КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. Справа№ 910/17362/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.04.2018 року

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/17362/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ"

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 року у справі №910/17362/17, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що відповідач був власником та залишається іпотекодержателем нежитлових приміщень підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 0, що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 б, у зв'язку з чим вважає незаконними договори купівлі-продажу, на підставі яких Позивач набув право власності на спірні об'єкти нерухомого майна.

Апелянт в свою скаргу обґрунтовує тим, що посилання Позивача виключно на договір оренди нежитлових приміщень від 21.03.2013 року зі змінами та доповненнями, на підставі якого ТОВ «БУД-ВВВ» передало в оренду ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» нежитлові приміщення підвального та першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв м, що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 б, є недостатнім для задоволення позовних вимог.

Апелянт захначає, щоПозивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав.

Також, скаржник вказує, що місцевий господарський суд безпідставно та неправомірно задовольнив клопотання Позивача про забезпечення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Гончарова С.А., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.03.2018 року, у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018 у справі №910/17362/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 18.04.2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 року оголошено перерву до 25.04.2018 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" про зупинення провадження по справі №910/17362/17 за позовом Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" про визнання права власності до набрання законної сили рішенням у справі № 910/23396/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІСТОН АГРО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця", Компанії "Канела Інвестмент Лтд" (KANELA INVESTMENT LTD) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та договору оренди відмовлено.

Позивач, згідно з поданим до суду 02.04.2018 року відзивом, проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та просить апеляційний суд апеляційну скаргу ТОВ «БУД-ВВВ» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

На підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Білицькою В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 944, укладеного між ТОВ "Торговий дім "Дарниця" (продавець) та Компанією "Канела Інвестмент ЛТД" (покупець), позивач набув права приватної власності на нежитлове приміщення підвального поверху, загальною площею 2 440 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63).

Також на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Білицькою В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 945, укладеного між ТОВ "Торговий дім "Дарниця" (продавець) та Компанією "Канела Інвестмент ЛТД" (покупець), позивач набув права приватної власності на нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63).

Крім того, за умовами договору купівлі-продажу від 13.03.2012р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Байдик Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 308, укладеного між ТОВ "Буд Інвест Консалтинг" (продавець) та Компанією "Канела Інвестмент ЛТД" (покупець), позивач купив нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5 972,60 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 34806651).

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є изнання права власності.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Компанія "Канела Інвестмент ЛТД" набула права власності на:

- нежитлове приміщення підвального поверху, загальною площею 2440 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 2862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5972,60 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 34806651)

на підставі (відповідно):

- договору купівлі-продажу від 20.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Білицькою В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 944;

- договору купівлі-продажу від 20.05.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Білицькою В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 945;

- договору купівлі-продажу від 13.03.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Байдик Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 308.

Проте, відповідач не визнає право власності Компаніїї на вказані об'єкти, продовжує їх утримувати та використовувати у своїх інтересах. У позові Компанія, посилаючись на ст. 392 ЦК України, просить визнати право власності на вказані приміщення. визнання права власності Компанії «Канела Інвестмент ЛТД» (Позивача) на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: місто Київ, Харківське шосе, 144 Б.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу нерухомого майна, дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, судові рішення у справах № 910/10442/16, 910/15577/16, 910/11210/16, № 910/10261/16, № 826/8251/16, наказ Мінюсту 1319/5 від 05.05.2016. та положення ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 392 ЦК України, правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 07.11.2012. у справі №6-107цс12, від 04.12.2012. у справі №3-55гс12, від 11.12.2012. у справі №3-65гс12, від 23.12.2014. у справі №3-191гс14 та Листі «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» від 01.07.2013 року.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Договором (правочином) є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так само відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, указані вище угоди купівлі-продажу нежитлових приміщень, за якими позивачу перейшло право власності, на час розгляду даної справи недійсними не визнавались, були виконані сторонами та на їх підставі були внесені відповідні записи до Державних реєстрів про речові права на вказане майно.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що Компанія "Канела Інвестмент Лтд" (позивач) є власником нежитлових приміщень підвального, першого та другого поверхів нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б.

Cудом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач - ТОВ "Буд-ВВВ" не визнає право власності Компанії "Канела Інвестмент Лтд" на це майно. Зокрема, ТОВ "Буд-ВВВ", вважаючи себе власником приміщень, на свій розсуд розпоряджається ними шляхом передачі в оренду третім особам, що підтверджується договором оренди нежитлових приміщень від 21.03.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В.; договором про внесення змін від 25.03.2015 до договору оренди нежитлових приміщень від 21.03.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В.; договором про внесення змін від 28.01.2016 до договору оренди нежитлових приміщень від 21.03.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В.

Також місцевим судом вірно встановлено, що в провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/23396/16 за позовом ТОВ "Буд-ВВВ" до Компанії "Канела Інвестмент ЛТД", ТОВ "ТД "Дарниця" та ТОВ "Рістон-Агро" про визнання недійсними договорів від 20.05.2016 року про купівлю-продаж нежитлових приміщень площею 2440,00 кв.м. та 2 862,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б, а також договору оренди нежитлового приміщення від 02.11.2016 року, укладеного між ТОВ "Рістон-Агро", як орендарем, та Компанією "Канела Інвестмент ЛТД", як орендодавцем, предметом якого є нежитлові приміщення площею 5972,60 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б.

При цьому в обґрунтування позовної заяви ТОВ "Буд-ВВВ" у вказаній справі посилається на той факт, що він є власником нежитлових приміщень підвального та першого поверху загальною площею 2 862,4 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б (літ. "А"), що підтверджується договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Ханіною А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2280, а тому вважає, що укладені 20.05.2016 року між ТОВ "ТД "Дарниця" та Компанією "Канела Інвестмент ЛТД" договори купівлі-продажу є недійсними.

Таким чином з наведеного випливає, що ТОВ "Буд-ВВВ" оспорює законність набуття Компанією "Канела Інвестмент ЛТД" права власності не тільки на нежитлові приміщення площею 2862,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б, але й на нежитлові приміщення площею 2440,00 кв.м., що знаходяться за тією ж адресою, тобто на об'єкти нерухомого майна, що мають реєстраційні номери в Державному реєстрі речових прав № 63 та № 63.

Крім того, у вказаній справі ТОВ "Буд-ВВВ" просить суд визнати недійсним і договір оренди нежитлового приміщення від 02.11.2016 року, укладений між ТОВ "Рістон-Агро" та Компанією "Канела Інвестмент ЛТД", предметом якого є нежитлові приміщення площею 5972,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 34806651.

Так, у цій частині позов мотивований тим, що товариство з 01.02.2016 року орендує у ТОВ "Росичі" нежилі приміщення II поверху та надбудови з прибудовою (в літ А) загальною площею 5972,60 кв.м., де знаходяться речі, бухгалтерські, фінансові та інші документи, матеріальні цінності, комп'ютерна техніка, меблі, які належать ТОВ "Буд-ВВВ" або використовуються товариством на підставі укладених правочинів. При цьому ТОВ "Росичі", як орендодавець, не повідомляло ТОВ "Буд-ВВВ" про відчуження нежилих приміщень загальною площею 5972,60 кв.м. та про зміну власника майна, від Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" також будь-яких повідомлень щодо зміни власника вказаних нежилих приміщень II поверху та надбудови з прибудовою (в літ А) не надходило.

До того ж, у адміністративній справі № 826/2411/17, порушеній 17.02.2017 року за позовом ТОВ "Буд-ВВВ" до приватного нотаріуса КМНО Білицької В.М. та приватного нотаріуса ДМНО Павловської Г.О. про визнання протиправними дій та скасування рішень, ТОВ "Буд-ВВВ" просить суд визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Білицької В.М. про державну реєстрацію права власності Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б, загальною площею 2440,00 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомості 63 та загальною площею 2862,40 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомості 63. У обґрунтування позовних вимог ТОВ "Буд-ВВВ" також посилається на договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 року, посвідчений нотаріально приватним нотарцусом КМНО Ханіною А.В., реєстровий № 2280.

Також, рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2016 року у справі № 910/15577/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року, був задоволений позов Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" до ТОВ "Буд-ВВВ" та ПАТ "Київенерго", розірвано договір про постачання електричної енергії № 63261 від 15.06.2016., укладений між відповідачами та зобов'язано ПАТ "Київенерго" припинити електропостачання у нежитловій будівлі, розташованій за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б. При цьому зі змісту вказаних судових рішень у справі № 910/15577/16 вбачається, що спірний договір № 63261 від 15.06.2016 року був укладений ТОВ "Буд-ВВВ" з ПАТ "Київенерго" стосовно всього об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б, що свідчить про використання ТОВ "Буд-ВВВ" усіх приміщень за вказаною адресою.

Стосовно доводів відповідача, про те, що приміщення підвального та першого поверхів перебувало в іпотеці у ТОВ "БУД-ВВВ" колегією суддів не приймається з огляду на наступне.

19.03.2013 року між ТОВ "ТД "Дарниця" та ТОВ "Буд-ВВВ" був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., зареєстрований в реєстрі за № 2280, згідно з яким право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверхів перейшло до ТОВ "Буд-ВВВ".

Проте, рішенням господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі № 910/10442/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 09.03.2017, зазначений договір про задоволенням вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 року, на підставі якого відповідач набув право власності на нежитлові приміщення площею 2 862,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б, був визнаний недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Отже, оскільки договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.03.2013 року є недійсним з моменту його укладення, то відповідач не був власником об'єкта нерухомого майна площею 2862,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б.

Згідно з ч. 2 ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов'язання кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, зокрема - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції).

При цьому визнання правочину (господарського договору) судом недійсним є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону (пунктом 2.5.1 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ).

Вказане підтверджується також постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 року у справі № 826/8251/16, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.08.2017 року, якими ТОВ "Буд-ВВВ" відмовлено у задоволенні позову до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, про визнання неправомірним наказу Міністерства юстиції України від 05.05.2016 року № 1319/5, яким серед іншого скасовано записи про державну реєстрацію речових прав, а саме - права власності та право іпотекодержателя (ТОВ "БУД-ВВВ") на об'єкт нерухомого майна, площею 2 862,40 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б.

Отже, доводи відповідача про те, що до прийняття вказаного рішення він законно користування спірним нежитловим приміщенням, площею 2 862,40 кв.м., та, як власник, уклав договір оренди від 21.03.2013 року (зі змінами та доповненнями) є необґрунтованими. При цьому з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з адміністративним позовом у справі № 826/2411/17, товариство "Буд-ВВВ" було обізнане про те, що договір, на який воно посилається, як на правову підставу набуття права власності на спірний об'єкт нерухомого майна, визнаний недійсним.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що подальші дії з купівлі-продажу вказаного об'єкту не впливають та не порушують права та інтереси ТОВ"Буд-ВВВ".

Зважаючи на встановлені обставин справи та норми чинного законодавства, суд першої інстанції правомірно приходить до висновку, що ТОВ "Буд-ВВВ" оспорює належність приміщень позивачеві, не визнає за ним права здійснювати правомочності власника та має власний інтерес до спірних приміщень.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 312 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постановах від 07.11.2012 у справі №6-107цс12, від 04.12.2012 у справі №3-55гс12, від 11.12.2012 у справі №3-65гс12, від 23.12.2014 у справі №3-191гс14, у разі якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Отже, за змістом наведеної норми права позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Листі Верховного Суду України "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" від 01.07.2013 р., відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, він повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Предметом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна.

Право власності на спірні приміщення були набуті позивачем на підставі угод купівлі-продажу, які на час розгляду даної справи у судовому порядку недійсними не визнані.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" про визнання права власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144 Б, загальною площею 2440,00 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомості 63, загальною площею 2862,40 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомості 63 та загальною площею 5972,60 кв.м. реєстраційний номер об'єкта нерухомості 34806651, є обґрунтованою та такою, що вірно задоволена судом першої інстанції .

Доводи апелянта стовно незаконності вжиття заходів забезпечення позову, колегією суддів не приймаються оскільки останній скористався своїм процесуальним правом на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 09.10.2017 року про забезпечення позову у справі № 910/17362/17, так постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 року апеляційну скаргу ТОВ «БУД-ВВВ» залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 09.10.2017 року про забезпечення позову у справі № 910/17362/17 без змін.

Щодо клопотань відповідача про залучення до розгляду справи третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Тиса-1" та ТОВ "Торговий дім "Дарниця", то судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у їх задоволенні, виходячи з того, що вказані особи не є учасниками спірних правовідносин, їх юридичний інтерес на право власності спірних приміщень відповідач не підтвердив, а тому суд вважає, що рішення по справі не вплине на права та обов'язки цих осіб.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/17362/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17362/17 повернути до суду першої інстанції.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка

повний текст складено 03.05.2018 року