ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року Справа № 923/198/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Скіфія" (м. Запоріжжя),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новопетрівське" (с. Новопетрівка, Нижньосірогозький район Херсонська область),

про стягнення 125 313 грн. 27 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, керівник, наказ № 7-к від 02.03.2018р.; ОСОБА_3, керівник,

відповідача - ОСОБА_4, представник, дов. від 12.02.2018р.; ОСОБА_5, адвокат, довіреність від 12.02.2018 р.

Позивач 22.03.18 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 125313,27 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, у зв'язку з не своєчасним виконанням (простроченням) відповідачем грошових зобов'язань за укладеними сторонами двома договорами купівлі-продажу № ПР01/02-2012 від 14.02.2012 та № ПР20/05-2012 від 08.05.2012, та відповідно до вимог ст. 3, 11, 15, 16, 509, 530, 526, 625, 629, 692?ЦК України, ст. 193 ГК України.

Представники позивача під час судового розгляду справи по суті підтримали вимоги, викладені у позовній заяві та письмових "запереченнях на відзив" (відповіді на відзив).

Представники відповідача під час судового розгляду справи по суті проти позовних вимог заперечували, відповідно до відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строку позовної давності, посилаючись на наступні обставини:

в своїй позовні заяві позивач зазначив термін, за який нараховуються інфляційні витрати: з 01.11.2012 року по 12.12.2014 року, з позовом по стягнення цих інфляційних витрат звернувся до суду лише 22 березня 2018 року, тобто через 3 роки 3 місяці та 10 днів, таким чином пропустивши строк позовної давності , поважності причин пропуску строку позовної давності суду не надав;

на думку відповідача, не можливо чітко встановити з яких даних виходив позивач розраховуючи розмір суми інфляційних втрат, оскільки не має можливості чітко встановити, які суми зараховувалися по кожному із договорів в рахунок погашення боргу;

на думку відповідача, позивач безпідставно включив в суму розрахунку інфляційних витрат ті місяці, фактична оплата в які проводилася з 01 по 15 число.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.04.18 по 03.05.18.

У судовому засіданні 03.05.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Між ТОВ "Новопетрівське" (надалі за текстом рішення - Відповідач, Покупець) і ТОВ «ВТК «Скіфія» (надалі за текстом рішення - Позивач, Продавець) у 2012 році були укладені два аналогічних договори купівлі-продажу, а саме:

14.02.2012 року був укладений договір купівлі-продажу № ПР01/02-2012 на продаж насіння соняшнику «Перформер» в кількості 2,400 тони, насіння соняшнику «Манад» в кількості 1,800 тони, насіння соняшнику «Марвик» в кількості 1,800 тони, насіння соняшнику «Макао» в кількості 1,800 тони, на загальну суму 436800,00 грн.;

08.05.2012 року був укладений договір купівлі-продажу № ПР20/05-2012 на продаж насіння соняшнику «Аламо» в кількості 1,000 тони, насіння соняшнику «Альманзор» в кількості 1,000 тони, насіння соняшнику «Курсор» в кількості 3,000 тони, насіння соняшнику «Фаворит» в кількості 3,000 тони, насіння соняшнику «Форвард» в кількості 4,040 тони, насіння соняшнику «Фундуле 225» в кількості 1,000 тони на загальну суму 348200,00 грн.

Відповідно до умов зазначених договорів:

підпунктом 5.1. передбачено однаковий строк виконання зобов'язання по сплаті за поставлений товар: «Покупець здійснює оплату за поставлений товар у розмірі 100% в строк до 01.11.2012р.»;

відповідно до п. 4.1 товар має бути поставлений покупцю в строк не пізніше десяти календарних днів з моменту підписання договору.

Позивач поставив на користь відповідача зазначений у договорах купівлі-продажу товар за видатковими накладними: №РН-0000002 від 02.03.12р. по договору № ПР01/02-2012 на суму 436800,00 грн., № РН-0000035 від 08.05.12 р. по договору № ПР20/05-2012 на суму 348200,00грн., всього на суму 785000,00 гривень. Вказаний товар отриманий представником ТОВ «Новопетрівське» ОСОБА_6, відповідно до довіреностей № 4 від 02.03.12р., №16 від 08.05.12.

Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобовязані встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 cт. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до cт. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Погашення заборгованості ТОВ «Новопетрівське» здійснювало частковими платежами наступним чином: платіжне доручення № 407 від 24.10.13 на суму 35000,00 грн.; платіжне доручення № 261 від 22.07.14 на суму 250000,00 грн.; платіжне доручення № 417 від 29.09.14 на суму 187400,00 грн.; платіжне доручення № 451 від 07.11.14 на суму 59000,00 грн.; платіжне доручення № 450 від 07.11.14 на суму 41000,00 грн.; платіжне доручення № 481 від 28.11.14 на суму 30000,00 грн.; платіжне доручення № 492 від 12.12.14 на суму 294600,00 грн. Всього на суму 897000,00 грн.

Отже, починаючи з 01.11.2012 р. відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов'язання за вказаними вище договорами купівлі-продажу, і доводи позивача, у зазначеній частині, приймаються судом до уваги.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідачем допущено прострочення виконання основного грошового зобов'язання (щодо сплати основного боргу).

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України: "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України: "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

За розрахунком позивача, розмір суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, за період з листопада 2012 року по грудень 2014 року (включно), становить 125313,27грн.

Враховуючи умови п. 5.1 обох договорів купівлі-продажу, якими передбачено однаковий строк виконання Покупцем основного грошового зобов'язання по сплаті за поставлений товар (Покупець здійснює оплату за поставлений товар у розмірі 100% в строк до 01.11.2012р.), судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, щодо відсутності у розрахунку позивача посилання на кожен договір окремо.

Судом приймаються до уваги посилання відповідача на те, що під час розрахунку інфляційних втрат сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця, з урахуванням листа Верховного Суду України N 62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем.

Разом з тим, відповідачем подано письмову заяву про застосування строку позовної давності (аркуші справи 46 та 52).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України: "загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки".

Відповідно до положень ч. 5 ст. 261 ЦК України: "за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання".

Відповідно до частин 2 та 3 статті 264 ЦК України: " Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується."

Судом не приймається до уваги усні посилання представників позивача у судовому засіданні 03.05.18 на переривання загального (трирічного) строку позовної давності внаслідок звернення ТОВ "ВТК "Скіфія" з іншими позовами до ТОВ "Новопертівське", оскільки переривання строку позовної давності можливе лише до його спливу.

Відповідно до статті 266 ЦК України: "Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо)."

Враховуючи, що трирічний строк позовної давності до основної вимоги (щодо стягнення основного боргу) за вказаними вище договорами купівлі-продажу сплинув 01.11.15 (основний борг фактично сплачений відповідачем добровільно в період з 24.10.13 по 12.12.14), позовна давність, щодо додаткової вимоги про стягнення суми з урахуванням встановленого індексу інфляції, також спливла 01.11.15, і не могла бути перервана поданням позовних заяв після вказаної дати.

Відповідно до положень частин 3 та 4 ст. 267 ЦК України: "позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові".

За вказаних обставин судом відмовляється у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 07 травня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов