ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 року Справа № 904/9153/14

м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.

за участю секретаря судового засідання: Ковзикова В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (с. Перше Травня Дніпропетровської області) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2018р., ухвалену суддею Красотою О.І. в м. Дніпрі з оголошенням вступної і резолютивної частини ухвали о 11:21, повний текст якої складено 09.02.2018р., у справі №904/9153/14

за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.

у справі за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» (м. Дніпро)

до:1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (с. Перше Травня Дніпропетровської області)

2 - товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Д» (м. Дніпро)

про: стягнення 17 489 806 грн. 28 коп. за договором фінансового лізингу і договором поруки

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» (м. Дніпро) до: товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (с. Перше Травня Дніпропетровської області) і товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Д» (м. Дніпро) складались зі солідарного стягнення 17 489 806 грн. 28 коп. з яких: 13 219 967 грн. 60 коп. - сума основного боргу, 1 950 458 грн. 03 коп. - штраф, 320 926 грн. 92 коп. -3% річних, 1 998 453 грн. 73 коп. - інфляційні витрати. Позовні вимоги були заявлені, у зв'язку з не виконанням відповідачем-1 умов договору фінансового лізингу № 58АФ-12 від 17.08.12р. в частині своєчасної та повної оплати за предмет лізингу та не виконанням відповідачем-2 договору поруки №1П/58АВ-12 від 17.08.12р. в частині виконання зобов'язання відповідача-1.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015р. (залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р.) позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 13 219 967 грн. 60 коп. основного боргу, 789 812 грн. 91 коп. - пені, 320 926 грн. 92 коп. - 3% річних, 59 879 грн. 91 коп. - витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 27.04.2015р. видано накази.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Степове» до господарського суду Дніпропетровської області була подана скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.

Скаржник просив суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. від 11.01.2018р в частині відкриття виконавчого провадження №55504565 та як наслідок і усі наступні дії виконавця вчинені в рамках цього виконавчого провадження;

- скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження №55504565 від 11.01.2018р.; постанову про арешт майна боржника від 11.01.2018р. винесену в рамках виконавчого провадження №55504565; постанову про арешт коштів боржника від 11.01.2018р. винесену в рамках виконавчого провадження №55504565; постанову про розшук майна боржника від 19.01.2018р. винесену в рамках виконавчого провадження №55504565; постанову про розшук майна боржника від 19.01.2018р. винесену в рамках виконавчого провадження №55504565; постанову про арешт майна боржника від 19.01.2018р. винесену в рамках;

- зупинити стягнення з ТОВ «Степове» на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/9153/14 виданого 27.04.2015р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2018р. в задоволенні скарги ТОВ «Степове» на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі за №904/9153/14 від 27.04.15р. - відмовлено повністю.

Скасовано заходи зупинення солідарного стягнення з ТОВ «Степове» (с. Перше Травня Дніпропетровської області) 13 219 967 грн. 60 коп. основного боргу, 789 812 грн. 91 коп. - пені, 320 926 грн. 92 коп. - 3% річних, 59 879 грн. 91 коп. - витрат по сплаті судового збору на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/9153/14 виданого 27.04.2015р. накладені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 року у даній справі.

ТОВ «Степове» - відповідач-1, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 09.02.2018р., подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, а справу №904/9153/14 направити на подальший розгляд господарського суду Дніпропетровської області. Судове рішення відповідач-1 просить скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, і висновків, які не відповідають матеріалам справи. Скаржник, посилаючись на норми ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», які діяли на момент видачі судом наказу у справі, вважає, що наказ господарського суду виданий 27.04.2015р. мав бути пред'явлений до виконання не пізніше 21.04.2016р. На думку сторони Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. (набрав чинності 05.10.2016р.) не розповсюджується і не впливає на відносини, які виникли до його ухвалення, не поновлює у чинності документи, строк дії яких минув.

ТОВ «Агротек» - позивач, у відзиві на апеляційну скаргу і представник позивача у судовому засіданні зазначив, що ухвала суду прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісії по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців. Пунктами 5 і 7 Прикінцевих і перехідних положень до вказаного закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим законом. На думку позивача, ці норми законодавства свідчать про обґрунтованість дій приватного виконавця по виконанню наказу господарського суду.

ТОВ «Фактор Д» - відповідач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович у запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2018р. у даній справі без змін. Приватний виконавець, вважає, що апеляційна скарга ґрунтується на помилковому тлумаченні чинного законодавства. Враховуючи приписи п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016р. на момент винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження №55504565 від 11.01.2018р., строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015р. у даній справі не було пропущено, оскільки в силу вимог зазначеного закону цей наказ дійсний для пред'явлення до виконання до 21.04.2018р.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №177/18 від 12.03.2018р. у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Чус О.В. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Євстигнеєв О.С. (доповідач), судді: ОСОБА_2.,Кузнецов В.О.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №328/18 від 10.04.2018р. у зв'язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Євстигнеєв О.С. (доповідач), судді: Кузнецов В.О., Чус О.В.

Розгляд справи відкладався на 17.05.2018 року.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухав представника позивача і приватного виконавця, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що на виконання рішення від 03.02.2015р. у справі №904/9153/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек» (м. Дніпро) до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (с. Перше Травня Дніпропетровської області) і товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Д» (м. Дніпро) про стягнення 17 489 806 грн. 28 коп. за договором фінансового лізингу і договором поруки господарським судом Дніпропетровської області 27.04.2015р. були видані накази. В наказах вказано, що вони дійсні для пред'явлення до 21.04.2016р.

11.01.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. з примусового виконання наказу по боржнику ТОВ «Степове» прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55504565.

В цей же день з метою забезпечення реального виконання рішення суду приватним виконавцем відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» були прийняті постанови про арешт майна боржника і про арешт коштів боржника.

Оскільки вимоги виконавчого документа боржником не виконувались приватним виконавцем 19.01.2018р. були прийняті дві постанови про розшук майна боржника та постанова про арешт майна боржника.

ТОВ «Степове» шляхом подання скарги до господарського суду оскаржило дії приватного виконавця по прийняттю вищезазначених постанов, оскільки вважає, що був пропущений встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України (ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06. 2016р. № 1402-VIІІ).

Згідно ст. 22 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції від 05.04.2015р. - чинній на день видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р., згідно з яким Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. втратив чинність, крім статті 4, яка втрачала чинність з 05.01.2017р.

За вимогами ч.1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р)..

За визначенням наведеним у ст. 1 наведеного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону).

Тобто, за вищенаведеними нормами виконавчі дії можуть бути завершені у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», який діяв до 05.10.2016р. за умови, якщо здійснення виконавчих дій було розпочато до 05.10.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження 10.01.2018р. Виконавче провадження №55504565 по стягненню за наказом від 27.04.2015р. у справі №904/9153/14 було відкрито приватним виконавцем 11.01.2018р. - після набрання чинності нового Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведені норми Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. і на встановлені обставини справи, на момент винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015 р. у справі №904/9153/14 не пропущено, так як зазначений наказ, в силу норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р , дійсний для пред'явлення до виконання у строк до 27.04.2018 року.

Посилаючись на ст.. 5 Цивільного кодексу України і рішення Конституційного Суду України «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)» №1-рп/99 від 09.02.1999р., відповідач вказує на те, що Закон України «Про виконавче провадження» у новій редакції не може розповсюджуватися та впливати на відносини, які виникли до його ухвалення і поновлювати у чинності документи, строк дії яких минув.

В даному випадку таке посилання відповідача є помилковим. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999р. звернув увагу на те, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно - правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зі ст. 1 і пунктів 5-7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. вбачається, що вони саме і містять відповідну вказівку на надання деяких положень Закону зворотної дії в часі.

Права і обов'язки приватного виконавця по вчиненню виконавчих дій і прийняттю відповідного рішення виникли під час відкриття виконавчого провадження, а відповідно до наведених норм новий акт законодавства застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи і з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення прийнятої ухвали без змін, а апеляційної скарги - без задоволення (ст. 276 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (с. Перше Травня Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року у справі №904/9153/14 залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів в порядку, встановленому ст. 288 ГПК України.

(постанова складена у повному обсязі 17.05.2018 року)

Головуючий суддя О.С.Євстигнеєв

Судді: О.В.Чус

В.О.Кузнецов