ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10.05.2018 р. Справа № 914/844/18

Суддя Мороз Н. В.,

розглянувши матеріали позовної заяви: ОСОБА_4, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_1, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_2, Україна, м. Львів

до відповідача-1: ОСОБА_3, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», м. Львів

про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства.

Встановив:

Позовну заяву подано ОСОБА_4, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_1, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_2, Україна, м. Львів до відповідача-1: ОСОБА_3, м. Львів, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», м. Львів про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 10 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зокрема підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення зазначених вимог позовна заява не містить підтвердження позивачів про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до ч. 10 ст. 174 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ст. 9 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, в порушення зазначених норм, докази зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України в матеріалах справи відсутні.

Згідно п.10 ст. 174 ГПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" - подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності). При цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. Проте, позивачами, в порушення зазначених вимог, подані неналежним чином завірені копії документів, доданих до позовної заяви.

Дійшовши висновку про залишення без руху позовної заяви, суд приймав до уваги те, що відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності заяв; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений господарським процесуальним кодексом України обов'язок заявника при зверненні до суду надавати належним чином оформлені документи. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 25.12.97р. №9-3П, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовної заяви та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 174 ГПК України та надання позивачам строку для усунення вищеперелічених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства залишити без руху, надавши позивачам строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду письмових відомостей, про:

- зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України;

- підтвердження позивачів про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

2. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.