РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/18795/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електромотор" про стягнення 25810,39 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Пуляєва Ю.Д. (представник за довіреністю);

від відповідача - Срібний В.А. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову, з урахуванням прийнятих судом заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, про стягнення з Відповідача 23006,30 грн. заборгованості за надані на підставі укладених між сторонами договорів послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також 3291,51 грн. інфляційних втрат та 691,84 грн. 3 % річних.

Відповідач позов не визнав, вказавши у відзиві на те, що договірні відносини між сторонами є припиненими з 31.07.2015 через відмову Відповідача від їх переукладення, та Позивачем надання відповідних послуг не є доведеним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладених між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як споживачем, Договорів від 18.07.2014, останньому надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, зокрема, за Договором № 495/07/14 на нежитлове приміщення № 364 площею 89,7 кв.м., за Договором № 496/07/14 на нежитлове приміщення № 365 площею 92,5 кв.м., за Договором № 497/07/14 на нежитлове приміщення № 366 площею 53,6 кв.м., що належать Відповідачу на праві власності та знаходяться за адресою: м. Київ, просп. А. Навої, 69.

За надані послуги Відповідач зобов'язався сплачувати Позивачу плату у встановленому Договорами порядку та розмірі - не пізніше 3 днів з дня отримання рахунку-фактури, але не пізніше 3 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 6.1., 6.2. Договорів, останні діють до 31.07.2015 та вважаються переукладеними на той же строк і на тих же умовах, якщо за один місяць до припинення його дії жодна із сторін не повідомила про його розірвання.

Ураховуючи, що Відповідач звертався до Позивача з відповідними листами (від 02.07.2015 та 08.07.2015) про відсутність наміру продовжувати укладені між ними договори, останні припинили свою дію з серпня 2015 року, доказів їх переукладення до суду не надано. Разом із тим, матеріалами справи підтверджується надання послуг Позивачем у період і після припинення дії договорів, та Відповідачем, у свою чергу, не доведено, що останній дані послуги фактично не споживав, у зв'язку з чим на підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у Відповідача наявний обов'язок з їх оплати.

Відповідно до п. 18 Порядку обліку та оплати послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, із припиненням дії договорів обов'язок з оплати Відповідачем наданих послуг виникає щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Із матеріалів справи вбачається, що в спірний період з січня 2015 року по квітень 2015 року застосовувався тариф на послуги з утримання будинків, спору та прибудинкових територій, у розмірі 3,14 грн. з ПДВ на 1 кв.м.; у період з квітня 2015 року по листопад 2016 року - у розмірі 3,26 грн. з ПДВ на 1 кв.м.; у період з листопада 2016 року по червень 2017 року - у розмірі 4,40 грн. з ПДВ на 1 кв.м.; у період з червня 2017 року по липень 2017 року включно - у розмірі 5,03 грн. з ПДВ на 1 кв.м. Наведені тарифи застосовані згідно з відповідними розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим».

Предметом спору є стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, яка станом на 31.10.2016 разом становить 23006,30 грн.

Проте у встановлений строк Відповідач заборгованість не погасив. Доказів погашення цієї суми заборгованості на час винесення рішення у справі Відповідач суду не надав.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та встановлено, що останній містить арифметичні неточності та помилки, а саме: при застосуванні тарифу в розмірі 3,26 грн. за період з квітня 2015 року по листопад 2016 року на нежитлове приміщення № 364 площею 89,7 кв.м. (за Договором № 495/07/14), вартість послуг становить 292,42 грн.; на нежитлове приміщення № 365 площею 92,5 кв.м. (за Договором № 496/07/14) вартість послуг становить 301,55 грн.; на нежитлове приміщення № 366 площею 53,6 кв.м. (за Договором № 497/07/14) вартість послуг становить 174,74 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача за надані послуги становить 22995,86 грн., з яких: 9063,68 грн. за Договором № 495/07/14, 8276,80 грн. за Договором № 496/07/14 та 5655,38 грн. за Договором № 497/07/14, що залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована, у зв'язку з чим дана позовна вимога про стягнення вищевказаної суми визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема у вигляді нарахування та стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України.

Здійснивши перерахунок даних компенсаційних виплат, з урахуванням встановлених судом вище сум заборгованості Відповідача та визначених Позивачем періодів нарахування, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає 3289,05 грн. інфляційних втрат та 692,33 грн. 3 % річних, у зв'язку з чим дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню в межах вказаних сум.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електромотор" (м. Київ, пр-кт Лісовий, 39А; ідентифікаційний код 36464202) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (м. Київ, вул. М. Берлінського, 15; ідентифікаційний код 36844047) 22995 (двадцять дві тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 86 коп. основного боргу, 3289 (три тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 692 (шістсот дев'яносто дві) грн. 33 коп. 3 % річних, а також 1598 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 80 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.05.2018.

Суддя Р.Б. Сташків