ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/102/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши без повідомлення та виклику учасників справи заяву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про перегляд Верховним Судом України

постанови Вищого господарського суду України

у складі колегії суддів: Данилова М.В., Алєєва І.В., Корсак В.А.

від 18.10.2017 та

рішення Господарського суду Львівської області

у складі судді Петрашко М.М.

від 14.03.2017,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

про стягнення 19 930 707,24 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 11 січня 2017 року позивач подав позовну заяву про стягнення з відповідача 16327748,81 грн. пені, 1559556,42 грн. 3% річних, 2043402,01 грн. інфляційних втрат.

2. Позовні вимоги мотивовані порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №3-1-2014/061-ПР від 23.12.2014 щодо своєчасної оплати вартості отриманого газу

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.03.2017 у задоволенні позову було відмовлено.

4. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач є теплогенеруючою компанією, основний борг якої був погашений до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Тому нараховані пеня, інфляційні втрати та проценти річних за несвоєчасну сплату суми основного боргу підлягають списанню, на підставі частини 3 статті 7 зазначеного Закону.

5. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 рішення суду першої інстанції було скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.

6. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, тому на нього не розповсюджується дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

7. Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2017 касаційна скарга відповідача була задоволена, постанова суду апеляційної інстанції була скасована, а рішення суду першої інстанції було залишено в силі.

8. За висновком суду касаційної інстанції, оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням приписів статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

9. При цьому, Вищий господарський суд України зазначив, що у відповідності до положень статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" якщо заборгованість була погашена до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають автоматичному списанню з дня набрання чинності цим Законом незалежно від включення чи не включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Короткий зміст вимог заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України

10. 27 листопада 2017 року позивач подав заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18.10.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 14.03.2017 у даній справі (далі - Заява).

11. Позивач просить скасувати зазначені постанову суду касаційної інстанції та рішення суду першої інстанції, а постанову суду апеляційної інстанції залишити в силі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. 23 грудня 2014 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Західенерго" (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №3-1-2014/061-ПР (далі - Договір).

13. Відповідно до пункту 1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, на умовах цього договору.

14. Згідно з пунктом 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

15. Відповідно до пункту 6.1 Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

16. Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього договору, Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 цього договору, він у безспірному поряду повинен сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

17. На виконання умов Договору Продавець передав, а Покупець прийняв природний газ на загальну суму 136860764,10 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015, від 28.02.2015, від 31.03.2015.

18. Відповідач свої зобов'язання з оплати отриманого природного газу у строк передбачений Договором виконав несвоєчасно, однак у повному обсязі, про що свідчать виписки із банківського рахунку.

19. Відповідач є теплогенеруючою компанією, а природний газ за Договором використаний відповідачем саме для виробництва електричної та теплової енергії.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

20. Заява подана з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 1-3, частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

21. На думку позивача, положення зазначених норм неоднаково застосовані судом касаційної інстанції при прийнятті постанови у даній справі та постанов Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі №911/3706/16, від 13.11.2017 у справі №904/11214/16, копії яких додано до Заяви.

Короткий зміст судових рішень, на які посилається заявник

22. Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі №911/3706/16 було залишено без змін постанова суду апеляційної інстанції, якою було задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" про стягнення 28506,24 грн. 3% річних, 224492,66 грн. інфляційних втрат та 383050,34 грн. пені.

23. Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2017 у справі №904/11214/16 залишені без змін постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції, якими було задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" про стягнення 44431,38грн. пені, 25811,89грн. інфляційних втрат, 3178,70грн. 3% річних.

24. При цьому, Вищий господарський суд України у зазначених постановах погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для застосування до заявлених сум положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки, у зазначених справах, відповідачі не були включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Конституція України

Стаття 58 частина 1

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

26. Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"

Преамбула

Цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Стаття 1 пункт 1 підпункти 3, 5, 6, 8

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість):

- кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води;

процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства;

учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стаття 2

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Стаття 3 частина 1

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Стаття 4 частина 1 пункт 1

Взаєморозрахунки проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов'язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів;

Стаття 5 частина 1

Реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Стаття 7 частини 1, 3

На реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

На заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

27. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, чинній до 15.12.2017)

Стаття 11116 частина 1 пункт 1

Заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з таких підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах

Стаття 11124 частина 1 пункт 2

За наслідками розгляду справи більшістю голосів від складу суду приймається одна з таких постанов про відмову у задоволенні заяви.

Стаття 11126 частина 1

Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

28. Господарський процесуальний кодекс України

Перехідні положення

Пункт 1 підпункт 1

Заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права

29. Зі змісту постанови Вищого господарського суду України від 18.10.2017 у даній справі та постанов Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі №911/3706/16, від 13.11.2017 у справі №904/11214/16 Суд вбачає, що судом касаційної інстанції неоднаково застосовані одні і ті самі норми матеріального права, що призвело до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

30. Забезпечуючи єдність судової практики у застосуванні норм матеріального права, про які йдеться у заяві, Верховний Суд виходить з такого.

31. З аналізу Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон) вбачається наступне.

32. У статті 2 Закону законодавець чітко визначив, що дія Закону поширюється саме на відносини із врегулювання заборгованості. Тобто, його норми [Закону] можуть застосовуватись лише до підприємств, що є учасниками таких правовідносин.

33. Визначення терміну "процедура врегулювання заборгованості", наведеного у пункті 5 частини 1 статті 1 Закону, передбачає як заходи із зменшення та/або реструктуризації заборгованості, так і заходи щодо її списання.

34. Із частини 1 статті 3, пункту 1 частини 1 статті 4 Закону убачається, що Закон передбачає проведення взаєморозрахунків за спожитий природний газ без урахування розміру зобов'язань зі сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ.

35. Таким чином, сплата неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних відбувається поза порядком проведення взаєморозрахунків, для яких Законом визначено особливу процедуру. Водночас, порядок сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних не можна розглядати окремо від інших положень Закону.

36. У частині 1 статті 5 Закону визначено, що реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість. Однак до такої заборгованості не враховуються суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ.

37. Оскільки всі попередні статті [1, 3, 4, 5] Закону визначали умови проведення взаєморозрахунків та реструктуризацію заборгованості без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ, у статті 7 Закону передбачено порядок списання суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ.

38. Так, у частині 1 статті 7 Закону мова йде саме про реструктуризовану заборгованість, для проведення якої необхідно, щоб підприємство було включено до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості].

39. Натомість, у частині 3 статті 7 Закону мова не йде про реструктуризовану заборгованість, а про заборгованість за природний газ, яка існувала та була погашена теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями до набрання чинності [цим] Законом.

40. Отже, до заборгованості, що виникла та погашена до набрання чинності Законом не можуть бути застосовані передбачені Законом правила та вимоги щодо необхідності включення підприємства до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості].

41. Таким чином, виконання частини 3 статті 7 Закону не потребує включення відповідача до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості].

42. Суд зазначає, що Вищий господарський суд України у даній справі правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а його висновки є обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам закону.

Висновки за результатами розгляду заяви

43. З огляду на викладене, подана Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заява про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі №914/102/17 задоволенню не підлягає.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 11114, 11123, 11124, 11126 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 18.10.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 14.03.2017 у справі №914/102/17.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець