. Миколаїв, вул. 295 Стрілецької дивізії, 79-В, /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т /65005, м. Одеса, вул. Балківська, 124/1, /

про стягнення 516 219,52 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність в матеріалах справи;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність у матеріалах справи. Після оголошеної в судовому засіданні перерви до 27.04.2018 р. о 16:00 - не з'явився, повідомлений належним чином.

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Н /ТОВ «ОСОБА_1 Н», постачальник, позивач/ звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т /ТОВ Сагітта-Т , покупець, відповідач/ про стягнення заборгованості у сумі 928938,82 грн., з яких 864764, 41 грн. - основного боргу та 64174,41 грн. - пені за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року.

Ухвалою суду від 21.11.2017 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 18.12.2017 року.

Судове засідання 18.12.2017 року не відбулося у звязку із перебуванням судді на лікарняному. Після виходу судді з лікарняного 26.12.2017 року ухвалою суду постановлено справу №916/2837/17 розглядати за правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VІІІ в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні суду на 24.01.2018 року.

Ухвалою суду від 24.01.2018 року в підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.02.2018 року.

21.02.2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження до 26 березня 2018 року та відкладено підготовче засідання на 21.03.2018 року.

21.03.2018 року підготовче судове засідання у справі № 916/2837/17 не відбулося у звязку із знаходженням судді на лікарняному по 23.03.2018 року включно.

Після виходу судді з лікарняного слід призначено підготовче судове засідання по справі в межах строків підготовчого провадження, визначених положеннями ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, на 28.03.2018 року.

У судовому засіданні 28.03.2018 року судом оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.1 ст.185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду по суті в даному судовому засіданні; протокольно оголошено перерву в судовому засіданні до 25.04.2018 року.

25.04.2018 року судом оголошено протокольно перерву в судовому засіданні до 27.04.2018 року о 10:30 год. У судовому засіданні у присутності представників судом протокольно оголошено перерву в судовому засіданні до 27.04.2018р. о 16:00 год.

Ухвалою суду від 27.04.2018 року закрито провадження у справі № 916/2837/17 в частині вимог товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Н до товариства з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т про стягнення основного боргу у розмірі 412 719,30 грн. - у звязку із відсутністю предмету спору.

У судовому засіданні представник позивача ТОВ ОСОБА_1 Н - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. При цьому представник підтвердив факт оплати та повернення товару відповідачем по договору поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 02.03.2017 року між ТОВ ОСОБА_1 Н /постачальник/ та ТОВ Сагітта-Т /покупець/ укладено договір поставки з відстрочкою платежу № 40/17 /том 1 а.с. 9-11/, за умовами якого постачальник зобовязується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності до умов даного договору.

В ході розгляду справи позивач пояснював, що у звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року в частині оплати товару, у відповідача станом на 14.11.2017 року виникла заборгованість у розмірі 864 764,41 грн.

Судом досліджено на підтвердження доводів позивача щодо суми основного боргу: акт звірки взаєморозрахунків станом на 14.11.2017 року /том 1 а.с. 12-28/ та копії первинних бухгалтерських документів - видаткових накладних /том 1 а.с. 107 том 3 а.с. 75/.

24.10.2017 року ТОВ ОСОБА_1 Н направило ТОВ Сагітта-Т письмову претензію про сплату заборгованості станом на 13.10.2017 року у розмірі 817 234,13 грн. протягом 10 днів з дня отримання претензії /том 1 а.с. 41/.

На підтвердження доводів відповідача про часткове повернення коштів позивачу за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року, судом досліджено: платіжне доручення № 823 від 20.12.2017 року на суму 96 220,00 грн. /том 1 а.с. 75/, платіжне доручення № 1112 від 31.01.2018 року на суму 70 000,00 грн. /том 1 а.с. 76/, платіжне доручення № 1212 від 12.02.2018 року на суму 40 000,00 грн. /том 1 а.с. 77/, платіжне доручення № 1258 від 13.02.2018 року на суму 40 000,00 грн. /том 1 а.с. 78/, платіжне доручення № 1388 від 20.02.2018 року на суму 30 000,00 грн. /том 1 а.с. 79/, платіжне доручення № 4093 від 28.12.2017 року на суму 30 000,00 грн. /том 1 а.с. 80/, платіжне доручення № 428 від 09.02.2018 року на суму 20 000,00 грн. /том 1 а.с. 81/, платіжне доручення № 111 від 09.01.2018 року на суму 30 000,00 грн. /том 1 а.с. 82/, платіжне доручення № 186 від 08.02.2018 року на суму 30 000,00 грн. /том 1 а.с. 83/. Всього на суму 386 220,00 грн.

Крім того, судом досліджено: акт повернення постачальнику № ВН-М200035441 від 25.07.2017 року на суму 2450,61 грн. /том 1 а.с. 84/, акт повернення постачальнику № ВН-М210024641 від 21.09.2017 року на суму 643,28 грн. /том 1 а.с. 85/, акт повернення постачальнику № ВН-М120053822 від 11.10.2017 року на суму 68,41 грн. /том 1 а.с. 86/, акт повернення постачальнику № ВН-М5-0062026 від 25.07.2017 року на суму 2016,93 грн. /том 1 а.с. 87/, акт повернення постачальнику № ВН-М230015233 від 10.08.2017 року на суму 879,11 грн. /том 1 а.с. 88/, акт повернення постачальнику № ВН-М120053304 від 03.08.2017 року на суму 1666,79 грн. /том 1 а.с. 89/, акт повернення постачальнику № ВН-М1100688 від 05.07.2017 року на суму 128,94 грн. /том 1 а.с. 90/, акт повернення постачальнику № ВН-М240012788 від 07.07.2017 року на суму 224,33 грн. /том 1 а.с. 91/, акт повернення постачальнику № ВН-М170032231 від 21.07.2017 року на суму 3571,94 грн. /том 1 а.с. 92/, акт повернення постачальнику № ВН-М9-1007878 від 12.07.2017 року на суму 460,05 грн. /том 1 а.с. 92/, акт повернення постачальнику № ВН-М190023080 від 21.07.2017 року на суму 1171,51 грн. /том 1 а.с. 93/, акт повернення постачальнику № ВН-М150024019 від 21.07.2017 року на суму 1333,33 грн. /том 1 а.с. 94/, акт повернення постачальнику № ВН-М240012931 від 21.07.2017 року на суму 898,06 грн. /том 1 а.с. 95/, акт повернення постачальнику № ВН-М3-087780 від 21.07.2017 року на суму 2115,63 грн. /том 1 а.с. 96/, акт повернення постачальнику № ВН-М210023756 від 11.07.2017 року на суму 2961,37 грн. /том 1 а.с. 97/, акт повернення постачальнику № ВН-М140079176 від 22.07.2017 року на суму 3644,17 грн. /том 1 а.с. 98-99/, акт повернення постачальнику № ВН-М220014077 від 11.07.2017 року на суму 991,17 грн. /том 1 а.с. 100/, акт повернення постачальнику № ВН-М130039985 від 11.07.2017 року на суму 353,15 грн. /том 1 а.с. 100/, акт повернення постачальнику № ВН-М3-086398 від 13.04.2017 року на суму 60,18 грн. /том 1 а.с. 101/, акт повернення постачальнику № ВН-М160030651 від 25.09.2017 року на суму 509,80 грн. /том 1 а.с. 102/, акт повернення постачальнику № ВН-М5-0061157 від 20.04.2017 року на суму 51,90 грн. /том 1 а.с. 103/, акт повернення постачальнику № ВН-М130039786 від 26.06.2017 року на суму 54,91 грн. /том 1 а.с. 103/, акт повернення постачальнику № ВН-М110063196 від 15.04.2017 року на суму 175,98 грн. /том 1 а.с. 104/, акт повернення постачальнику № ВН-М210022625 від 24.04.2017 року на суму 67,75 грн. /том 1 а.с. 104/. Всього на суму 26 499,3 грн.

Таким чином, судом встановлено, що в ході розгляду справи відповідач частково повернув позивачу кошти за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року у розмірі 412 719,30 грн. Вказана обставина в ході розгляду справи визнавалася та не оспорювалася позивачем.

З урахуванням вказаних обставин, ухвалою суду від 27.04.2018 року закрито провадження у справі № 916/2837/17 в частині вимог товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Н до товариства з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т про стягнення основного боргу у розмірі 412 719,30 грн. - у звязку із відсутністю предмету спору.

Тобто на розгляді у суду знаходяться вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 516 219,52 грн., з яких: 452 045,11 грн. - основного боргу та 64174,41 грн. - пені за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 11, 16, 509, 526, 530, 536, 611, 612, 625, 630, 692, 712 ЦК України та ст.ст. 20, 173, 180, 193, 230, п. 6 ст. 232, 265 ГК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача щодо часткового погашення суми основного боргу, а також відсутність будь-яких заперечень за час перебування справи у провадженні суду щодо суми основного боргую. Вказані обставини безсумнівно свідчить про визнання відповідачем вимог у цій частині позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_1 Н» про стягнення з ТОВ Сагітта-Т заборгованості за поставлений товар у розмірі 452 045,11 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог ТОВ «ОСОБА_1 Н» про стягнення з ТОВ Сагітта-Т пені у розмірі 64174,41 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями п. 5.2 договору поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року регламентовано, що кожна зі сторін за кожний день прострочення виконання будь-яких зобовязань, що випливають із даного договору, сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діє під час такого прострочення, а також крім цього, компенсує будь-які прямі на непрямі збитки, що підтверджені документально та спричинені вказаним простроченням.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата кожної партії товару (визначеної в накладній) по даному договору покупець здійснює шляхом перерахування 100 % вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 6 календарних днів з моменту її отримання.

Судом досліджено наданий позивачем розрахунок пені за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року /том 1 а.с. 29-37/, згідно якого розмір пені становить 64 174,41 грн.

У ході розгляду справи представник відповідача заперечував проти вимог позивача про стягнення пені, оскільки вважав, що позивачем наведено необґрунтований розрахунок, який не містить інформації про періоди нарахування пені.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Суд звертає увагу, що заперечуючи проти обґрунтованості розрахунку пені, відповідач за весь час перебування справи у провадженні суду не надав власного розрахунку, що надало б суду можливість здійснити перевірку розрахунків обох сторін.

Проаналізувавши та перевіривши складений позивачем розрахунок пені, суд критично оцінює пояснення відповідача щодо необґрунтованості розрахунку, так як розрахунок складено станом на 14.11.2017 року та з урахуванням положень п. 4.1 договору /строк оплати протягом 60 днів/ щодо кожної партії поставленого товар відповідно до конкретної накладної.

З урахуванням вказаного, керуючись зокрема принцом змагальності сторін, та враховуючи ненадання відповідачем доказів на спростування розрахунку позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 64 174,41 грн.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при предявленні позову сплатив судовий збір у розмірі 13 934,08 грн., що вбачається із платіжного доручення № 406 від 20.11.2017 року /том 1 а.с. 7/.

Внаслідок закриття провадження у частині вимог, ціна позову становить 516 219,52 грн., а належний до сплати розмір судового збору 7 743,30 грн.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7 743,30 грн.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зазначає, що позивач вправі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 6 190,78 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 237-241 ГПК України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Н задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Сагітта-Т /65005, м. Одеса, вул. Балківська, 124/1, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Н /54037, м. Миколаїв, вул. 295 Стрілецької дивізії, 79-В, / заборгованість за договором поставки з відстрочкою платежу № 40/17 від 02.03.2017 року у розмірі 516 219,52 грн. /пятсот шістнадцять тисяч двісті девятнадцять гривень 52 копійки/, з яких: 452 045,11 грн. - основна сума боргу; 64 174,41 грн. пеня; а також судовий збір у розмірі 7 743,30 грн. /сім тисяч сімсот сорок три гривні 30 копійок/.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 травня 2018 р.

Суддя Н.Д. Петренко