ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/600/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

позивач - Перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави,

відповідач-1 - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України",

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв"

прокурор Генеральної прокуратури України Томчук М.О. (посвідчення №047983 від 31.07.2017)

розглянув касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду

від 17.10.2017

у складі колегії суддів: Богатир К.В. (головуючий), Лашин В.В., Таран С.В.

за позовом Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави

про визнання недійсними результатів процедури закупівлі; визнання недійсним договору про закупівлю на суму 123 350 515, 42 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 03.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №915/600/17 Господарського суду Миколаївської області передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

2. 22.02.2018, за наслідком проведеного повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 12.02.2018, справа №915/600/17 колегією суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та призначено її розгляд в судовому засіданні на 17.04.2018 о 10 год. 15 хв.

3. 07.12.2017 Прокуратурою Миколаївської області поштовим відправленням надіслано відзив на касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

4. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування норм матеріального та процесуального права - статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 2, 29, частини 1 статті 81 ГПК України в редакції до 15.12.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

5. 20.06.2017 Перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" про:

- визнання недійсними результатів публічних закупівель, оформлених протоколом засідання тендерного комітету Миколаївської філії ДП "АМПУ" від 03.03.2017 щодо визначення переможцем закупівлі та наміру укласти з ним договір про надання послуг з будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010-42.91.2 (будівництво гідротехнічних споруд за кодом ДК 021:2015-45240000-1 (експлуатаційне днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв та біля лінії кордону причалів);

- визнання недійсним договору №21-В-МИФ-17, укладеного 05.04.2017 між Миколаївською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" за результатами закупівлі послуг з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв та біля лінії кордону причалів.

6. Позовна заява обґрунтована порушенням Миколаївською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при закупівлі послуг з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв та біля лінії кордон причалів. Оскільки договір №21-В-МИФ-17 від 05.04.2017 укладений за результатами відкритих торгів, в ході яких встановлено порушення порядку їх проведення, такий договір підлягає визнанню недійсним відповідно до Закону України "Про державні закупівлі".

7. Ухвалою місцевого господарського суду від 23.06.2017 у складі судді Семенчук Н.О., визначеної за наслідком автоматизованого розподілу справи відповідно до протоколу від 20.06.2017, прийнято заяву до розгляду в судовому засіданні на 20.07.2017.

Короткий зміст рішення першої інстанції

8. 20.07.2017 ухвалою Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О. позов залишив без розгляду згідно з пунктом 1 частини 1 статті 81 ГПК України.

9. Ухвала суду мотивована тим, що при пред'явленні Першим заступником прокурора Миколаївської області в інтересах держави позову до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" про визнання недійсними результатів процедури закупівлі та визнання недійсним договору про закупівлю на суму 123 350 515, 42 грн. прокурором всупереч вимог частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 не доведено, що захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження та щодо відсутності такого органу.

10. Ухвала суду про залишення без розгляду позовної заяви на підставі пункту 1 частини 1 статті 81 ГПК України обґрунтована відсутністю підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави та права на підписання позовної заяви.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

11. 17.10.2017 постановою Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Богатир К.В. (головуючий), Лашин В.В., Таран С.В. апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнив, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2017 у справі №915/600/17 про залишення позову без розгляду скасував, матеріали справи №915/600/17 направив до Господарського суду Миколаївської області для розгляду позовної заяви Першого заступника прокурора Миколаївської області.

12. Апеляційний суд зазначив, що однією з підстав для звернення прокурора із позовом до суду є відсутність у відповідного органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до суду.

12.1. Апеляційним судом встановлено, що повноваження Держаудитслужби, визначені положеннями статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", дотримання яких є обов'язковим в силу частини 2 статті 19 Конституції України, не передбачають права цього державного органу на подання позовів до суду про визнання недійсним рішень тендерного комітету або договору про закупку. Відтак, Держаудитслужба є лише контролюючим органом, а не органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні (а саме - бюджетного фінансування) функції у спірних правовідносинах. Держаудитслужба є органом, уповноваженим здійснювати від імені держави контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі, при цьому, право на звернення до суду в інтересах держави про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства не має. Однією із підстав для звернення прокурора з позовом до суду є відсутність у такого державного органу повноважень щодо безпосереднього звернення до суду із заявою про визнання недійсними договорів, а також відсутність доказів звернення до інших державних органів, уповноважених подавати позови до суду з цього питання, тому прокурор самостійно, в межах наданих йому повноважень, звернувся до суду в інтересах держави із належним обґрунтуванням підстав для представництва відповідно до вимог чинного законодавства.

Також, прокурор аргументував необхідність свого звернення для захисту публічних інтересів з посиланням на Рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 та Рішення ЄСПЛ у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, стверджуючи про те, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

12.2. З огляду на те, що в матеріалах справи наявні листи Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, в яких останній повідомляв про порушення чинного законодавства при здійсненні закупівлі послуг з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії порту Миколаїв та біля лінії кордону причалів під час проведення відкритих торгів, апеляційний суд дійшов до висновку, що прокурор, в межах своїх повноважень, мав право звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави із належним обґрунтуванням підстав для представництва відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" та ГПК України.

12.3. Апеляційним судом зазначено, що оцінка факту наявності чи відсутності порушеного інтересу держави, суспільного інтересу, а також порушень норм чинного законодавства лежить у площині вирішення судом спору по суті позовних вимог.

12.4. Переглянувши ухвалу суду першої інстанції, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, в чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, апеляційний суд дійшов до висновку, що інтереси держави мають чітке формулювання та вмотивовані в позовній заяві, поданій прокурором; наявність підстав позовних вимог має бути предметом дослідження при вирішенні спору, а отже, не вбачає підстав для залишення позову прокурора без розгляду згідно з пунктом 1 частини 1 статті 81 ГПК України.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (відповідач-1 у справі)

13. Скаржник доводив, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд прийняв постанову з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а зокрема, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статей 2, 29 ГПК України.

14. Скаржник доводив, що ухвала суду першої інстанції від 20.07.2017 прийнята за умов повноти з'ясування обставин справи та у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив її залишити без змін, а постанову апеляційного суду від 17.10.2017 про скасування ухвали суду першої інстанції скасувати як таку, що винесена без належного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

15. Скаржник аргументував, що відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це компетентний державний орган. Апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що прокурор не звертався до Держаудитслужби до подачі позову з повідомленням про здійснення представництва.

Доводи інших учасників справи

16. Позивач у відзиві на касаційну скаргу за вих. №05-2682вих-17 від 07.12.2017 повністю погодився з висновком апеляційного суду та зазначив, що прокурор в межах своїх повноважень вправі звернутись до суду з позовною заявою в інтересах держави із належним обґрунтуванням підстав для представництва відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" та ГПК України.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

17. Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014

Частина 1 статті 23 - представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частина 3 статті 23 - прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частина 6 статті 23 - під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням) (пункт 1); брати участь у розгляді справи (пункт 4).

18. Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні"

Частина 1 статті 10 - органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункти 8, 10).

19. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ 06.11.1991, чинній до 15.12.2017

Абзац 4 частини 1 статті 2 - господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частина 2 статті 2 - прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

Частина 2 статті 29 - у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

20. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що порушені у касаційній скарзі питання щодо правильності застосування норм матеріального та процесуального права, а зокрема, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 2, 29, частини 1 статті 81 ГПК України, можуть бути предметом касаційного розгляду.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

21. У статті 129 Конституції України та статті 4-2 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. За приписами частини 1 статті 29 ГПК України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому, відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

22. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" визначено як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

23. Апеляційний судом встановлено, що повноваження Держаудитслужби, визначені положеннями статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", дотримання яких є обов'язковим в силу частини 2 статті 19 Конституції України, не передбачають права цього державного органу на подання позовів до суду про визнання недійсним рішень тендерного комітету або договору про закупку. Отже, встановивши факт, що Держаудитслужба є органом, уповноваженим здійснювати від імені держави контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі, при цьому правом на звернення до суду в інтересах держави про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, не наділена, прокурор самостійно, в межах наданих йому повноважень, звернувся до суду в інтересах держави із належним обґрунтуванням підстав для представництва відповідно до вимог чинного законодавства.

24. З огляду на таке, колегія суддів Верховного Суду вважає правомірним висновок суду апеляційної інстанції про наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді та належне їх обґрунтування у поданій позовній заяві.

А.3 Мотиви відхилення доводів касаційної скарги

25. Доводи скаржника відповідно до пунктів 13-14 мотивувальної частини даної постанови, спростовуються висновками пунктів 21-24 мотивувальної частини цієї постанови.

26. Доводи скаржника про те, що відповідно до частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор був зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це компетентний державний орган, колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що спростовані апеляційним судом, з відповідним аналізом тексту позовної заяви, а оцінка факту наявності чи відсутності порушеного інтересу держави, а також порушень норм чинного законодавства лежить у площині вирішення судом спору по суті позовних вимог та не може бути підставою залишення без розгляду позовної заяви прокурора.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги відповідача-1 без задоволення та залишення без змін постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 у справі №915/600/17 як такої, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

28. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін постанову апеляційного суду, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 у справі №915/600/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Г. Пєсков