ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/17344/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Sabiedriba ar ierobezotu atbildibu (Товариство з обмеженою відповідальністю "IKBS")

представник позивача - Антонів Р. В., адвокат

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна"

представник відповідача - Поляк О. В., адвокат

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 (Суддя Маринченко Я. В.) та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 (Головуючий суддя - Коротун О. М., судді Михальська Ю. Б., Корсакова Г. В.) у справі за позовом Sabiedriba ar ierobezotu atbildibu (Товариства з обмеженою відповідальністю "IKBS") до Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" про стягнення 56809,83 євро, що еквівалентно 1795190,63 грн.,

Короткий зміст позовних вимог

1. 05.10.2017 Sabiedriba ar ierobezotu atbildibu (Товариства з обмеженою відповідальністю "IKBS") (далі - Позивач) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" (далі - Відповідач) з позовом про стягнення 56809 євро 83 євроценти.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за контрактом № 70exp від 27.04.2012 (далі - Контракт) Покупцем - SIA "Virgo Nami" було здійснено попередню оплату на суму, що на 56809,93 євро більша ніж вартість поставленого товару, однак Відповідач не повернув Покупцеві переплату. 09.08.2016 Позивач придбав на публічних торгах права вимоги неплатоспроможного (за рішенням суду Зіємельського району міста Риги від 29.12.2014 у справі № С32347714) Покупця до Відповідача в розмірі 56809,83 євро відповідно до договору цесії № 2/2016 (далі - Договір цесії), про що було повідомлено Відповідача.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. 30.11.2017 Господарський суд міста Києва вирішив позов задовольнити. Стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість у розмірі 56809 євро 83 євроцентів та судовий збір у розмірі 26927 грн. 87 коп. Вказане рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018.

Прийняті у справі судові рішення мотивовані тим, що Договір цесії, відповідно до якого до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача за Контрактом, укладено з Позивачем у зв'язку із прийняттям рішення суду Зіємельського району міста Риги від 29.12.2014 у справі № С32347714, за яким оголошено процес неплатоспроможності ТОВ "Virgo Nami" (Покупця). Доказів скасування вказаного рішення, на підставі якого укладено Договір цесії судам не надано, як не надано доказів визнання зазначеного договору недійсним. Таким чином, майно та майнові права ТОВ "Virgo Nami", включно з правом вимоги до Відповідача були предметом прилюдних торгів у процесі неплатоспроможності ТОВ "Virgo Nami" в порядку, встановленому Законом про неплатоспроможність Латвійської Республіки. Кошти, що були одержані від покупців, зокрема Позивача, були спрямовані на фінансування ТОВ "Virgo Nami" з метою погашення вимог його кредиторів. Отже, з урахуванням тієї обставини, що Позивач в даному випадку є фінансуючою організацією ТОВ "Virgo Nami", укладення Договору цесії не суперечить пункту 12.13 Контракту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. 15.03.2018 Відповідач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. 10.04.2018 Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без зміни.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. Подана позовна заява підписана представником Позивача за довіреністю, виданою ОСОБА_3, проте доказів, які б підтверджували повноваження останнього видавати цю довіреність на здійснення відповідних дій як головою правління Позивача не надано. Довіреність оформлена з порушенням порядку засвідчення підпису, встановленого законодавством Латвійської Республіки. Тому позовна заява відповідно до частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не повинна була прийматись до розгляду.

6. Судами не врахований пункт 12.13 Контракту, оскільки Відповідач не надавав згоду ТОВ "Virgo Nami" на передачу прав і обов'язків за контрактом третій особі, тому Договір цесії не відповідає положенням частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що зумовлює визнання такого договору недійсним з моменту його укладення на підставі частини 1 статті 203 ЦК України.

7. Судами попередніх інстанцій неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а судові рішення прийняті без належного підтвердження та доказів переплати вартості поставленого товару. Акт звірки взаєморозрахунків за Контрактом не є належним доказом на підтвердження переплати відповідно до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки свідчить лише про стан розрахунків між сторонами на певну дату звірки бухгалтерського обліку операцій, а тому не може вважатись первинним документом у розумінні пункту 10 частини 1 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Крім того акти взаєморозрахунків не підписані уповноваженими представниками сторін Контракту, а бухгалтер, яка підписала акт від Відповідача, не була уповноважена останнім на вчинення цієї дії.

8. Беручи до уваги умови Контракту та норми чинного законодавства, строк позовної давності сплив 20.03.2017, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та застосування до спірних правовідносин положень статті 267 ЦК України. Враховуючи, що акти звіряння взаєморозрахунків не були підписані уповноваженими особами Відповідача, вони є нікчемними, а тому відсутні підстави для висновку про вчинення останнім дій з визнання свого боргу, тому переривання строку позовної давності не відбулось.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

9. Придбання Позивачем права вимоги до Відповідача шляхом пропозиції найвищої ціни на прилюдних торгах у межах процесу неплатоспроможності ТОВ "Virgo Nami" є відступлення останнім у встановленому порядку своїх прав за Контрактом фінансуючій організації - Позивачеві. Зважаючи на приписи пункту 12.13 Контракту та статті 516 ЦК України таке відступлення не потребує згоди боржника - Відповідача.

10. Акти звірки є документами. які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, оскільки підтверджують наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір і свідчать про визнання боргу Відповідачем, відтак підписані обома сторонами Контракту акти є належними, допустимими, достовірними та достатніми письмовими доказами заборгованості Відповідача перед Позивачем.

11. Відповідач в особі уповноваженої законом і статутом особи - генерального директором В. Ю. Калугіна, підписавши 06.01.2015 акти звірки взаєморозрахунків, які підтверджують заборгованість у сумі 56809,83 євро, визнав борг, а отже перебіг позовної давності перервався 06.01.2015, тому останнім днем строку позовної давності є 06.01.2018, а пред'явлення 05.10.2017 позову здійснено Позивачем у межах строку позовної давності.

Позиція Верховного Суду

14. Зазначаючи про відсутність підтвердження наявності у особи, яка підписала довіреність на вчинення дій від імені Позивача, відповідних повноважень Відповідач, однак не надав судам попередніх інстанцій підтвердження в обґрунтування наведених посилань, у зв'язку з чим Суд відхиляє як необґрунтовані посилання Скаржника (пункт 5) на те, що подана позовна заява у даній справі підлягала поверненню.

15. Суд відхиляє посилання Скаржника (пункт 6) на те, що судами не враховано ненадання Відповідачем згоди ТОВ "Virgo Nami" на передачу прав і обов'язків за контрактом третій особі з огляду на те, що, як встановлено судами, майно та майнові права ТОВ "Virgo Nami", включаючи права вимоги до Відповідача, були предметом прилюдних торгів у процесі неплатоспроможності ТОВ "Virgo Nami" в порядку, встановленому Законом про неплатоспроможність Латвійської Республіки. Кошти, що були одержані від покупців, включаючи Позивача, були спрямовані на фінансування ТОВ "Virgo Nami" з метою погашення вимог кредиторів боржника, а тому, враховуючи, що Позивач в даному випадку є фінансуючою організацією ТОВ "Virgo Nami", суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що укладення договору відступлення права вимоги не суперечить пункту 12.13 Контракту.

16. Посилання Скаржника (пункт 7) на неналежність актів звірки взаєморозрахунків за Договором як доказів Суд відхиляє, враховуючи, що оцінка поданих учасниками справи доказів у справі не належить до повноважень Суду. Разом з цим, судами встановлено, що за поясненням Відповідача ОСОБА_5, що підписала акти звірки взаємних розрахунків, дійсно працює бухгалтером у Відповідача, на вказаних актах наявний відтиск печатки Відповідача, однак жодних доказів втрати чи викрадення цієї печатки або неправомірного її використання не надані, при цьому зазначені акти направлялись супровідним листом за підписом генерального директора Відповідача. У зв'язку з цим апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи акти звірки взаємних розрахунків складені Відповідачем відповідно до умов укладеного Контракту та підписані уповноваженими представниками обох сторін, тому наявні в матеріалах справи докази визнав такими, що в розумінні статей 76 - 79 ГПК України підтверджують наявність заборгованості у розмірі 56809,83 євро.

17. Доводи Скаржника (пункт 8) щодо спливу строку позовної давності Суд відхиляє, з огляду на таке. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відповідач в особі генерального директора ОСОБА_6 підписав 06.01.2015 лист, яким Позивачу направлено акти звірки взаємних розрахунків, що свідчить про визнання Відповідачем наявної у останнього заборгованості в розмірі 56809,383 євро, що в силу вимог статті 264 ЦК України мало наслідком переривання строку позовної давності. При цьому відповідно до частини 3 статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З огляду на наведене, суди дійшли мотивованого висновку про те, що, починаючи з 06.01.2015, перебіг позовної давності розпочався заново та на час звернення Позивача з позовом - 05.10.2017 - не сплив.

18. Суд вважає необґрунтованим посилання Скаржника на неповноту встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи, оскільки місцевий та апеляційний господарські суди повно перевірили усі доводи учасників справи, встановили істотні обставини, надали їм належну правову оцінку та застосували норми, якими врегульовано спірні правовідносини.

19. З огляду на наведене рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій законні та обґрунтовані, а тому зміні чи скасуванню не підлягають.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БНК-Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі № 910/17344/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак