ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 року,м.Дніпро Справа № 904/9476/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Антонік С.Г., Чимбар Л.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03 травня 2018 року)

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

Представники сторін:

від позивача: Терехов А.В., довіреність №137 від 13.04.2018 р., адвокат;

від відповідача: Романов Д.М., довіреність №2292 від 26.12.2017 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 року, ухваленого суддею Юзіковим С.Г., повний текст якого складено 12.02.2018р., у справі № 904/9476/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 392 380,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" незаконно нарахованої та сплаченої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в розмірі 392 380,60 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 року у справі № 904/9476/17 позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" на користь ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" суму в розмірі 392 380,60 грн. стягнутої за користування вагонами та зберігання вантажу, 5 885,71 грн. судового збору.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що випадок, з яким чинним законодавством передбачено стягнення з вантажовласника, плати за користування вагонами та за зберігання вантажу не настав, а затримка вагонів (стосовно спірних відносин між сторонами) залежала від Відповідача - Залізниці.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом до спірних правовідносин норм права, неповне з'ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, судові витрати покласти на позивача.

Апелянт зазначає, що основним предметом позову у даній справі є стягнення плати за користування вагонами (із 392 380, 60 грн. лише 12 022, 40 грн. - суми збору за зберігання, стягнутої залізницею по накопичувальній картці № 03089014), тому вважає, що судом при винесенні рішення застосовано норми права, що не регулюють спірні правовідносини, а саме: п. п. 2,12,13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Службою безпеки України, Верховного Суду України та державної судової адміністрації України за № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.10р.

Натомість при винесенні рішення, на думку скаржника, не було застосовано:

-ст. 119 Статуту залізниць України (за час затримки на коліях залізниці вагонів, шо належать підприємствам чи орендовані ним, стягується 50 відсотків від ставок плати за користування вагонами залізниць);

-п.13 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999р. (плата за користування вагонами стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці);

-п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999р., яким чітко встановлено випадки, у разі настання яких, вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами.

Апелянт пояснює, що за накладними від 14.07.2017р. № 47257274, № 47257308 прийнято до перевезення 53 порожніх вагонів власності ТОВ «Юнісон-Груп» зі станції Кам'янське призначенням на станцію Мудрьона (вагони знаходились у користуванні ПАТ «ДМКД» за договором оренди з ТОВ «Юнісон-Груп»). Зупинка і затримка вагонів на шляху прямування була здійснена на виконання вимог Ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/40448/17-к, на підставі якої Генеральною Прокуратурою України до ПАТ «Укрзалізниця» надано лист від 14.07.2017р. № 10/1/1-22226-16 з вимогою невідкладно зупинити перевезення арештованих залізничних напіввагонів, перелік яких зазначено в цьому листі. З метою оперативного реагування, занізницею було прийнято рішення № 89 від 14.07.2017р. щодо зупинки і затримки вагонів. Вагони затримані на станції Верхівцеве з 03:45 год. 15.07.2017р., що підтверджується актами загальної форми ГУ-23 № 6416 від 15.07.2017р.; №6419 та № 6420 від 16.07.2017р. та один вагон затриманий на станції Батуринська, про що складено акт загальної форми ГУ-23 № 6306 від 15.07.2017р. На підставі листа позивача № 01/610 від 01.08.2017р. залізницею видані накази № 163 від 01.08.2017р. про переадресування вагонів зі станцій Верхівцеве та Батуринська на станцію Кам'янське.

Апелянт звертає увагу, що плата за користування вагонами і збір за зберігання вантажу були нараховані до моменту переадресування вагонів на станцію Верхівцеве, що підтверджується актами загальної форми ГУ-23 №326 від 01.08.2017р. з 03:45 год. 15.07.2017р. до 15:20 год. 01.08.2017р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення господарського суду обґрунтованим та прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін (а.с. 179-183). Позивач пояснює, що стягнення зазначеної плати є незаконною, оскільки затримання вагонів на станції Верхівцеве сталося не з вини вантажовідправника, а в порушення ч.І ст.129 Статуту залізниць України (саме за вказівкою залізниці вагони були затримані). Зазначає, що з метою уникнення зростання плати за користування вагонами та плати за зберігання вантажу, позивач звертався до Залізниці з листом № 01/581 від 17.07.2017р. про переадресування вагонів на станцію Кам'янське. Однак листами № М-05/788 від 21.07.2017р. та № М-05/792 від 24.07.2017р. залізниця відмовила у переадресуванні. Позивач вдруге звернувся до залізниці з листом 01/610 від 01.08.2017р. з проханням переадресувати вагони на станцію Кам'янське. Телеграмою № НР Н/222 А від 31.07.2017р. за підписом першого заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» надано згоду на переадресування вагонів, про що видано наказ № 163 від 01.08.2017р. На станції Кам'янське, за весь час затримки вагонів на станції Верхівцеве за період з 16.07.2017р. по 01.08.2017р., було складено акти загальної форми ГУ-23 №326 від 01.08.2017р. та № 1247 від 02.08.2017р., на підставі яких з позивача на користь відповідача стягнуто плату за користування вагонами на суму 380 358, 30 грн. та збір за зберігання вантажу - 12 022, 40 грн. Позивач вважає, що залізниця мала можливість повернути спірні 53 порожні вагони на станцію Кам'янське ще 17.07.2018р., оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва про накладення арешту від 14.07.2017р. у справі № 757/40448/17-к визначено можливість передання вагонів на будь-яку станцію з умовою повідомлення про це уповноваженим органам. Затримка вагонів залежала від залізниці, тому випадок, з яким чинним законодавством передбачено стягнення з вантажовласника плати за користування вагонами та за зберігання вантажу, не настав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2018р. у справі відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.04.2018р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Антонік С.Г., Іванов О.Г.

У судовому засіданні 17.04.2018р. оголошено перерву до 03.05.2018 року.

У зв»язку з відпусткою судді Іванова О.Г., за розпорядженням керівника апарату суду від 03.05.2018року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №904/9476/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Дармін М.О.(доповідач), судді - Антонік С.Г., Чимбар Л.О.

У судовому засіданні 03.05.2018року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Як вбачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами спору.

14.07.17р. Позивач відправив порожні вагони власності «ЮНІСОН ГРУП», які перебували в оренді ПАТ «ДМКД» під навантаження сировини зі станції Кам'янське Придніпровської залізниці на станцію призначення Мудрьона Придніпровської залізниці, одержувач ГЗК Укрмеханобр СП ПАТ ММК ім. Ілліча чотири напіввагони (№ № 61118519; 61122214; 61509733; 61121851) за накладною №47257274 та 49 напіввагонів за накладною № 47257308 (№№ 61120416; 61118139; 61121745; 61119368; 61122529; 61508222; 61120630; 61119954; 61508115; 61122438; 61236709; 61509618; 61509667; 61508271; 61118972; 61122677; 61508032; 61118733; 61508180; 61122537; 61509428; 61118857; 61120184; 61121356; 61509501; 61118956; 61508123; 61120226; 61120929; 61122354; 61121372; 61119087; 61236683; 61123139; 61120655; 61121919; 61122933; 61120888; 61508255; 61509402; 61120879; 61123030; 61509543; 61123246; 61120812; 61122057; 61236717; 61119376; 61121273) (а.с. 10-14).

14.07.2017р. начальник другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України О.Болдін звернувся з листом № 10/1/1-22226-16 до ПАТ «Укрзалізниця», в якому, посилаючись на Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 14.07.2017р. № 757/40448/17-к, вимагав невідкладно зупинити перевезення арештованих залізничних напіввагонів (серед яких були і вагони, нарахування плати за які становить предмет позовних вимог) з визначенням місця їх подальшого охоронюваного зберігання та забезпечити інформування Головної військової прокуратури щодо переліку станцій на яких зберігаються зазначені вагони (а.с. 91-95).

14.07.2017р. членом правління ПАТ «Укрзалізниця» Пашкевичем було видано Вказівку № 89 , відповідно до якої на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва під головуванням судді Москаленко К.О. вагони ТОВ «Юнісон Груп» (перелік вагонів (5 аркушів) додається до факту) затримати на участкових та сортувальних станціях залізниць (при наявності в транзитних поїздах зупиняти та відчіпляти на вищевказаних станціях до відміни рішення суду. ІОЦ забезпечити інформаційне забезпечення по кожному вагону виділити в окрему групу дані вагони (а.с. 96).

Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 № 6419 чотири напіввагони (№ № 61118519; 61122214; 61509733; 61121851) № 6420 сорок вісім на піввагонів (№№ 61120416; 61118139; 61121745; 61119368; 61122529; 61508222; 61120630; 61119954; 61508115; 61122438; 61236709; 61509618; 61509667; 61508271; 61118972; 61122677; 61508032; 61118733; 61508180; 61122537; 61509428; 61118857; 61120184; 61121356; 61509501; 61118956; 61508123; 61120226; 61120929; 61122354; 61121372; 61119087; 61236683; 61123139; 61120655; 61121919; 61122933; 61120888; 61508255; 61509402; 61120879; 61123030; 61509543; 61123246; 61120812; 61122057; 61236717; 61119376) затримані т. шляху прямування по станції Верхівцеве з вказівкою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017р. по справі № 757140448/17к та вказівку за підписом члена правління Пашкевича від 14.07.2017р. № 89 (а.с. 15-20)

Вагон № 61121273, який був відчеплений від основної відправки № 47257308 і відправлений за досильною накладною № 47262738, затриманий по станції Батуринська, про що складено акт загальної форми ГУ-23 №6306 (а.с. 103).

17.07.17р. задля уникнення зростання плати за користування вагонами та плати за зберігання вантажу, Позивач звернувся до регіональної філії "Придніпровська залізниця" "Української залізниці" з листом № 01/581 щодо переадресування вищевказаних вагонів на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці (а.с. 21-22).

Листами № М-05/788 від 21.07.17р. та № М-05/792 від 24.07.17р. залізницею відмовлено у переадресуванні (а.с. 23-24)

27.07.2017р. директором з вантажних перевезень та логістики ПАТ «Укрзалізниця» М.В.Кушніруком було розіслано всім НЗ-1 регіональних філій ПАТ «Укрзалізниця» роз'яснення щодо порядку виконання вимог генеральної прокуратури стосовно зупинки і затримки вагонів власності ТОВ «ЮНІСО - ГРУП» на дільничих та сортувальних станціях (а.с. 97).

01.08.2017р. Позивач вдруге звернувся з листом №01/610 від 01.08.17р. до РФ "Придніпровська залізниця" з проханням про переадресування вагонів на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці (а.с. 25).

Згідно з телеграмою НР Н/222 А від 31.07.17р. за підписом першого заступника директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" НЗ-1 Декарчука та повторному зверненню ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» №01/610 від 01.08.17р. Залізниця надала згоду на переадресування вагонів, про що видано наказ № 163 від 01.08.17р. Вищевказані вагони були переадресовані на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці. (а.с. 26).

На станції Кам'янське Придніпровської залізниці, за весь час затримки вагонів на станції Верхівцеве Придніпровської залізниці, за період з 16.07.17р. по 01.08.17р. складено Акти загальної форми №326 від 01.08.17р. та №1247 від 02.08.17р., на підставі яких з Позивачу Відповідачем було нараховано плату (списано з особового рахунку Позивача) за користування вагонами (відомості плати ГУ-46 №02089001р, 04089002р, 04089003 на суму 380358,30 грн. з ПДВ) та збір за зберігання вантажу (накопичувальні картки ФДУ-92 №03089014, 04089015 на суму 12 022,40 грн. з ПДВ) на загальну суму 392 380,60 грн. з ПДВ (27-33).

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив Відповідачеві претензію №01/ЕБ-522 від 11.08.17р, в якій вимагав повернути незаконно нараховану суму плати за користування вагонами та збору зерігання вантажу відповідно до викладених ним аргументів, що містяться у пред'явленій претензії (а.с. 36-38).

Яку було відхилено відповідно до відповіді МКРП 10/17-08 від 02.10.2017р. (а.с. 39-40).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предмет позову становить матеріально правова вимога Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з Відповідача нарахованих ним і списаних з особового рахунку Позивача в якості плати за користування вагонами 380 358,30 грн та збору за зберігання вантажу на суму 12 022,40 грн..

Факт списання 392 380,60 грн. сторонами не оспорюється, а тому не підлягає доказуванню у відповідності до вимог частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Вищезазначена сума була нарахована як плата за користування вагонами на суму 380 358,30 грн. з ПДВ ((відомості плати ГУ-46 №02089001р, 04089002р, 04089003 ) та збір за зберігання вантажу на суму 12 022,40 грн. з ПДВ (накопичувальні картки ФДУ-92 №03089014, 04089015).

Доводи апеляційної скарги щодо визнання Позивачем в відомості плати за користування вагонами № 02089001 (а.с. 29-31) суми 351 343,20грн з нарахованих 371 451,60 грн; у відомості № 04089003 (а.с. 35) суми 6 756,60 грн з нарахованих 7 309,10грн; у відомості № 04089002 (а.с. 32-34) суми 22 02720 грн з нарахованих 22 027,20 грн та по накопичувальній картці № 03089014 (а.с. 27) відповідно 12 022,40грн з нарахованих 12 712,60 грн відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Відомість плати за користування вагонами № 02089001 (а.с. 29-31) підписано представниками Позивача з зауваженням : «ПАТ «Дніпровський меткомбінат» не визнає нарахований збір за зберігання вантажу в сумі 12 712-60грн, так як дана суму нарахована неправомірно, а саме : згідно з телеграми зі ст. Верхівцево НР 578 від 28.07.2017р., затримані вагони простоювали з 16.07.2017р., відсутній лист про затримку вагонів з зазначеними датою та часом початку затримки (форма ГУ-23а додатку 3 до ч.3 Правил користування вагонами), який передбачений ст. 46 ст. 119 Статуту залізниць України та Р.6, Р.9 Правил перевезення вантажів. Комбінат визнає збір в сумі 12 022,40 грн». Зміст даного зауваження не можна трактувати, як беззаперечне визнання суми 12 022,40 грн, оскільки перша частина речення зауваження не визнає суму 12 712,60 грн, яка охоплює суму 12 022,40 грн. Аналогічним чином сформовані зауваження у відомості № 04089003 (а.с. 35) та накопичувальній картці № 03089014 (а.с. 27). У відомості № 04089002 (а.с. 32-34) визнання нарахованої суми представниками Позивача відсутнє.

Відповідно до частини 2 статі 86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів доходить висновку, про прийняття відомості плати за користування вагонами № 02089001 (а.с. 29-31) відомості № 04089003 (а.с. 35) відомості № 04089002 (а.с. 32-34) накопичувальної картки № 03089014 (а.с. 27) лише в якості доказів нарахування зазначених в них сум, які в подальшому були списані з Позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків місцевого господарського суду в частинні незастосування ст..119 Статуту залізниць України та пункту 13 Правил користування вагонами та контейнерами, п.16 Правил користування вагонами і контейнерами відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Взаємовідносини Залізниці з контрагентами визначаються Статутом залізниць України (далі Статут), Правилами перевезень вантажів та відповідними договорами. Порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, подачі та забирання вагонів, згідно зі ст.21 Закону України "Про залізничний транспорт" та п.71 Статуту, визначаються договором.

Пунктами 46, 47, 119, 125 Статуту визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

При цьому, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за первинними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагону (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт, тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у п.14 розділу 2 Тарифного керівництва 1. Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" (на власних осях), який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення і видати його одержувачеві, зазначеному в накладній.

Згідно з п. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами.

Під користуванням вагонами (контейнерами) слід розуміти використання відповідного рухомого складу залізниці певним суб'єктом господарської діяльності, у тому числі власником залізничної під'їзної колії, який безпосередньо приймає вагони (контейнери) від залізниці для виконання подальших операцій з ними, а потім повертає їх залізниці.

Час користування, за який цим суб'єктом господарської діяльності вноситься відповідна плата, визначається від моменту прийняття вагонів (контейнерів) від залізниці до моменту їх повернення залізниці.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами).

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, яким передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Оцінюючи докази надані сторонами в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що випадок, з яким чинним законодавством передбачено стягнення з вантажовласника, плати за користування вагонами та за зберігання вантажу у даному спорі не настав, а затримка вагонів залежала виключно від Відповідача - Залізниці, оскільки вимога Генеральної прокуратури України від 14.07.17р. №10/1/1-22226-16, адресованої Відповідачеві, вимагала лише невідкладно зупинити перевезення арештованих вагонів (ухвала Печерського районного суду м. Києва від 14.07.17р. у справі №757/40448/17-к з визначенням місця їх подальшого охоронюваного зберігання та інформування Головної військової прокуратури щодо переліку станцій, на яких зберігаються зазначені вагони та їх номери. Відповідно, Відповідач мав можливість повернути спірні 53 порожні вагони на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці ще 17.07.17р., оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва про накладення арешту від 14.07.17р. у справі №757/40448/17-к визначено можливість передання вагонів на будь-яку станцію з умовою повідомлення про це уповноваженим органам.

Видані в подальшому (27.07.2017р.) директором з вантажних перевезень та логістики ПАТ «Укрзалізниця» М.В.Кушніруком роз'яснення щодо порядку виконання вимог генеральної прокуратури стосовно зупинки і затримки вагонів власності ТОВ «ЮНІСО - ГРУП» на дільничних та сортувальних станціях, пункт 4 яких містить вказівку «завантажені та порожні вагони, призначенням станцій залізниць України довезти до станцій призначення та видати вантажоодержувачам згідно з діючими правилами перевезень» є на думку колегії суддів тим документом, який вказує належний порядок виконання вимог Генеральної прокуратури з забезпеченням збереженням інтересів сторін (а.с. 97).

Доводи Позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, узгоджуються з висновками до яких дійшла колегія апеляційного господарського суду під час розгляду справи, приймаються до уваги, як обґрунтовані.

Відповідно до частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що під час перегляду апеляційним господарським судом не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду у справі 904/9476/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 242, 269, 270, 273, 275 - 276, 281, 282 - 284, 288 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31 .01. 2018 року у справі № 904/9476/17- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01. 2018 року у справі №904/9476/17 - залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення подається в порядку, визначеному статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у відповідності до статті 233 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.05.2018р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г.Антонік

Суддя Л.О.Чимбар