ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.2018р. Справа №905/373/18

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія», м.Київ в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м.Енергодар

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_2», м.Маріуполь

про стягнення пені та штрафу в сумі 245783,89 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3-по дов.

від відповідача: ОСОБА_4-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія», м.Київ в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м.Енергодар, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_2», м.Маріуполь, про стягнення пені в сумі 116423,95 грн. та штрафу в сумі 129359,94 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №20/05/90 від 14.08.2017р. в частині строків постачання товару та, як наслідок, виникнення у останнього обовязку зі сплати штрафних санкцій.

Відповідач у підготовче засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_2» зареєстроване за адресою: 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Георгіївська, 50, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

В судовому засіданні 07.05.2018р. відповідач заперечував проти позовних вимог.

07.05.2018р. відповідачем до суду надано відзив ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_2», м.Маріуполь на позовну заяву по справі №905/373/18, за змістом якого встановлений строк для подання відзиву на позов було пропущено відповідачем з поважних причин. При цьому, відповідного клопотання про поновлення або продовження даного строку відзив на позов не містить.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як встановлено, ухвалою суду від 27.02.2018р. відповідачу було встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових доказів (які можливо доставити до суду) до 15.03.2018р. Вказана ухвала суду отримана відповідачем 07.03.2018р. (повідомлення про вручення поштового відправлення).

Згідно з ухвалою від 19.03.2018р. відповідачу строк на подання відзиву на позов було визначено до 30.03.2018р. (ухвала отримана відповідачем 28.03.2018р.).

Проте, у встановлений судом строк відзив на позов подано не було.

Ухвалою від 23.04.2018р. закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті.

Згідно із ст.118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність відповідного клопотання відповідача про поновлення пропущеного строк для подання відзиву на позов, суд залишає без розгляду відзив відповідача на позов з доданими до нього документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

14.08.2017р. сторонами було підписано договір поставки №20/05/90, за умовами якого постачальник (відповідач) зобовязався поставити в передбачені даним договором строки покупцю (позивачу) продукцію - дріт 5В1400-р1 ст. 85 ГОСТ 7348-81 у кількості 21 т., за ціною 73333,30 грн. за т. без ПДВ, загальною сумою поставки 1847999,16 грн. з ПДВ в строк до 01.11.2017р.

Загальна суму договору складає 1847999,16 грн. в т.ч. ПДВ 307999,86 грн. (п.3.1 договору).

Згідно п.5.1 договору поставка продукції за цим договором здійснюється до 01.11.2017 партіями відповідно до заявок покупця, в яких зазначається кількість продукції, що постачається, та строки її поставки.

Відповідно до п.5.2 договору заявка може бути направлена постачальнику наступними способами (усіма разом або декількома із зазначених, або одним з них за вибором покупця):

- поштою рекомендованим листом або листом з повідомленням про вручення за зазначеною у договорі адресою;

- електронною поштою за вказаною в договорі адресою;

- факсом за вказаним в договорі номером.

Згідно з п.10.1 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч.1 ст.174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.202 Господарського кодексу України).

Виходячи зі змісту позовної заяви, 28.09.2017р. позивачем було відправлено заявку №4357/14 «щодо поставки продукції» за договором поставки №20/05/90 від 28.09.2017р. на поставку дроту 5В1400-Р1 ст. 85 ГОСТ 7348-81 у кількості 21 т. в строк до 25.10.2017р.

В підтвердження факту відправлення на адресу відповідача даної заявки позивач посилається на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Згідно наданого рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вказана заява була отримана представником відповідача за довіреністю 17.10.2017р. Відповідач факт отримання даної заявки від позивача не спростовує.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням умов договору поставки №20/05/90 від 28.09.2017р. поставка товару позивачу за заявкою №4357/14 повинна була бути здійснена відповідачем до 25.10.2017р.

Проте, станом на теперішній час відповідач свої зобовязання не виконав, товар у строк не поставив, що відповідачем не заперечується.

Тобто, свої зобовязання щодо повного та своєчасного постачання товару позивачу за договором поставки №20/05/90 від 14.08.2017р. всупереч вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.7.2 договору за порушення вказаних в даному договорі строків поставки та/або недопоставки продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачу покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.

На підставі пункту 7.2 договору позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої продукції за кожен день прострочення в сумі 116423,95 грн. за період з 26.10.2017р. по 27.12.2017р. та штраф у розмірі 7% від вартості товару в сумі 129359,94 грн.

Як встановлено судом, розрахунок суми пені та штрафу є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 116423,95 грн. та штрафу в сумі 129359,94 грн. підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76-79, 120, 129, 165, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія», м.Київ в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м.Енергодар, до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_2», м.Маріуполь про стягнення пені в сумі 116423,95 грн. та штрафу в сумі 129359,94 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інвест ОСОБА_2» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Георгіївська, 50, ) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, а/с 306, ) пеню в сумі 116423,95 грн. та штраф в сумі 129359,94 грн., судовий збір в сумі 3686,76 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 07.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 07.05.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина