ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/21/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Дрогобицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дар"

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

представник - адвокат Спінулова В.В. (договір про надання правової допомоги від 19.12.2017, ордер серії КС №331307 від 21.02.2018)

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

від 11.10.2017

у складі колегії суддів: Желік М.Б. (головуючий), Галушко Н.А., Костів Т.С.

та на ухвалу Господарського суду Львівської області

від 11.07.2017

у складі судді Артимовича В.М.

за заявою Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 01.02.2018 справа №914/21/17 Господарського суду Львівської області надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з Вищого господарського суду України відповідно частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.

2. 22.02.2018, за наслідком проведеного повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 12.02.2018, колегією суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у справі №914/21/17 та призначено її розгляд на 17.04.2018 о 10 год. 30 хв.

3. Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар" Плесканка О.В. 03.03.2018 поштовим відправленням надіслав відзив на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

4. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), статей 559, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 43, 101 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до набрання чинності Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Провадження у справі №914/21/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар" (далі - ТОВ "Дар", боржник), порушене ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.02.2017 за заявою Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - Дрогобицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ініціюючий кредитор), здійснюється на стадії розпорядження майном, введеної цією ж ухвалою суду з призначенням розпорядником майна арбітражного керуючого Плесканку О.В., визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 679 310, 38 грн.

6. 02.03.2017 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") подало до суду заяву з грошовими вимогами до боржника на суму 27 092 127, 83 грн. заборгованості за кредитом та 3 200 грн. судового збору за подання заяви з грошовими вимогами (т. 3, а.с. 11-64).

7. 11.07.2017 ухвалою Господарського суду Львівської області у складі судді Артимовича В.М. у визнанні грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" відмовлено.

8. Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю підстав для визнання вимог ПАТ "Дельта Банк" з огляду на те, що строк звернення з вимогами до поручителя вже минув, а отже, зобов'язання поручителя припинилося в силу закону.

8.1. Суд першої інстанції встановив, що відповідно до укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та громадянкою ОСОБА_9 договору про надання споживчого кредиту №0 від 31.03.2008, банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті на суму 300 000 доларів США та сплатити проценти за його користування, строком погашення до 30.03.2029, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін. 31.03.2008 сторони кредитного договору уклали додаткову угоду №1, відповідно до якої позичальник зобов'язується передати в заставу АКІБ "УкрСиббанк" земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

8.2. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та ТОВ "Дар" договору поруки №192506 від 31.03.2008, поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_9 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору споживчого кредиту №0 від 31.03.2008 в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (пункт 1.1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Причини невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором (пункти 1.3-1.5).

8.3. Судом встановлено, що 08.12.2011 між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а 19.12.2011 між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої зобов'язання продавця передати права вимоги за кредитами та прийняття покупцем права вимоги за кредитами є виконаним з моменту підписання акта приймання-передачі прав вимоги за кредитами.

8.4. Суд встановив, що 19.12.2011 ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" підписали акт приймання-передачі прав вимоги, ПАТ "Дельта Банк" сплатило ПАТ "УкрСиббанк" 512 708 543, 25 грн. на виконання договору від 08.12.2011.

8.5. Отже, враховуючи зазначені обставини, судом встановлено, що на користь ПАТ "Дельта Банк" відбулося відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 31.03.2008 та за договором поруки №192506 від 31.03.2008, який укладено між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Дар".

8.6. Судом встановлено, що вимогою від 05.10.2009 АКІБ "УкрСиббанк" звернулося до ОСОБА_9 та директора ТОВ "Дар" ОСОБА_11 про дострокове повернення кредиту та процентів у зв'язку з неналежним виконанням умов договору споживчого кредиту №0 від 31.03.2008, просило сплатити заборгованість протягом 31 календарного дня з моменту отримання вимоги, вимога отримана 06.10.2009. З огляду на таке, суд дійшов до висновку, що АКІБ "УкрСиббанк", звернувшись з вимогою про дострокове повернення кредиту 05.10.2009, змінило строк виконання кредитного договору №0 з 30.03.2029 на 07.11.2009.

8.7. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 20.12.2010 у справі №2-657/2010 (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2011), яким позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_9, ОСОБА_11, ТОВ "Дар" задоволено, стягнено солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ТОВ "ДАР" на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитними договорами №0 від 31.03.2008 в розмірі - 3 045 500, 22 грн., стягнено солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитними договорами №0 від 20.04.2007 в розмірі 650 841, 52 грн., стягнено солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_11, ТОВ "Дар" на користь ПАТ "УкрСиббанк" сплачений судовий збір в розмірі 1 700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання рішення судом видано виконавчий лист від 20.12.2010 зі строком пред'явлення до виконання - три роки.

8.8. Враховуючи правову позицію Верховного Суду України від 27.01.2016 у справі №6-990цс15 та від 02.11.2016 у справі №6-1174цс16, з огляду на умови пункту 1.2.2 кредитного договору та факт встановлений рішеннями судів про вимогу банку щодо дострокового погашення кредиту, зміну банком строку виконання кредитного договору, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення прийняте на користь ПАТ "УкрСиббанк", при цьому питання заміни сторони її правонаступником ПАТ "Дельта Банк" не вирішувалось, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа сплив, а отже, відсутні підстави для визнання спірних вимог ПАТ "Дельта Банк" у даній справі про банкрутство.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

9. ПАТ "Дельта Банк" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.07.2017, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та визнати ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у справі №914/21/17 про банкрутство ТОВ "Дар" на загальну суму 27 092 127, 83 грн.; внести до реєстру вимог кредиторів витрати на оплату судового збору, понесені при поданні апеляційної скарги на суму 3 200 грн. в першу чергу, обґрунтовуючи прийняттям ухвали з порушенням норм законодавства, а також за умов неповноти з'ясування обставин справи, а саме обставин зміни банком строку виконання кредитного договору шляхом пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту; не погоджується з твердженнями суду про відсутність у банку права пред'явлення до виконання виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на таке пред'явлення.

10. 11.10.2017 постановою Львівського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Желік М.Б. - головуючий, Галушко Н.А., Костів Т.С. апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у справі №914/21/17 залишено без змін.

11. Переглянувши справу в повному обсязі, апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції, з його висновками в сукупності зібраних доказів про відсутність правових підстав для визнання кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк".

11.1. Апеляційний суд не погодився з твердженням суду першої інстанції та погодився із запереченнями ПАТ "Дельта Банк" щодо відсутності у банку права пред'явлення до виконання виконавчого листа, оскільки по-перше, пред'явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, тобто лише за його волевиявленням і бажанням може бути відкрито виконавче провадження, по-друге, з обставин справи вбачається належним чином здійснене відступлення права вимоги ПАТ "Дельта Банк" у грудні 2011 року, тобто, до вказаного часу кредитором законно виступав АКІБ "УкрСиббанк" і рішення суду виносилось саме на його користь, по-третє, заміна кредитора у зобов'язанні можлива на будь-якій стадії виконання зобов'язання, а відсутність доказів заміни стягувача пов'язана відсутністю відкритого виконавчого провадження.

11.2. Апеляційний суд зазначив, що в сукупності зібраних у справі доказів такі заперечення не спростовують кінцевих висновків суду про відсутність підстав для визнання вимог ПАТ "Дельта Банк" кредитором боржника з тих підстав, що строк звернення з вимогами до поручителя вже минув.

11.3. Апеляційний суд, враховуючи факт звернення банку з вимогою дострокового погашення кредиту у 2009 році, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, дійшов висновку, що звернення до поручителя (ТОВ "Дар") з грошовими вимогами 22.02.2017 в даній справі про банкрутство є поза межами допустимого (шестимісячного строку з моменту настання прострочення) строку, що має наслідком відмову у визнанні таких вимог.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (кредитора)

12. Скаржник доводив, що судами порушено вимоги статей 34, 43 ГПК України, яке полягало в неповній оцінці всіх обставини справи щодо виникнення у ПАТ "Дельта Банк" грошових вимог до ТОВ "Дар".

13. Скаржник доводив, що 19.12.2011 ПАТ "УкрСиббанк" належним чином здійснив відступлення права вимоги ПАТ "Дельта Банк" (з усіма змінами та доповненнями до нього), відтак, відбулося відступлення прав вимоги за договором поруки, який укладено між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Дар", а отже, ПАТ "Дельта Банк" набуло права вимоги на стягнення заборгованості з боржника за виконавчим листом від 20.12.2010, виданого на виконання рішення Сихівського районного суду міста Львова, тому суди дійшли помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення вимог банку.

Доводи інших учасників справи

14. Розпорядник майна ТОВ "Дар" Плесканка О.В. у відзиві на касаційну скаргу заперечив доводи скаржника та погодився з результатом розгляду судами спірних кредиторських вимог та зазначив, що банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним не пропущено строк позовної давності за вказаними вимогами до боржника.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

15. Цивільний кодекс України

Частина 2 статті 11 - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 512 - кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частина 1 статті 553 - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частина 1, 2 статті 554 - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частина 4 статті 559 - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Стаття 1054 - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

16. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011

Стаття 1 - кредитор - юридична або фізична особа, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частини 1, 6, 8 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду, за наслідками розгляду яких господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

17. Господарський процесуальний кодекс України в редакції до 15.12.2017

Стаття 4-1 - господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частини 1, 2 статті 101 - у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

18. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні (ухвалі) або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку судами обставин справи на підтвердження грошових вимог до боржника, разом з тим, його доводи про порушення вимог статей 554, 559 ЦК України та статей 1, 23 Закону про банкрутство, колегія суддів Верховного Суду вважає прийнятними.

А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків судів

19. Аналіз приписів частин 1, 4 статті 23 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов'язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов'язаннями зобов'язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки протилежне матиме наслідком їх включення до реєстру як вимог шостої черги. За змістом частини 6 статті 23 та частини 2 статті 25 Закону про банкрутство вбачається, що обов'язком господарського суду є розгляд у попередньому судовому засіданні грошових вимог конкурсних кредиторів до боржника на предмет їх правомірності та обґрунтованості незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. Обов'язок доведення обґрунтованості грошових вимог кредитора у справі про банкрутство за сукупністю поданих ним доказів покладається законодавцем на самого кредитора.

20. Так, судами встановлено, що банк звернувшись до поручителя (боржника ТОВ "Дар") з грошовими вимогами 22.02.2017 у даній справі про банкрутство не обґрунтував свої вимоги такою сукупністю доказів, які б підтверджували обґрунтованість їх визнання, як дійсних грошових вимог до боржника-фінансового поручителя, та необхідність включення їх до реєстру вимог кредиторів.

21. Суди встановили, що пред'явивши вимогу до боржника і поручителя про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за його користування та пені, 05.10.2009 ПАТ "УкСиббанк" змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором №0 від 31.03.2008 з фізичною особою, в якому боржник виступив фінансовим поручителем згідно з договором поруки №192506 від 31.03.2008.

22. Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 20.12.2010 у справі №2-657/2010 (залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01.12.2010), задоволено позов ПАТ "УкрСиббанк" про солідарне стягнення з основного боржника та ряду його поручителів, серед яких ТОВ "ДАР" заборгованості за кредитними договорами №0 від 31.03.2008 у розмірі - 3 045 500, 22 грн.

Отже, оскільки кредитор ПАТ "УкрСиббанк" (правопопередник ПАТ "Дельта Банк") реалізував своє право на стягнення з фінансового поручителя в судовому порядку та прийнято відповідне рішення суду, то не можна застосовувати наслідки спливу позовної давності до таких грошових зобов'язань відповідно до статті 267 ЦК України, оскільки позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, і особа вже реалізувала своє право на судовий захист отримавши рішення суду.

23. З огляду на зазначене, суд вважає помилковими висновки мотивувальної частини постанови апеляційного суду про відмову у визнанні спірних грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" з підстав пропуску правонаступником кредитора позовної давності щодо частини спірних грошових вимог з посиланням на практику Верховного Суду України у справах, де кредитор попередньо не реалізував свого права на звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, а здійснював це у тих провадженнях, по яких приймалися постанови Верховного Суду України, оскільки такі висновки зроблені ним за встановлення інших обставин. Щодо іншої частини грошових вимог, які не були предметом спору у справі позовного провадження Сихівського районного суду міста Львова №2-657/2010 та не охоплюються рішенням від 20.12.2010, такі висновки відповідають нормам матеріального права.

Разом з тим, правильними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у визнанні вимог кредитора ПАТ "Дельта Банк" до боржника за сукупністю доказів, оскільки кредитор не довів правонаступництва грошових вимог, які були визначені судовим рішенням шляхом заміни стягувача виконавчого провадження, та пропустив строки пред'явлення до виконання виконавчого листа за рішенням суду від 20.12.2010 у справі №2-657/2010, що унеможливлює як подальше виконання такого рішення органами державної виконавчої служби, так визнання його вимог у справі про банкрутство, яка є особливою процесуальною формою колективного задоволення вимог кредиторів до боржника та є за своєю правовою природою особливою процедурою виконавчого провадження, яке здійснюється судом щодо неплатоспроможної особи.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

24. З огляду на відсутність компетенції у касаційного суду щодо оцінки та переоцінки доказів та обставин справи, Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника відповідно до пунктів 12-13 мотивувальної частини даної постанови як такі, що спрямовані на переоцінку доказів та обставин справи, та відхиляє їх.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ПАТ "Дельта Банк" та залишення без змін оскаржуваних постанови апеляційного суду від 11.10.2017 та ухвали суду першої інстанції від 11.07.2017 у даній справі як таких, що прийняті в цілому з правильним застосуванням норм законодавства про банкрутство, а невірне застосування апеляційним судом положень цивільного законодавства про позовну давність не мало наслідком прийняття незаконного рішення по предмету спору.

В. Судові витрати

26. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.07.2017 у справі №914/21/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Г. Пєсков