УХВАЛА

м. Київ

18.05.2018Справа № 910/5972/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, 62-А; ідентифікаційний код 35725096) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (01103, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про визнання недійсним договору, визнання недійсною додаткової угоди до договору, визнання недійсними актів приймання-здачі виконаних робіт, стягнення 175 244,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, визнання недійсною додаткової угоди до договору, визнання недійсними актів приймання-здачі виконаних робіт, стягнення 175 244,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогами про визнання недійсним договору, визнання недійсною додаткової угоди до договору, визнання недійсними одинадцяти актів приймання-здачі виконаних робіт, стягнення 175 244,00 грн.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»)

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).

Проте, у відповідності до квитанції № 18876456 від 11.05.18. позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7914,66 грн.

Однак, за вимогу про визнання недійсним договору належний до сплати судовий збір становить 1762,00 грн., за вимогу про визнання недійсною додаткової угоди до договору належний до сплати судовий збір становить 1762,00 грн., за вимогу про визнання недійсними одинадцяти актів приймання-здачі виконаних робіт належний до сплати судовий збір становить 19 382,00 грн., за вимогу про стягнення 175 244,00 грн. належний до сплати судовий збір становить 2628,66 грн., а всього 25 534,66 грн.

Отже, позивачу належить доплатити 17 620,00 грн. судового збору.

Крім вказаного, суд звертає увагу позивача на необхідність обґрунтувати, що позовні вимоги про визнання недійсними актів приймання-здачі виконаних робіт за договором підряду відносяться до юрисдикції господарських судів.

Внаслідок вказаного в сукупності позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс».

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» строк на усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення цієї ухвали, встановивши спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання доказів сплати судового збору в розмірі 17 620,00 грн.;

- подання письмових пояснень, в яких обґрунтувати, що позовні вимоги про визнання недійсними актів приймання-здачі виконаних робіт за договором підряду відносяться до юрисдикції господарських судів.

3. Ухвала набрала законної сили 18.05.18. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко