ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018

Справа № 910/2667/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства “Укрнафта”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська електротехнічна компанія ТД”

про стягнення 13 339, 33 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва з позовом звернулось Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі – ПАТ "Укрнафта", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська електротехнічна компанія ТД” (далі – ТОВ “Українська електротехнічна компанія ТД”, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 13 339, 33 грн.

У обґрунтування позову ПАТ "Укрнафта" зазначає, що відповідно до умов договору купівлі-продажу № 16/454-мтр від 08.12.2016 р. позивачем була здійснена попередня оплата замовленого товару. Однак, відповідач - ТОВ “Українська електротехнічна компанія ТД” порушив свої зобов'язання за договором та поставку товару не здійснив, отже, сплачені кошти мають бути повернуті позивачу.

У позові ПАТ "Укрнафта" просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 12 126,66 грн., штраф у сумі 1 212,66 грн., а всього - 13 339, 33 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.03.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідач, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 08.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Українська електротехнічна компанія ТД” (постачальник) був укладений договір купівлі-продажу № 16/454-МТР (далі – договір), відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає і оплачує товар, передбачений специфікацією, загальною вартістю 22 087,13 грн. (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачені умови поставки, а саме – транспортом покупця зі складу продавця на склад покупця. Термін поставки товару становить - протягом 20 днів з моменту попередньої оплати партії товару покупцем.

Датою поставки товару вважається дата підписання акту прийому-передачі товару, якщо виникла необхідність у його складанні, а в інших випадках – відмітка про отримання на товаросупровідних документах. Продавець повідомляє покупця про готовність до відвантаження товару (п.п. 2.2, 2.3 договору).

Загальна вартість договору визначається загальною вартістю поставленого товару, відповідно до п. 1.1 даного договору і складає 22 087,13 грн. (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору покупець проводить оплату товару шляхом перерахування коштів на рахунок продавця, включаючи ПДВ до ціни товару у вигляді 100 % попередньої оплати партії товару.

Договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 9.1 договору).

Також судом встановлено, що на виконання умов договору № 16/454-мтр від 08.12.2016 р. позивач здійснив передплату вартості товару у сумі 20 897,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5466 від 26.12.2016 р., № 5310 від 09.12.2016 р., № 5330 від 09.12.2016 р.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов’язання з поставки виконав неналежним чином, оплачений позивачем товар поставив частково – на суму 8 771,10 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000018 від 18.01.2017 р., № РН-0000039 від 30.01.2017 р. Отже, непоставленим залишився товар на суму 12 126,66 грн.

21.01.2018 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у сумі 12 126,66 грн. у 10-ти денний термін з моменту її отримання. Однак, вказана вимога, залишилась без виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

При цьому частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки, відповідач доводів позивача не спростував та доказів, які б підтверджували повернення попередньої оплати за непоставлене обладнання в сумі 12 126,66 грн., не надав, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню у заявленій позивачем сумі – 12 126,66 грн.

Також позивач просить стягнути штраф у сумі 1 212,66 грн. за прострочення виконання відповідачем договірних зобов’язань з поставки товару.

Як вже встановлено судом, відповідач товар за договором № 16/454-мтр від 08.12.2016 р. позивачу не поставив, отже, допустив порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.4 учасники договірних відносин передбачили, що у випадку недотримання продавцем термінів поставки товару, згідно з п. 2.1 договору, він сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10 % від ціни непоставленого товару

Разом з тим, суд вважає, що вказана штрафна санкція може бути застосована лише у тому випадку, коли покупець не відмовився від прийняття товару. Натомість, у даному випадку позивач просив повернути йому попередню оплату, що свідчить про відмову від подальшої поставки цього товару. Отже, встановлені законом правові наслідки щодо вимог про повернення попередньої оплати у разі порушення строків повернення коштів не передбачають такого виду відповідальності, як стягнення штрафу, оскільки вимагаючи повернення коштів попередньої оплати, покупець тим самим задовольнився виконаним, відмовився від поставки (прийняття товару) і виконання договору продавцем, що виключає обов'язок останнього нести відповідальність за порушення строків поставки у вигляді неустойки за період з часу виникнення у позивача права вимоги повернення попередньої оплати до заявлення про це вимог.

Вказану позицію викладено у постанові Вищого господарського суду України від 19 лютого 2014 року по справі № 908/2603/13.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення штрафу у сумі 1 212,66 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ "Укрнафта" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська електротехнічна компанія ТД” про стягнення 13 339, 33 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська електротехнічна компанія ТД” (03680, м. Київ, вул. Якутська, буд. 10, офіс 101, ідентифікаційний код 39870787) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провул. Несторівський, 3-5, ідентифікаційний код 00135390) попередню оплату у сумі 12 126 (дванадцять тисяч сто двадцять шість) грн. 66 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 601 (одна тисяча шістсот одна) грн. 82 коп.

У решті позовних вимог – відмовити.

Повне судове рішення складено 17 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя           Головіна К.І.