УХВАЛА

м. Київ

08.05.2018 Справа № 910/5293/18
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро", 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 6,

про забезпечення позову

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро", 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 6,

до Генеральної прокуратури України, 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15 (відповідач-1), і Державної казначейської служби України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6 (відповідач-2),

про стягнення 4 060 404 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

без виклику представників сторін,

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Генеральної прокуратури України і Державної казначейської служби України про стягнення 4 060 404 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті неправомірних та незаконних дій слідчого в ОВС третього відділ управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Буковчаник О.В., позивачем порушені умови договорів з контрагентами, зокрема, договору № 1ДС/ДА/18 на переробку давальницької сировини від 02.04.2018, укладеного позивачем та ТОВ «АПК «Дом-Агро», внаслідок чого настала відповідальність позивача відшкодувати збитки ТОВ «АПК «Дом-Агро».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 залишено позовну заяву без руху; зобов'язано позивача усунути недоліки до 17.05.2018 подати суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав і докази направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адреси відповідачів (описи вкладення у цінний лист з переліком направлених на адреси відповідачів документів).

07.05.2018 позивач через відділ діловодства суду подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро» безперешкодний та безперервний доступ до нерухомого майна, а саме: 92/100 цілісного майнового комплексу виробництва по переробці сої, що розташований за адресою: Херсонська обл., місто Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19, загальною площею 10355,9 кв.м., яким останній володіє та користується на підставі договору № 771 оренди нерухомого майна від 01.07.2017, до набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили, але не пізніше дати закінчення терміну дії договору № 771 оренди нерухомого майна від 01.07.2017.

Заява мотивована, тим, що 02.04.2018 між позивачем та ТОВ «АПК «Дом-Агро» укладено договір № 1ДС/ДА/18 на переробку давальницької сировини, за умовами п. 1.1. якого ТОВ «АПК «Дом-Агро» доручив позивачу виконати відповідно до умов вказаного договору роботи з переробки давальницької сировини (соєві боби) в готову продукцію. Враховуючи, що позивач на сьогоднішній день позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність та виконувати обов'язки за укладеними з контрагентами договорами, внаслідок чого позивачу завдається майнова шкода, яка підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних коштів, то вжиття забезпечення позову забезпечує збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та попередить ефективний захист оспорюваний прав та інтересів позивача.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Так, суд визнав заяву позивача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро"про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 08.05.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Ю. Трофименко