ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

02.05.2018                     м. Дніпро Справа № 904/9230/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Чус О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 904/9230/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро"

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш"

про витребування майна загальною вартістю 1 043 781, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.03.2018 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 904/9230/17.

Позивач просить роз'яснити означену постанову, а саме зазначити, чи встановив апеляційний господарський суд у прийнятій ним постанові конкретну ціну за поставлений металобрухт та, як наслідок: 1) ціна дорівнює 3 500, 00 грн. за 1 тону металобрухту (як зазначено у супровідних документах) 2) ціну слід встановлювати з огляду на вимоги ч. 4 ст. 632 ЦК України виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (тобто на день поставки кожної партії металобрухту, тобто на 01.10.2016, 07.10.2016, 10.10.2016, 12.10.2016, 13.10.2016).

В обґрунтування необхідності роз'яснення постанови суду апеляційної інстанції позивач зазначає, що після ознайомлення з її змістом позивач прийшов до висновку, що апеляційний суд у мотивувальній частині постанови зазначив твердження (відносно встановлення факту ціни металобрухту), які суперечать іншим судовим рішенням. За доводами позивача, з аналізу висновків постанови можна зробити припущення, що апеляційний суд встановив, що видаткові накладні (супровідні документи) є належними письмовими доказами поставки металобрухту; сторони (позивач та відповідач) погодили в супровідних документах ціну металобрухту, а саме 3 500, 00 грн. за тонну. Проте, судовими рішеннями у справі № 904/637/17 встановлено, що вказані супровідні документи (видаткові накладні та товарно-транспортні документи) не можуть бути визнані судом належними доказами та сторони не погодили ціну поставки металобрухту у розмірі 3 500, 00 грн. за 1 тонну. Обставини, встановлені у справі № 904/637/17, не підлягають доведенню у цій справі та не можуть бути змінені (переоцінені). У межах справи № 904/637/17 зазначено, що факт поставки встановлено не на підставі умов договору та належним чином оформленої первинної документації, а виключно на підставі пояснень сторін. За наведеного, позивач зазначає, що на даний час існує два різних судових рішення, які винесені між тими самими сторонами, та які є протилежними за своїм змістом щодо деяких обставин, а саме: відносно належності (справа № 904/9230/17) чи неналежності (справа № 904/637/17) супровідних документів, саме як письмових доказів; відносно погодження ціни за поставлений позивачем у жовтні 2016 року металобрухт у розмірі 3 500, 00 грн. за 1 тонну (справа № 904/9230/17) чи непогодження (справа № 904/637/17) ціни взагалі на момент поставки металобрухту. В той же час, роз'яснення відповідних невизначеностей є дуже важливим для позивача (як власника металобрухту), оскільки останньому незрозуміло, чи встановив суд в постанові конкретну ціну за поставлений металобрухт. На даний час позивачу, незважаючи на велику кількість судових рішень, достеменно не відомо, за якою саме ціною повинен був розрахуватися відповідач з позивачем за поставлений йому у жовтні 2016 року металобрухт. Позивачу незрозуміло, чи переоцінено апеляційним судом у даній справі докази та обставини, які вже встановлені у справі № 904/637/17, в частині погодження ціни металобрухту та чи є застереження, вказане у постанові у справі № 904/9230/17 щодо зазначення у накладних ціни металобрухту, преюдицією відносно погодження ціни металобрухту саме у сумі 3 500, 00 грн. за 1 тонну.

Відповідач письмові пояснення щодо поданої позивачем заяви про роз'яснення постанови у справі не надав, у судовому засіданні послався на некоректність заяви позивача про роз’яснення постанови суду, а також на те, що постанова суду, роз’яснити яку просить позивач, є зрозумілою.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.2018, постановленою колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., витребувано у господарського суду Дніпропетровської області справу № 904/9230/17; відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" про роз'яснення постанови суду апеляційної інстанції до надходження матеріалів справи № 904/9230/17 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 904/9230/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів: Чередка А.Є., Чус О.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2018); розгляд заяви призначено в судове засідання на 02.05.2018 о 10:30.

Згідно ч. 3 ст. 245 ГПК України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, апеляційний господарський суд вбачає підстави для задоволення заяви позивача та роз'яснення постанови суду апеляційної інстанції від 14.03.2018 у даній справі в силу наступного.

Відповідно до матеріалів справи постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 904/9230/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у справі № 904/9230/17 залишено без задоволення; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у справі № 904/9230/17 залишено без змін; витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднесено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро".

Враховуючи положення статті 284 ГПК України, зазначена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили в день її прийняття, тобто 14.03.2018, та у касаційному порядку оскаржена не була.

Предметом позову у даній справі були вимоги про витребування із незаконного володіння відповідача та про передачу позивачу на склад, який розташований за адресою: вул. Байкальська, 9/25, м. Дніпро, металобрухту загальною вартістю 1 043 781, 80 грн., а саме: брухт чавунний №1, вид 26 у загальній кількості - 141,26 тони (загальною вартістю 851 797, 80 грн.) та брухт та відходи чавунних виробів, вид 506 у загальній кількості - 33,80 тони (загальною вартістю 191 984, 00 грн.). Як на правову підставу позову позивач послався на положення ст.ст. 386, 387, 1212, 1213 ЦК України.

Постановою апеляційного господарського суду у справі встановлено відсутність правових підстав для задоволення позову у зв'язку з недоведенням позивачем факту безпідставного перебування майна у володінні відповідача. Також, судом зазначено, що договірний характер правовідносин сторін виключає можливість застосування до них судом положень ст.ст. 387, 1212 ЦК України.

За положеннями ч. 1 ст. 245 ГПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Тобто, роз'яснюючи рішення, ухвалу, господарський суд не вправі змінювати зміст судового акта та змінювати відомості, викладені у цьому акті.

В мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції у даній справі судом встановлено факт наявності договірного характеру правовідносин між сторонами у зв'язку з поставкою товару; відносно неузгодження сторонами ціни переданого товару суд навів норми Цивільного кодексу України, зокрема, ч. 1 ст. 638, ч. 1 ст. 691, ч. 4 ст. 632 ЦК України, якими визначено момент укладення договору, істотні умови договору та порядок визначення ціни у договорі.

Також, судом у постанові відображено зміст накладних, які надані до матеріалів справи, у тому числі, ціну товару, яка вказана у накладних.

Проте, судом не встановлювалося, яка ціна є погодженою сторонами, оскільки вказані обставини знаходяться за межами спору у даній справі, та за наявності відповідного спору між сторонами щодо ціни можуть бути вирішені в судовому порядку в межах іншої справи. Вимоги у даній справі заявлені не про стягнення заборгованості на підставі договірних зобов'язань сторін, а обґрунтовані положеннями ст.ст. 386, 387, 1212, 1213 ЦК України, як позадоговірний спір.

Питання встановлення умов та змісту договору, укладеного внаслідок конклюдентних дій сторін, судом при вирішенні спору не досліджувалося та не було предметом розгляду спору, що вирішувався у даній справі.

Щодо доводів заяви про протиріччя один одному, на думку позивача, судових рішень у даній справі та у справі № 904/637/17, апеляційний суд зазначає, що виклав у постанові свою позицію відносно обставин, які є преюдиціальними для вирішення спору у даній справі. Решта доводів заяви фактично зводиться до непогодження позивача з певними висновками і обставинами, встановленими судом у прийнятій ним постанові, проте, таке обґрунтування не відповідає суті заяви про роз'яснення рішення суду. У випадку непогодження з постановою суду апеляційної інстанції сторона має процесуальну можливість оскаржити її до суду касаційної інстанції.

Витрати по оплаті судового збору за подання заяви про роз'яснення постанови суду апеляційної інстанції відносяться на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 245, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 904/9230/17 задовольнити.

Роз'яснити постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 904/9230/17 наступним чином: у вказаній постанові апеляційний господарський суд не встановлював конкретну ціну за поставлений металобрухт.

Витрати з оплати судового збору за подання заяви про роз'яснення постанови віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро".

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 07.05.2018.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя О.В. Чус

Суддя А.Є. Чередко