ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.05.2018 р. Справа № 914/6/18

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» про розстрочення виконання рішення від 16.04.2018 р. за № 362 у справі № 914/6/18

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопрод», с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе», м. Львів
про:стягнення 814161,57 грн.
Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Струк Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: не зявився:

від відповідача (заявника): ОСОБА_1 - представник.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 29.03.2018 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біопрод» 643485,05 грн. основного боргу, 113937,25 грн. інфляційних втрат, 23047,76 трьох процентів річних, 33174,18 грн. пені та 12204,65 грн. витрат по сплаті судового збору.

23.04.2018 р. на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» від 16.04.2018 р. за № 362 про розстрочення виконання рішення у даній справі на шість календарних місяців рівними частинами помісячно.

В судове засідання 02.05.2018 р. зявився представник відповідача (заявника), просив задоволити подану заяву та розстрочити виконання судового рішення на шість місяців рівними частинами щомісячно. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача (заявника), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У заяві про розстрочку виконання рішення, заявник просить розстрочити виконання рішення від 29.03.2018 р. на шість місяців рівними частинами щомісячно.

Свою заяву боржник обгрунтовує тяжким фінансовим становищем підприємства. Купівельна спроможність людей суттєво знизилась у звязку з економічною кризою в країні, відсутність постійних замовлень з придбання продукції, скорочення споживання продукції, відсутність обігових коштів для виконання основних зобовязань. Виробництво на підприємстві також значно скоротилося у звязку із значними простоями виробничих ліній, в тому числі необхідність здійснення ремонту виробничого обладнання. Окрім цього, у товариства на даний момент наявні також зобовязання за рішеннями суду стосовно стягнення з товариства певної суми коштів. Відтак, сума, яка заявлена до стягнення за даним судовим рішенням є досить великою і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності боржника та його неплатоспроможності взагалі. Відповідач вживає заходи для стягнення коштів, процедура стягнення на сьогоднішній день триває, однак кошти ще не сплачені. За рахунок стягнення вказаного вище відповідач має намір погасити заборгованість у даній справі, оскільки визначений вище розмір дозволяє відновити порушені права позивача.

На підтвердження скрутного фінансового становища ТзОВ Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» долучено до матеріалів справи оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 станом на січень 2018 р.-лютий 2018 р., по рахунку 641 станом на 28.02.2018 р., по рахунку 631 станом на січень 2018 р.-лютий 2018 р., податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2018 р., податкову декларацію з акцізного податку за лютий 2018 р., виписки по рахунках, штатний розпис ТзОВ Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!».

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області винесено постанову про накладення арешту від 06.04.2018 р.

Розглянувши заяву ТзОВ Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» про розстрочку виконання рішення суду від 29.03.2018 р. у справі № 914/6/18, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 3 статті 331 ГПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Згідно з п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

У відповідності до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо; крім цього, господарський суд також враховує можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все передбачає такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускає їх настання.

Таким чином, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Як на підставу для розстрочки виконання рішення суду рівними частинами на шість місяців боржник посилається на те, що діяльність підприємства має незадовільний характер, складне фінансове становище, а також на те, що в інших контрагентів товариства на даний час є невиконані зобовязання перед даним підприємством.

Крім того, необхідно звернути увагу на те, що боржник (відповідач) виготовляє пиво та квас, які носять сезонний характер, відтак, реалізація продукції боржника теж носить сезонний характер.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ст. 129-1, п. 9 ч. 1 ст. 129).

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012 р. зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. №11-рп/2012 зазначено, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

При вирішенні поданої боржником заяви, судом також враховано рішення Конституційного суду України від 26.06.2013 р. у справі № 5-рп/2013, в якому зазначено, що ухвала господарського суду про відстрочку або розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання судового рішення та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, зокрема, у справі Жовнер проти України, заява № 56848/00, рішення від 29.06.2004 р. зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Розстрочення за свою суттю є організацією та створенням умов для виконання рішення суду, у вигляді зміни порядку його виконання шляхом встановлення відповідного графіку виконання, та з урахуванням інтересів стягувача та боржника.

Враховуючи вищенаведене, факт звернення відповідача із заявою про розстрочку виконання рішення не є свідченням ухилення від виконання грошового зобов'язання, а розстрочка погашення боргу буде в інтересах обох сторін, оскільки надасть матеріальну можливість боржнику спрямувати кошти для погашення боргу.

Приписами ч. ч. 1-3 статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, розглянувши заяву ТзОВ Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» про розстрочення виконання рішення від 29.03.2018 р. у справі № 914/6/18 всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку заяву ТзОВ Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» від 16.04.2018 р. за № 362 задоволити частково.

Керуючись ст. ст. 74, 77, 79, 86, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» про розстрочку виконання рішення від 16.04.2018 р. за № 362 задоволити частково.

2. Виконання п. 2 резолютивної частини рішення господарського суду Львівської області від 29.03.2018 р. у справі № 914/6/18 розстрочити наступним чином:

- 200000,00 грн. до 25.05.2018 р.;

- 625848,89 грн. до 25.06.2018 р.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України.

4. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 07.05.2018 р.

Суддя Артимович В.М.