ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/13081/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючої - Вронської Г.О., суддів: Баранця О.М., Студенця В.І.,

за участю секретаря судового засідання Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача: Коваленко А.О.,

відповідача: Смосюк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Сівакової В.В.

від 05.10.2017 та

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Алданова С.О., Мартюк А.І., Зубець Л.П.,

від 21.12.2017

за позовом Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи"

про стягнення коштів,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Державне підприємство "Сервісно-видавничий центр" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (далі - Відповідач) заборгованості за договорами про експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і комунальних послуг від 17.12.2012 (далі - Договори):

- №074-01/2012 у розмірі 542124,79 грн., пені - 282539,87 грн., інфляційних втрат - 144563,94 грн. та 3% річних - 20963,96 грн.;

- №074-02/2012 у розмірі 250402,75 грн., пені - 137929,16 грн., інфляційних втрат - 63811,78 грн. та 3% річних - 9405,51 грн.;

- №074-03/2012 у розмірі 55362,44 грн., пені - 28958,63 грн., інфляційних втрат - 14974,61 грн. та 3% річних - 2077,02 грн.

2. Позов мотивований невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Договорами.

Хід розгляду справи

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2016, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017, позов задоволено частково.

4. Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 зазначені судові рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суди належним чином не встановили, чи є листи Відповідача від 17.06.2015 доказами, які свідчать про реалізацію Відповідачем свого закріпленого в пункті 5.4 Договорів права на їх дострокове припинення шляхом односторонньої відмови і чи є в такому випадку обов'язковою згода Позивача, як це визначено у статті 188 Господарського кодексу України, та її правові наслідки. Також суди належним чином не дослідили пункти 2.1.2, 2.1.5, 2.1.6 Договорів, не встановили за якими актами і які послуги надавались Відповідачу і в якому місяці та були останнім прийнятті і оплачені, а які не були оплачені Відповідачем, за які в нього виникла відповідна заборгованість і є підстави для стягнення пені, а також застосування відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 847889,98 грн. основного боргу, 6534,39 грн. пені, 195578,91 грн. інфляційних втрат, 30507,29 3% річних, в іншій частині в позові відмовлено.

7. Рішення мотивовано тим, що незважаючи на факт відсутності з 25 липня 2015 року між сторонами у справі договірних відносин щодо надання послуг, з огляду на положення статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

8. Водночас суд першої інстанції не погодився з визначеним Позивачем періодом нарахування пені та, застосувавши наслідки спливу позовної давності, стягнув її лише за період з 19.07.2015 до 24.07.2015. Також суд застосував наслідки спливу позовної давності щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суми боргу за період з 06.01.2013 до 19.07.2013.

9. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 рішення суду першої інстанції скасовано частково, викладено резолютивну частину рішення в новій редакції, згідно з якою позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 23529,00 основного боргу, 4467,16 грн. пені, 19615,00 грн. 3% річних, 223351,00 інфляційних втрат.

10. Постанова мотивована тим, що включення Позивачем до рахунків за експлуатаційні витрати додаткових послуг є порушенням положень пунктів 3.2 Договорів, оскільки підставами для оплати таких додаткових послуг є окремі рахунки і калькуляції, узгоджені сторонами. Крім того суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції щодо стягнення сум експлуатаційних витрат до грудня 2015 включно, а також зі здійсненим судом першої інстанції розрахунком розмірів пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

11. Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції, а також ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

12. Касаційна скарга Позивача мотивована неправильним застосуванням судами положень статей 525, 903 Цивільного кодексу України та статей 188, 193 Господарського кодексу України з урахуванням хибного висновку про розірвання Договорів у зв'язку з неправильним тлумаченням умов пунктів 5.4 Договорів.

13. Також, на думку Позивача, суд апеляційної інстанції порушив вимоги статті 269 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтувавши залишення без задоволення апеляційної скарги Позивача, не взявши до уваги наявні у матеріалах справи докази та доводи Позивача, прийнявши додаткові докази Відповідача без належного обґрунтування.

14. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанцій - без змін.

15. Відзив мотивований тим, що суди надали вірну оцінку умовам Договорів та обґрунтовано не застосували положення статті 188 Господарського кодексу України. Також Відповідач заперечує проти доводів про порушення судом апеляційної інстанції вимог процесуального законодавства.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. За умовами укладених між сторонами у справі Договорів Позивач забезпечує обслуговування торгового центру "Будинок одягу" за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а (далі - Торговий центр), а Відповідач бере участь у витратах Позивача на займаних ним площах, відповідно: 2965,60 м2 за Договором №074-01/2012, 1020,00 м2 за Договором №074-02/2012, 236,4 м2 за Договором №074-03/2012.

17. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до Договору №074-01/2012, додаток 1 до Договору №074-02/2012, додаток 1 до Договору №074-03/2012), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%.

18. Згідно з кошторисами (додаток 1 до Договору №074-01/2012, додаток 1 до Договору №074-02/2012, додаток 1 до Договору №074-03/2012) вартість послуг на місяць за становить, відповідно: 30000,00 грн. за Договором №074-01/2012, 16592,48 грн. за Договором №074-02/2012, 3583,33 грн. за Договором №074-03/2012.

19. Згідно з пунктами 2.1.3, 2.1.5, 2.16, 2.2.1, 2.2.2 Договорів Позивач зобов'язується надавати Відповідачу не пізніше останнього дня кожного місяця рахунки на оплату витрат з експлуатаційного обслуговування площ за поточний місяць; надавати замовнику з 20 числа поточного місяця до 20 числа місяця, наступного за звітним, рахунки за надані комунальні послуги за поточний місяць; надавати замовнику з 1 до 5 числа кожного місяця, наступного за звітним, акти виконаних робіт. Відповідач зобов'язується сплачувати суму витрат на експлуатаційне обслуговування площ в повному обсязі, відповідно до встановлених Позивачем рахунків не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним; сплачувати суми за надання комунальних послуг протягом 5 банківських днів з дати отримання Відповідачем, виставлених Позивачем рахунків.

20. У пунктах 3.2 Договорів передбачено, що крім послуг, які зазначені в пункті 1.1 Договору, Позивач може надати Відповідачу додаткові послуги. Додаткові послуги оплачуються за окремими рахунками згідно з калькуляціями, узгодженими сторонами.

21. Пунктом 4.3 Договорів визначено, що за порушення термінів сплати витрат з експлуатаційного обслуговування площ, вартості комунальних послуг та телекомунікаційних послуг замовник сплачує за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який вона сплачується, від неперерахованої у строк суми.

22. Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 Договорів вони набирають чинності з моменту підписання та діють до 16 грудня 2013 року включно, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання сторонами. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну Договорів до закінчення строку їх чинності за один місяць вони вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договорами.

23. Водночас у пунктах 5.4 Договорів передбачено, що про намір дострокового припинення Договору сторони зобов'язані повідомити одна одну не менше, ніж за один місяць до передбачуваної дати припинення Договору.

24. Доказів заявлення однією зі сторін про припинення Договорів у 2013 та 2014 роках судам не надано, у зв'язку з чим Договори були неодноразово продовжені, зокрема, до 16 грудня 2015 року.

25. Однак 17 червня 2015 року Відповідач надіслав Позивачу листи №01-60, №01-61, №01-62 про припинення (розірвання) Договорів. Позивач отримав зазначені листи 24 червня 2017 року та листами №725, №726, №727 від 02.07.2015 повідомив Відповідача про заперечення проти розірвання Договорів.

26. На виконання Договорів сторони підписали та скріпили печатками акти наданих послуг:

- за Договором №074-01/2012: №247 від 29.12.2012, №250 від 29.12.2012, №253 від 29.12.2012, №46 від 31.01.2013, №70 від 28.02.2013, №318 від 31.03.2013, №582 від 30.04.2013, №664 від 31.05.2013, №739 від 30.06.2013, №809 від 31.07.2013, №881 від 31.08.2013, №967 від 30.09.2013, №1014 від 31.10.2013, №1106 від 30.11.2013, №1146 від 31.12.2013, №8 від 31.01.2014, №74 від 28.02.2014, №102 від 31.03.2014, №148 від 30.04.2014, №207 від 31.05.2014, №259 від 30.06.2016, №343 від 31.07.2014, №416 від 31.08.2014, №463 від 30.09.2014 на суму 30000,00 грн. кожний;

- за Договором №074-02/2012: №246 від 29.12.2012, №249 від 29.12.2012, №252 від 29.12.2012, №47 від 31.01.2013, №72 від 28.02.2013, №319 від 31.03.2013, №583 від 30.04.2013, №665 від 31.05.2013, №740 від 30.06.2013, №810 від 31.07.2013, №882 від 31.08.2013, №968 від 30.09.2013, №1015 від 31.10.2013, №1107 від 30.11.2013, №1147 від 31.12.2013, №9 від 31.01.2014, №75 від 28.02.2014, №103 від 31.03.2014, №149 від 30.04.2014, №208 від 31.05.2014, №260 від 30.06.2014, №344 від 31.07.2014, №417 від 31.08.2014, №464 від 30.09.2014 на суму 16592,46 грн. кожний;

- за Договором №074-03/2012: №245 від 29.12.2012, №248 від 29.12.2012, №251 від 29.12.2012, №48 від 31.01.2013, №71 від 28.02.2013, №584 від 30.04.2013, №666 від 31.05.2013, №741 від 30.06.2013, №811 від 31.07.2013, №883 від 31.08.2013, №969 від 30.09.2013, №1108 від 30.11.2013, №1148 від 31.12.2013, №10 від 31.01.2014, №76 від 28.02.2014, №104 від 31.03.2014, №150 від 30.04.2014, №209 від 31.05.2014, №261 від 30.06.2014, №345 від 31.07.2014, №418 від 31.08.2014, №465 від 30.09.2014 на суму 3583,33 грн. кожний.

27. Крім того Позивачем надані акти надання послуг, які не підписані Відповідачем:

- за Договором №074-01/2012: №129 від 28.02.2015 на суму 32559,20 грн., №132 від 28.02.2015 на суму 33568,54 грн., №666 від 30.04.2015 на суму 57502,74 грн., №669 від 30.04.2015 на суму 47511,76 грн., №790 від 31.05.2015 на суму 65553,12 грн., №986 від 30.06.2015 на суму 66995,29 грн., №1131 від 31.07.2015 на суму 67263,28 грн., №1269 від 31.08.2015 на суму 66590,64 грн., №1375 від 30.09.2015 на суму 66057,91 грн., №1588 від 31.10.2015 на суму 67577,23 грн., №1685 від 30.11.2015 на суму 66698,74 грн., №1744 від 31.12.2015 на суму 68032,72 грн.;

- за Договором №074-02/2012: №130 від 28.02.2015 на суму 18007,94 грн., №133 від 28.02.2015 на суму 18566,20 грн., №290 від 31.03.2015 на суму 19550,21 грн., №289 від 31.03.2015 на суму 35347,67 грн., №667 від 30.04.2015 на суму 27968,71 грн., №670 від 30.04.2015 на суму 16341,37 грн., №791 від 31.05.2015 на суму 31884,34 грн., №987 від 30.06.2015 на суму 32585,80 грн., №1132 від 31.07.2015 на суму 32716,14 грн., №1270 від 31.08.2015 на суму 32388,98 грн., №1376 від 30.09.2015 на суму 32129,87 грн., №1587 від 31.10.2015 на суму 32868,83 грн., №1684 від 30.11.2015 на суму 32441,54 грн., №1745 від 31.12.2015 на суму 33090,38 грн.;

- за Договором №074-03/2012: №131 від 28.02.2015 на суму 3889,02 грн., №134 від 28.02.2015 на суму 4009,58 грн., №291 від 31.03.2015 на суму 4222,09 грн., №668 від 30.04.2015 на суму 6139,85 грн., №671 від 30.04.2015 на суму 3787,40 грн., №792 від 31.05.2015 на суму 6999,43 грн., №988 від 30.06.2015 на суму 7153,42 грн., №1133 від 31.07.2015 на суму 7182,02 грн., №1271 від 31.08.2015 на суму 7110,20 грн., №1377 від 30.09.2015 на суму 7053,32 грн., №1586 від 31.10.2015 на суму 7215,56 грн., №1686 від 30.11.2015 на суму 7121,76 грн., №1746 від 31.12.2015 на суму 7264,20 грн.

28. Позивач перелічені акти надання послуг разом з відповідними рахунками на оплату щомісячно направляв Відповідачу. Суд першої інстанції зазначив про відсутність доказів того, що Позивач не надавав Відповідачу зазначені в актах послуги.

29. Також суд першої інстанції встановив, що за час користування послугами після припинення договорів (з 25 липня 2015 року) Відповідач не виконав своїх обов'язків в частинні внесення плати за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, яка загалом становить 847889,98 грн., доказів сплати Відповідачем зазначеної вище заборгованості суду не надано.

30. Поданий Відповідачем в якості доказів відсутності боргу зі сплати послуг звіт аудитора від 04.10.2017 не прийнятий судом до уваги, оскільки належними доказами в даному випадку є первинні документи, визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

31. Натомість суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з наявними в матеріалах справи банківськими виписками, рахунками на оплату та платіжними дорученнями про оплату експлуатаційних витрат, передбачених Договорами, за період з жовтня 2014 року до липня 2015 року включно Відповідач повинен був сплатити на користь Позивача: за Договором №074-01/2012 - 307817,00 грн., за Договором №074-02/2012 - 166070,00 грн., за Договором №074-03/2012 - 35854,00 грн.

32. Перевіривши факт виконання сторонами зобов'язань за існуючими договірними взаємовідносинами сторін та долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с. 11-115 т. 2), суд апеляційної інстанції встановив, що Відповідач за період з жовтня 2014 року до липня 2015 року включно на користь Позивача сплатив: за Договором №074-01/2012 - 497529,00 грн., за Договором №074-02/2012 - 143370,00 грн., за Договором №074-03/2012 - 35025,00 грн.

33. За висновком суду апеляційної інстанції, згідно з наявними в матеріалах справи доказами Відповідач має перед Позивачем заборгованість за Договором №074-02/2012 у розмірі 22700,00 грн. та за Договором №074-03/2012 у розмірі 829,00 грн. Заборгованість за Договором №074-01/2012 відсутня, наявна переплата.

34. Також суд апеляційної інстанції встановив обставини включення Позивачем до рахунків за експлуатаційні витрати додаткових послуг без складання окремих рахунків та узгодження сторонами калькуляції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

35. Цивільний кодекс України

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків

1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини; …

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. …

Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

5) примусове виконання обов'язку в натурі; …

Стаття 202. Поняття та види правочинів

1. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

2. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). …

Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. …

Стаття 525. Недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання

1. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. …

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання

1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. …

Стаття 546. Види забезпечення виконання зобов'язання

1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою …

Стаття 547. Форма правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання

1. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. …

Стаття 548. Загальні умови забезпечення виконання зобов'язання

1. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. …

Стаття 549. Поняття неустойки

… 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. …

Стаття 598. Підстави припинення зобов'язання

1. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

2. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. …

Стаття 610. Порушення зобов'язання

1. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов'язання

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: …

3) сплата неустойки; …

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 626. Поняття та види договору

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. …

Стаття 627. Свобода договору

1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. …

Стаття 629. Обов'язковість договору

1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. …

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 639. Форма договору

1. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. …

Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. …

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Стаття 653. Правові наслідки зміни або розірвання договору

… 2. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. …

Стаття 654. Форма зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. …

Стаття 901. Договір про надання послуг

1. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Стаття 903. Плата за договором про надання послуг

1. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. …

Стаття 905. Строк договору про надання послуг

1. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. …

Стаття 907. Розірвання договору про надання послуг

1. Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

36. Господарський кодекс України

Стаття 188. Порядок зміни та розірвання господарських договорів

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов'язань

1. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. …

7. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. …

Стаття 232. Порядок застосування штрафних санкцій

… 6. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 343. Відповідальність за порушення строків розрахунків

… 2. Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. …

37. Закон України "Про житлово-комунальні послуги"

Стаття 1. Визначення термінів

1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; …

комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; …

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; …

утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; …

Стаття 20. Права та обов'язки споживача

1. Споживач має право:

1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; …

3. Споживач зобов'язаний: …

5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; …

Стаття 32. Плата за житлово-комунальні послуги

1. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

2. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку …

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

38. Суд виходить з того, що відповідно до положень статей 525, 651 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання та розірвання договору за відсутності згоди обох сторін допускається лише у випадках, передбачених законом чи договором. Зокрема, статтею 907 Цивільного кодексу України передбачено розірвання договору про надання послуг шляхом односторонньої відмови.

39. З огляду на положення наведеної правової норми, а також умови пункту 5.4 Договорів Суд відхиляє викладені в касаційній скарзі доводи про те, що Договорами не передбачено їх розірвання в односторонньому порядку. При цьому Суд не приймає до уваги посилання Позивача на неправильне застосування судами положень статей 188, 193 Господарського кодексу України, а також статті 651 Цивільного кодексу України, адже перелічені правові норми передбачають можливість розірвання договорів в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено договором чи законом.

40. Зважаючи на встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин отримання Відповідачем 24 червня 2017 року листів Позивача про припинення (розірвання) Договорів, з урахуванням положень пунктів 5.4 Договорів щодо повідомлення про намір дострокового їх припинення за місяць до передбачуваної дати припинення, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що Договори є припиненими з 25 липня 2017 року.

41. Разом з тим Суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність у Відповідача обов'язку оплатити житлово-комунальні послуги, якими він фактично користувався відповідно до вимог статей 11, 509, 526, 903 Цивільного кодексу України та статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг (його припинення) не є достатньою підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплатити спожиті ним послуги.

42. На думку Суду, встановивши, що Позивач забезпечує експлуатаційне обслуговування Торгового центру, надає житлово-комунальні послуги власникам та орендарям приміщень (у тому числі Відповідачу), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Відповідач зобов'язаний оплатити послуги, зокрема, надані йому Позивачем після припинення Договорів (згідно з заявленими позовними вимогами до грудня 2015 року).

43. При цьому суд першої інстанції правильно врахував, що Відповідач не надав належних доказів на підтвердження обставин неотримання ним відповідних послуг з експлуатаційного обслуговування у спірний період, зокрема, виявлення ним небажання отримувати зазначені послуги від Позивача, неналежної якості послуг тощо. Також Суд звертає увагу, що з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин не вбачається доведення Відповідачем обставин надання йому послуг з експлуатаційного обслуговування у спірний період іншою особою, а не Позивачем.

44. Водночас при новому розгляді справи суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вказівки касаційної інстанції, викладені в постанові Вищого господарського суду України від 09.08.2017, та не встановив, які саме послуги (за якими актами, в якому місяці, на яку суму тощо) не були оплачені Відповідачем.

45. Так, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення навів перелік актів надання послуг за кожним з Договорів із зазначенням визначених ними сум, а також зазначив про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості в загальному розмірі 847889,98 грн. При цьому судом не зазначено про конкретний розмір заборгованості за кожним з Договорів, зокрема, відсутність оплати Відповідачем послуг за конкретними актами з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів щодо перерахування ним коштів на виконання Договорів.

46. Разом з тим з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції не вбачається врахування ним умов пунктів 3.2 Договорів щодо оплати Відповідачем додатково наданих Позивачем послуг за окремими рахунками згідно з калькуляціями узгодженими сторонами. Обставини включення Позивачем до спірної суми заборгованості додаткових послуг, а також наявності правових підстав для їх оплати судом першої інстанції не досліджувались.

47. Суд апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановив конкретні суми зобов'язань за кожним з Договорів за період з жовтня 2014 року до липня 2015 року, а також суми сплачених Відповідачем на їх оплату грошових коштів.

48. Однак при цьому загальну суму наявної заборгованості Відповідача перед Позивачем суд апеляційної інстанції визначив, виходячи з хибного висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості за послуги, надані у період з 25 липня 2015 року до грудня 2015 року. На думку Суду, наведений висновок суду апеляційної інстанції не є обґрунтованим, адже не заснований на встановленні обставин щодо спростування Відповідачем обставин отримання ним послуг з експлуатаційного обслуговування належних йому приміщень у Торговому центрі в зазначений період.

49. Крім того суд апеляційної інстанції, встановивши обставини включення Позивачем до рахунків за експлуатаційні витрати додаткових послуг без складання окремих рахунків та узгодження сторонами калькуляції, не зазначив у мотивувальній частині постанови конкретні суми вартості зазначених додаткових послуг за конкретні періоди, а також наявність чи відсутність їх оплати Відповідачем.

50. Разом з тим Суд вважає неправильним висновок судів першої та апеляційної інстанції про те, що нарахування пені має здійснюватись до 25 липня 2015 року, тобто до моменту припинення Договорів. Наведений висновок судів не ґрунтується на встановленні наявності правових підстав для звільнення Відповідача від виконання ним зобов'язань, які виникли до припинення Договорів (внаслідок використання Відповідачем права на односторонню відмову), а також від застосування правових наслідків неналежного виконання зазначених зобов'язань, зокрема, у вигляді сплати неустойки, застосування відповідальності, передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

51. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог статей 43, 47, 43, 84, 11112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) та статей 86, 236, 316 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинні на момент ухвалення постанови суду апеляційної інстанції) щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також обов'язковості вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

52. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

53. Касаційна скарга Позивача підлягає задоволенню частково.

54. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене та на підставі належних доказів з'ясувати фактичний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, а також розмір нарахованих на цю заборгованість (її частину) пені, які підлягають стягненню в межах позовної давності. При цьому судам необхідно встановити, які саме послуги, зокрема додаткові, (за якими актами, в якому місяці, на яку суму тощо) надані Позивачем, але не оплачені Відповідачем, а також наявність правових підстав для їх оплати.

Судові витрати

55. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Сервісно-видавничий центр" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі №910/13081/16 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець