ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018м. ДніпроСправа № 904/886/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-ЛОГІСТИК"

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ"

про стягнення збитків у сумі 1 152 319,85 грн.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 дов. № 1/18 від 07.03.2018

Від відповідача ОСОБА_2 дов. № 106 від 22.03.2018

CУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК-ЛОГІСТИК" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" збитків в сумі 1 152 319 грн. 85 коп. та судового збору.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Наполягав, що позивач несе повну відповідальність за передачу індивідуального ідентифікаційного коду АО "ФГК". Звертав увагу, що у залізничних накладних код платника за використання залізничної дороги України є ТОВ "УКРТІРТРАНС", а для оплати за використання залізничної дороги на території РФ відповідачем безпідставно та неправомірно зазначено оплатний код АО "ФГК". Оскільки АО "ФГК" не укладало жодного договору з відповідачем та ТОВ "УКРТІРТРАНС", щодо надання оплатного коду, що підтверджується письмовою відповіддю на запит, вказане свідчить про неправомірне використання оплатного коду за користування залізничною дорогою на території РФ, що призвело до завданих збитків позивачу у сумі 1152319, 85 грн. Неправомірна дія відповідача щодо використання оплатного коду для перевезення 25 вагонів, всупереч пунктів 2.2.12, 8.1, 8.6, 8.14 Договору, є протиправною формою поведінки.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Надав відзив на позов. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. ПАТ «ДМК» звертає увагу суду на той факт, що відповідно до специфікацій №112 та № 113 продавець - ПАТ «ДМК» здійснює організацію перевезення вантажу по території України до кордону з Російською Федерацією. По території Російської Федерації організацію перевезення вантажу здійснює ТОВ «РГМК». ПАТ «ДМК» у позивача перевезення у лютому 2017 року не замовляв, і відповідної заявки (пропозиції) на адресу Позивача не направляв. Оскільки Покупець за контрактом самостійно організовує перевезення вантажу по території Російської Федерації, то ПАТ «ДМК» виконувало інструкції по заповненню накладної СМГС ТОВ «Укртіртранс». Щодо перевезення територією Російської Федерації ПАТ «ДМК» жодного відношення не має. Оскільки Покупець сам організовував перевезення вантажів територією Російської Федерації, то і за завдані Позивачу збитки має відповідати Покупець - ТОВ «РГМК». Відповідно до залізничних накладних, доданих до позовної заяви, отримувачем вантажу є ВАТ «Металсервіс» (Російська Федерація). Однак у доданих до позовної заяви інструкціях по заповненню накладних СМГС окрім ВАТ «Металсервіс» зазначені інші отримувачі вантажу: ТОВ «Фрам», ВАТ «Металсервіс-Поволжье, ПАТ «НМЗ ім.. Кузьміна», ПАТ «Пензмаш» та ін. Даний факт доводить, що збитки за перевезення вантажів по території Російської Федерації позивач зазнав не через ПАТ «ДМК». Відповідач не погоджується із викладеними у відповіді на відзив обставинами, вважає їх необгрунтованими та такими, що вводять в оману суд. Пояснив, що на виконання умов контракту Корпорацією ІСД було видано замовлення на виробництво продукції № , , , , , . Відповідно до вказаних замовлень було надано інструкції по заповненню залізничних накладних, а саме в графі 23 вказати: розрахунок через ЦФТО, платник АО «ФГК» ЕЛС НОМЕР_1. Звертав увагу суду на той факт, що додані до позовної заяви докази як і в сукупності, так і кожен окремо не доводять факту перевезення вантажу за вищевказаним контрактом за допомогою неправомірного використання коду платника - АТ "ФГК".

За згодою сторін, у відповідності до вимог ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 15.05.2018р. розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК-ЛОПСТИК» та Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування експортно-імпортних та транзитних вантажів від 20.01.2017 № 20012017/1-ПВ/ТЕ/17-0177-02.

Відповідно до п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а Експедитор приймає на себе обов'язки від свого імені та за рахунок Клієнта здійснювати транспортно-експедиційне обслуговування експортно-імпортних та транзитних вантажів залізничним транспортом по території України, країн СНД та інших держав.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.4, 2.1.9, 2.1.10 Договору Експедитор зобов'язується на підставі письмової Заявки (пропозиції), направленого Клієнтом факсимільним зв'язком (електронною поштою), узгоджувати з Клієнтом маршрут та умови перевезення вантажу. Направляти Клієнту для підписання Протокол погодження договірної ціни/Додаток, який є невід'ємною частиною Договору. Виступати платником перевізних платежів на території України та СНД при перевезенні вантажів в міжнародному сполученні. За письмовим замовленням клієнта надавати клієнту інші транспортно - експедиційні послуги. За необхідності відступу від вказівок Клієнта Експедитор зобов'язаний попередньо узгодити з Клієнтом таке відступлення.

Відповідно до п. 2.2 Договору Клієнт зобов'язаний за допомогою телефаксу або електронної пошти надавати Експедитору письмову заявку на перевезення вантажу з заначенням обсягу перевезень та реквізитів отримувачів. Заявка подається Клієнтом за 10 календарних днів до запланованого перевезення.

Розділом 3 Договору передбачено, що вартість послуг за Договором узгоджується сторонами, про що складається та підписується Протокол погодження договірної ціни / Додаток, який є невід'ємною частиною Договору. Загальна сума Договору визначається як загальна вартість послуг, наданих Клієнту, згідно ОСОБА_2 виконаних робіт.

Розділом 6 Договору передбачено, що надання послуг підтверджується ОСОБА_2 виконаних робіт, підписаних Сторонами, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.п. 8.6, 8.14 Договору у випадку використання / надання Клієнтом проплатних кодів Експедитора, без попереднього повідомлення про це Експедитора, Клієнт зобов'язується повернути Експедитору списані з останнього кошти протягом 5 робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги Експедитора. Клієнт компенсує Експедитору документально підтверджені витрати Експедитора, що виникли з вини Клієнта.

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р. Термін дії Договору може бути продовжено шляхом підписання відповідної Додаткової угоди.

01.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Російська гірничо-металургійна компанія» (Покупець) було укладено контракт № ОМКВ/КСМК-КР-ІШВ-16 від 01.12.2015.

Згідно предмету Контракту постачальник зобовязується поставити покупцю металопродукцію у кількості та асортименті згідно специфікацій, які є невідємною частиною контракту.

Розділом 12 Контракту передбачено, що він регулюється нормами права України.

Сторонами Контракту підписано Специфікації №№ 112, 113 у яких стронами Контракту погоджено: Умови постачання: кордон Україна - РФ, станція Казача - Попань; Вантажоотримувач ВАТ Металлервіс (Російська Федерація, м. Москва, вул. Стахановська, буд. 19).

На виконання вимог контракту за специфікаціями № 112 та 113 постачальником -ПАТ «ДМК» було відправлено металопродукцію на адресу покупця - ТОВ «РГМК».

Отже, відповідно до специфікацій №112 та № 113 продавець - ПАТ «ДМК» здійснює організацію перевезення вантажу по території України до кордону з Російською Федерацією. По території Російської Федерації організацію перевезення вантажу здійснює ТОВ «РГМК».

З метою відвантаження продукції за контрактом та специфікаціями № 112 та № 113 ПАТ «ДМК» замовлено перевезення по території України у ТОВ «Укртіртранс». Відповідно до доданих накладних СМГС оплата провізних платежів здійснюється: по Укрзалізниці - ТОВ «Укртіртранс», по ВАТ «РЖД» - АТ «ФГК».

Встановлено, що ПАТ «ДМК» у позивача спірне перевезення у лютому 2017 року не замовляв, і відповідної заявки (пропозиції) на адресу Позивача не направляв. Заявку щодо спірного перевезення позивачем було направлено на адресу ТОВ "Укртірттранс".

Також слід зазначити, що оскільки Покупець за контрактом самостійно організовує перевезення вантажу по території Російської Федерації, то ПАТ «ДМК» виконувало інструкції по заповненню накладної СМГС ТОВ «Укртіртранс».

Щодо перевезення територією Російської Федерації ПАТ «ДМК» жодного відношення не має.

Покупець за Контрактом особисто, без участі відповідача, організовував перевезення вантажів територією Російської Федерації.

До матеріалів позовної заяви додані копії накладних СМГС. В накладних вказано оплата провізних платежів здійснюється: по Укрзалізниці - ТОВ «Укртіртранс по ВАТ «РЖД» - АТ «ФГК».

Доданий до матеріалів справи акт виконаних робіт (наданих послуг) № 515 від 28.02.2017 жодним чином не доводить той факт, що саме позивачем здійснювалося спірне перевезення. Між сторонами у лютому 2017 року діяв договір № 20012017/1- ПВ/ТЕ/17-0177-02 від 20.01.2017. Існування вказаного договору жодних чином не доводить, факт спірного перевезення.

Між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртіртранс» було укладено договір №9/2012/13-0735-02 від 20.03.2013 транспортно-експедиторського обслуговування.

Згідно предмету Договору транспортно-експедиторського обслуговування він визначає порядок організації залізничного перевезення вантажів замовника по території України, СНД та інших держав у вагонах, що знаходяться в оперативному управлінні експедитора. Експедитор надає замовнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням його вантажів. Діяльність сторін при виконанні вказаного Договору регламентується діючими Правилами перевезення вантажів, Угодою про міжнародне залізничне сполучення (СМГС), КОТИФ, таможними угодами.

Відповідно до договору транспортно-експедиторського обслуговування ПАТ «ДМК» надавалося замовлення № М029-535 від 08.02.17 на перевезення 25 вагонів у період з 10.02.2017 по 20.02.2017 року.

Згідно вказаного замовлення отримувачем металопродукції є ТОВ "Мост - Термінал", ТОВ "Металлсервіс", ПАТ "МНГС". Станції призначення: Батайск, Новопролетарська, Очаково 1, Передпортова.

ТОВ «Укртіртранс» виконав замовлення на перевезення, про що свідчать акти виконаних робіт від 17.02.2017 № 52-9/12 та від 28.02.2017 № 53-9/12 та рахунок на оплату № 14 від 17.02.2017 року.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Приписами ст.ст. 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач не надав належних та допустимих доказів порушення відповідачем господарського зобов'язання перед позивачем, що може призвести до відшкодування збитків. Обов'язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями винної особи та заподіянням збитків; протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків; вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків. Відповідальність за порушення зобов'язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності протиправної дії чи бездіяльності особи; заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи; причинного зв'язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками; вини боржника.

Додані до позовної заяви докази як і в сукупності, так і кожен окремо не доводять факту спірного перевезення вантажу за допомогою неправомірного використання коду платника - АТ «ФГК», що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 17.05.2018

Суддя Г.В.Манько