ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 травня 2018 р. Справа № 918/206/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. при секретарі Коваль С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Житлово-комунальне підприємство "Західне"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне"

про стягнення заборгованості в сумі 34 800,00 грн. за виконані роботи згідно договору підряду

За участю представників сторін:

від позивача: представник начальник ОСОБА_2

від відповідача: представник не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Житлово-комунальне підприємство "Західне" (надалі - Позивач або ЖКП "Західне") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (надалі - Відповідач або ТОВ "Санком-Рівне") в якому просить стягнути з останнього 34 800 грн. 00 коп.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що Позивачем на підставі Договору підряду № 1110 з вивезення великогабаритних, ремонтних відходів, залишків рослинності, частини стовбурів, крон дерев і чагарників, стихійних сміттєзвалищ з території ЖКП "Західне" від 14.11.2016 року та на підставі Договору підряду № 03/17 з вивезення великогабаритних, ремонтних відходів, стихійних сміттєзвалищ від житлових будинків від 01.06.2017 року надано Відповідачу послуги з вивезення великогабаритних, ремонтних відходів, однак останній оплату провів частково та станом на день подання позову до суду заборгованість становить 34 800, 00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 03.05.2018 року підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 03.05.2018 року не з'явився, відзиву на позов не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 423, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору та можливість здійснювати розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, безпосередньо дослідивши докази у справі, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

14 листопада 2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (Замовник) та Житлово - комунальним підприємством "Західне" (Підрядник) було укладено Договір підряду № 1110 (надалі - Договір 1), за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов цього Договору роботу, а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її (п. 1.1 Договору 1).

Підрядник виконує роботи з вивезення великогабаритних, ремонтних відходів, залишків рослинності, частини стовбурів, крон дерев і чагарників, стихійних сміттєзвалищ з території ЖКП "Західне" згідно Додатку № 1 (п. 2.1 Договору 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору 1, предметом підряду (результатом виконаних робіт за цим договором) є: вчасне та якісне вивезення великогабаритних, ремонтних відходів, деревини та всього іншого, що утворюється на та біля контейнерних майданчиків, стихійних сміттєзвалищ.

Обсяг виконаних робіт розраховується Підрядником на підставі фактично виконаних робіт, які не повинні перевищувати норми, що затверджені рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради (п. 4.1 Договору 1).

У відповідності до п. 5.1 Договору 1, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 5 (п'яти) днів після закінчення календарного місяця (п. 5.2 Договору 1).

Згідно з п. 5.5 Договору 1, оплата робіт здійснюється не пізніше, ніж до 20 числа періоду, що настає за розрахунковим.

Договір діє з 15.11.2016 року до 31.12.2016 року і набирає чинності з дня його підписання (п. 12.1. Договору 1).

Відповідно до п. 13.3. Договору 1, у разі коли строк договору закінчився і жодна із сторін не повідомила про його розірвання, договір вважається пролонгованим.

Вказаний Договір 1 підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

01 червня 2017 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (Замовник) та Житлово - комунальним підприємством "Західне" (Підрядник) було укладено Договір підряду № 03/17 (надалі - Договір 2), за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати, у відповідності до умов цього Договору, роботу, а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її (розділ 1 Договору 2).

Підрядник виконує роботи з вивезення великогабаритних, ремонтних відходів, стихійних сміттєзвалищ від житлових будинків (Додаток 1) (розділ 2 Договору 2).

Відповідно до п. 3.1 Договору 2, предметом підряду (результатом виконаних робіт за цим договором) є: вчасне та якісне вивезення великогабаритних, ремонтних відходів та всього іншого, що утворюється на та біля контейнерних майданчиків, стихійних сміттєзвалищ, а також інших традиційних місцях накопичення побутових відходів.

Обсяг виконаних робіт розраховується Підрядником на підставі фактично виконаних робіт, які не повинні перевищувати норми, що затверджені рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13.07.2010 року № 122 (п. 4.1 Договору 2).

У відповідності до п. 5.1 Договору 1, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 5 (п'яти) днів після закінчення календарного місяця (п. 5.2 Договору 2).

Згідно з п. 5.3 Договору 2, оплата робіт здійснюється не пізніше, ніж до 20 числа періоду, що настає за розрахунковим.

Договір діє з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року і набирає чинності з дня його підписання. У разі коли за 15 днів до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим (п. 12.1. Договору 1).

Вказаний Договір 2 підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звертався до Відповідача з листом № 641 від 01.12.2017 р. в якому зазначив про те, що у зв'язку з невиконанням умов договору підряду № 03/17 від 01.06.2017 р. та заборгованістю, повідомляє про розірвання договору та припинення договірних відносин з 01.01.2018 р. та просив терміново погасити заборгованість.

Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору 02.02.2018 року позивачем на адресу відповідача надсилалася претензія № 60/2 від 01.02.2018 р. з вимогою погасити заборгованість за надані позивачем послуги, яка була вручена уповноваженому представнику відповідача 02.02.2018 р., однак на дату подання позову до суду відповідач заборгованість не оплатив.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що -господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини, що виникли між сторонами спору є відносинами, що виникли з договору підряду.

Згідно частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання Договору 1 Позивачем були надані послуги по вивезенню великогабаритних та ремонтних відходів, а Відповідач отримав вказані послуги відповідно до актів виконаних робіт за період з листопада 2016 р. по травень 2017 р. на загальну суму 104 000,00 грн. (а.с. 13-19).

Як вбачається з матеріалів справи зауважень та претензій щодо строків виконання та якості наданих послуг від Відповідача не надходило, відтак у останнього виникло зобов'язання щодо оплати виконаних робіт відповідно до умов Договору 1 та актів виконаних робіт.

Судом встановлено, що Відповідач згідно платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи, здійснив часткову оплату в розмірі 100 500, 00 грн. (а.с. 27-33), відтак станом на день розгляду справи за Відповідачем рахується заборгованість згідно Договору 1 в розмірі 3 500, 00 грн.

На виконання Договору 2 Позивачем були надані послуги по вивезенню великогабаритних та ремонтних відходів, а Відповідач отримав вказані послуги відповідно до актів виконаних робіт за період з червня 2017 р. по грудень 2017 р. на загальну суму 134 400,00 грн. (а.с. 20-26).

Як вбачається з матеріалів справи зауважень та претензій щодо строків виконання та якості наданих послуг від Відповідача не надходило, відтак у останнього виникло зобов'язання щодо оплати виконаних робіт відповідно до умов Договору 2 та актів виконаних робіт.

Судом встановлено, що Відповідач згідно платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи, здійснив часткову оплату в розмірі 103 100, 00 грн. (а.с. 34-40), відтак станом на день розгляду справи за Відповідачем рахується заборгованість згідно Договору 2 в розмірі 31 300, 00 грн.

На час розгляду справи доказів сплати Відповідачем заборгованості за виконані роботи по Договору 1 та Договору 2, Позивачу в сумі 34 800 грн. 00 коп. (3 500,00 грн. + 31 300,00 грн.) матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Відповідача 34 800,00 грн. заборгованості за виконані роботи обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що Позивач довів наявність заборгованості по оплаті за виконані роботи згідно договорів підряду №1110 від 14.11.2016р., №03/17 від 01.06.2017р., а Відповідач вказаних обставин належними та достатніми доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" (33013, м. Рівне, вул. Шевченка, 45, ) на користь Житлово-комунального підприємства "Західне" (33024, м. Рівне, вул. Вербова, 20,) заборгованість в сумі 34 800,00 грн. за виконані роботи згідно договорів підряду №1110 від 14.11.2016р., №03/17 від 01.06.2017р. та 1762, 00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано "05" травня 2018 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.