ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3258/17

За позовом: Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (вул. Балківська,буд. б.1-Б, м. Одеса, Одеська область, 65110, код ЄДРПОУ - 34674102)

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Гловацького Анатолія Мілентійовича (АДРЕСА_1, РНКПП - НОМЕР_1)

про стягнення 19 425 грн. 32 коп.

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Аганін В.Ю.

Представники:

Від позивача: Максименко О.О. - на підставі довіреності № 01/11-1392 від 21.12.2017 р.; Зубачова Ю.В. - на підставі довіреності № 01/11-1387 від 21.12.2017 р.;

Від відповідача: Рева Д.С. - на підставі ордеру № 346330 від 15.02.2018р.;

В засіданні брали участь:

Від позивача: Зубачова Ю.В. - на підставі довіреності № 01/11-1387 від 21.12.2017 р.;

Від відповідача: Рева Д.С. - на підставі ордеру № 346330 від 15.02.2018р.;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Комунальне підприємство (далі - КП) "Теплопостачання міста Одеси", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гловацького Анатолія Мілентійовича про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 19 425 грн. 32 коп.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02 січня 2018 р. відкрито провадження у справі № 916/3258/17 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02 березня 2018 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/3258/17 на тридцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02 квітня 2018 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3258/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2018р.

Представники позивача позовну заяву підтримують, наполягають на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Як зазначив позивач у справі, КП "Теплопостачання міста Одеси" забезпечує тепловою енергією приміщення офісу ФОП Гловацького А.М., яке розташоване в м.Одесі по вул.Піонерській, 16-Б.

До інженерних споруд житлового будинку по вул.Піонерській, 16-Б, у тому числі і розташованих в них нежитлових приміщень, входять системи централізованого опалення. Облаштування індивідуальної системи опалення у вищевказаному нежитловому приміщенні офісу, у передбаченому законодавством порядку проведено не було і тому, відповідно до п.п.20,23 «Правил користування теплової енергії», затвердженої Постановою КМУ від 03.10.2007р. №1198, облік споживання теплової енергії на опалення у даному приміщенні визначається розрахунковим способом.

За даними позивача за період з 01.10.2012р. по 01.05.2016р. відповідачем було спожито теплової енергії на суму 19 425 грн. 32 коп.

Також, позивач зазначає, що на підставі ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є своєчасне укладення договору з організацією, що здійснює постачання теплової енергії та щомісячна оплата за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п.1 Постанови КМУ від 03.10.2007р. №1198 «Про затвердження правил користування тепловою енергією» Правила користування тепловою енергією визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії. Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до п.40 Правил споживач теплової енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Позивач зазначає, що з боку представника відповідача Рева Д.С., що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30.01.2015р., на адресу теплопостачальної організації надійшла заява від 16.10.2015р. із пропозицією укласти договір на теплопостачання нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Піонерська, 16-Б. Проте, ФОП Гловацький А.М., отримуючи теплову енергію, до теперішнього часу не уклав договір на постачання теплової енергії, разом з тим від отримання теплової енергії не відмовляється та продовжує безпідставно отримувати теплову енергію на централізоване опалення у вищевказаному нежитловому приміщенні.

Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які проживають у будинку, в якому розташований об'єкт споживача, на забезпечення їх здоров'я та права на достатній життєвий рівень, що включає право на житло, КП "Теплопостачання міста Одеси" здійснювало та продовжує здійснювати постачання теплової енергії споживачу , адже, приміщення відповідача не є відокремленим від житлового будинку в цілому та не може бути відключеним від єдиної системи теплопостачання будинку.

Згідно із змінами, внесеними Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.10.2007р. №169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005р. №4 «Про затвердження порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключення від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщень житлового будинку не передбачено чинним законодавством.

Таким чином, позивач зазначив, що він не має ніякої технічної можливості не надавати теплову енергію в приміщення, що розташоване в м.Одесі за адресою: вул.Піонерська, 16-Б, оскільки вказане приміщення знаходиться у житловому будинку, його система опалення є невід'ємною частиною системи опалення житлового будинку.

Крім того, позивач зазначив, що бездоговірне споживання теплової енергії не є підставою для звільнення споживача від її оплати, а заборгованість, що виникла, підлягає стягненню як вартість безпідставно набутого майна відповідно до положень ст.ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 19 245 грн. 32 коп.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач безпідставно пропустив строк для пред'явлення частини вимог у даному спору, оскільки, він просить стягнути заборгованість за період з жовтня 2012р. по квітень 2016р., а у відповідності до положень ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, як вважає відповідач, усі вимоги позивача за період з жовтня 2012р. по грудень 2014р. включно підлягають відхиленню через пропуск позовної давності.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається лише пред'явленням позову. Відтак, позовна давність була перервана саме пред'явленням позову 28 грудня 2017р. до господарського суду Одеської області і саме від цієї дати необхідно відраховувати трирічний строк.

Крім того, відповідач зазначив, що Гловацьким А.М. 22.12.2016р. було сплачено послуги теплопостачання за листопад 2015р., за березень 2016р. та за квітень 2016р., що підтверджується дублікатами квитанцій від 22.12.2016р. на загальну суму 1 924 грн. 27 коп. За весь час, як зазначив відповідач, ним було отримано чотири квитанції на оплату теплової енергії, які були ним сплачені, інших рахунків від позивача не надходило.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що про використання відповідачем приміщення як нежитлового він дізнався під час звернення представника відповідача Рева Д.С. у інтересах власника лише у 2015р. За таких умов, для компенсації завданих КП "Теплопостачання міста Одеси" бездоговірним користуванням теплової енергії, яка за приписами законодавства є товаром, збитків, теплопостачальна організація вимушена була зробити донарахування, які за період з 01.10.2012р. по 01.05.2016р. склали 19 425 грн. 32 коп., розрахунок якого міститься у матеріалах справи.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що за змістом ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, позивачем було подано позов про стягнення 19 425 грн. 32 коп. з відповідача - Гловацького А.М. до Київського райсуду м.Одеси за період з 01.10.2012р. по 31.05.2015р. Однак, під час розгляду вказаної справи №520/10621/16-ц суддею Бескровним Я.В. представником відповідача було надано заперечення, суть якого полягала у закритті провадження у справі, оскільки, Гловацький А.М. є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність за адресою: м.Одеса, вул.Піонерська, 16-Б. На підставі цього 27.09.2017р. провадження у справі було закрито та роз'яснено позивачу про його право звернення з таким позовом до господарського суду Одеської області.

За таких умов, позивач вважає, що строк позовної давності переривався шляхом пред'явлення позову до Київського райсуду м.Одеси.

Дослідивши матеріали справи, на підставі норм законодавства України, суд дійшов наступних висновків:

Як встановлено судом, Гловацький Анатолій Мілентійович є власником нежилого приміщення першого поверху, розташованого за адресою: м.Одеса, вул..Сергія Варламова (Академічна, Піонерська) , 16-Б. Зазначене приміщення використовується відповідачем у господарській діяльності під розміщення офісу.

При цьому, належне відповідачу на праві власності приміщення першого поверху знаходиться у житловому будинку, система опалення у цьому приміщенні є невід'ємною частиною опалення всього будинку, адже, приміщення, що належить Гловацькому Анатолію Мілентійовичу не є відокремленим і не може бути відключено від єдиної системи теплопостачання будинку.

Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання" вбачається, що основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

За умовами ч. 6 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Судом встановлено, що правовідносини між ФОП Гловацьким А.М. та КП "Теплопостачання міста Одеси" щодо постачання теплової енергії та її оплати належним чином не оформлено, відповідного договору не укладено і жодна із сторін не зверталася до суду з позовом про укладання такого договору. Отже, у даному випадку має місце бездоговірне користування тепловою енергією.

Дійсно, положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 , визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. П. 40 Правил користування тепловою енергією передбачає, що споживач зобов'язаний дотримуватися вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Але, з матеріалів справи не вбачається, що ФОП Гловацький А.М. має самостійний прилад обліку, на підставі якого він може самостійно, встановити обсяг спожитої ним теплової енергії. Крім того, виходячи з наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості, нарахування проводилися як виходячи з розміру спожитої теплової енергії , так і з урахуванням тарифу, що був встановлений у період, за який проводилися нарахування. Отже, суму, яка підлягала оплаті за спожиту теплову енергію за кожен місяць споживач - ФОП Гловацький А.М. міг дізнатися лише з отриманого від постачальника послуг - КП "Теплопостачання міста Одеси" рахунку, на підставі якого у нього мали виникнути зобов'язання щодо його оплати.

Доказів направлення на адресу ФОП Гловацького А.М. рахунків на оплату спожитої теплової енергії позивач до матеріалів справи не надав. Отже, неможливо встановити, чи настав у відповідача обов'язок щодо оплати спожитої теплової енергії у певному розмірі та за певний період.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За таких обставин, виходячи з матеріалів справи, суд вважає, що позивачем у справі не доведено достовірними та достатніми доказами обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку з чим, на думку суду, позовна Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" задоволенню не підлягає.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, то з цього приводу слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у позові з підстав його необґрунтованості .

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 07 травня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога