ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/1956/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - Руденко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Технокерам"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р.

у складі колегії суддів: О.М. Баранець - головуючий, С.А. Пашкіна, Н.Ф. Калатай

та на рішення господарського суду Черкаської області від 08.08.2017р.

суддя: Н.М. Спаських

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технокерам"

до публічного акціонерного товариства "Азот"

про внесення змін до договору та стягнення 124 268,60 грн.

за участю представників учасників:

позивача: Капустін В.В. - адвокат

відповідача: Корж В.М. - адвокат

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технокерам" (далі - ТОВ "Технокерам", позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Азот" (далі - ПАТ "Азот", відповідач) про внесення змін до договору № 502-411 від 26.05.2015р., укладеного між сторонами, та про стягнення з ПАТ "Азот" 117 277,72 грн. збитків та 6 990,88 грн. витрат на послуги зберігання продукції на митному ліцензійному складі. У складі судових витрат позивач просить стягнути оплату послуг адвоката в розмірі 30 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані недобросовісним виконанням умов договору ПАТ "Азот", яке виявилось у нездійсненні в обумовлений строк попередньої оплати, неготовності прийняти продукцію, нездійсненні вчасно остаточного розрахунку.

Крім того, позивач вказує на те, що на дату здійснення ПАТ "Азот" оплати за договором, встановлений Національним банком України курс євро до української гривні збільшився більш ніж на 2%, що є підставою для внесення змін до договору щодо ціни.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.08.2017р. у справі №911/1956/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р., відмовлено ТОВ "Технокерам" у задоволенні позовних вимог.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права в частині заявленої позовної вимоги про внесення змін до договору № 502-411 від 26.05.2015р.

Суди, відмовляючи позивачеві у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача 117 277,72 грн. збитків, вказують на те, що ТОВ "Технокерам" не надано доказів фактичної сплати позивачем на користь концерну "Rauschert Kioster Veilsdorf GmbH" пені в розмірі 117 277,72 грн.

Також суди попередніх інстанцій зазначають, що позивач не довів, що його витрати в сумі 6 990,88 грн. підпадають під визначення збитків згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України.

Відмовляючи в частині стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката суди вказали на те, що у справі немає доказів, що наявні в ній документи складалися чи збиралися адвокатом Капустіним В.В. Ця особа участі у судових засіданнях не приймала, що свідчить про фактичне ненадання адвокатських послуг.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ТОВ "Технокерам", не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 08.08.2017р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р. у справі №911/1956/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 626 Цивільного кодексу України, ст. 20, ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач зазначає, що законом не передбачено обов'язкове подання проекту додаткової угоди. Текст такої угоди можливо викласти у позовній заяві.

Також позивач вказує на те, що обставини щодо завдання позивачеві збитків у розмірі 6 990,99 грн. встановлено при розгляді справи № 911/3792/16 за позовом ПАТ "Азов" до ТОВ "Технокерам".

Крім того позивач наголосив на тому, що ним сплачено концерну "Rauschert Kioster Veilsdorf GmbH" пеню в сумі 117 277,72 грн. 18.08.2017р., що підтверджується платіжним дорученням № 1.

Позивач зазначає, що незважаючи на припинення дії договору, фінансові зобов'язання ПАТ "Азот" щодо оплати курсової різниці діють й досі, тому що не виконані ПАТ "Азот".

Крім того, позивач вказує на неврахування надання правової допомоги адвокатом Капустіним В.В.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Азот" просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

14 травня 2015 року ПАТ "Азот" направило директору ТОВ "Технокерам" гарантійний лист №411-25-39/267, в якому просило відкрити замовлення на виготовлення: Кілець Паля - 1000 кг та гарантувало укладення договору і сплату 12 540,00 Євро впродовж 20 днів.

ТОВ "Технокерам" 19.05.2015р. надіслало концерну Rauschert GmbH, Німеччина, замовлення на виробництво Кілець Паля у кількості 1 000 кг.

Концерн Rauschert GmbH 19.05.2015р. підтвердив прийняття замовлення та надіслав ТОВ "Технокерам" рахунок-проформу та специфікацію, відповідно до якої оплата виготовленої продукції повинна бути проведена до 30.06.2015р.

26 травня 2015р. між ПАТ "Азот" (Покупець) та ТОВ "Технокерам" (Постачальник) укладено договір № 502-411, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю матеріали виробництва концерну Rauschert GmbH, Німеччина (продукція), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію згідно Специфікації: Кільця Паля 1000 кг, ціна з ПДВ 294,54104 грн., сума з ПДВ 294 541,04 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість продукції по даному Договору становить 294 541,04 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 49 090,17 грн., що еквівалентно в іноземній валюті 12 540,00 Євро.

Згідно з п. 2.2 Договору в зв'язку з тим, що Постачальник здійснює поставку Продукції, яка має 100% імпортну складову, її вартість по п. 2.1 Договору, розрахована у відповідності до курсу обміну Євро до української гривні, встановленого Національним Банком України на день укладення Договору 15.05.2015 р., складає 23,488121 гривень за один Євро. Вартість Продукції по Договору може бути змінена по узгодженню між сторонами. Підставою для зміни суми Договору є зміна курсу Євро до української гривні, встановленого Національним Банком України, більш чим на 2% відповідно до умов, вказаних у п. 2.3 даного Договору.

П. 2.3 Договору передбачено, що у випадку зміни в сторону збільшення чи зменшення курсу Євро до української гривні, встановленого Національним банком України на дату проведення оплати більш чим на 2% по відношенню до курсу на дату 15.05.2015р. (як вказано в п. 2.2 Договору), сума цього платежу буде перерахована відповідно до курсу НБУ на дату проведення оплати (п. 2.5.1. і п. 2.5.2.), про що Сторони підписують Додаткову угоду. Сплата курсової різниці по п. 2.2. і п. 2.3., якщо така є, буде здійснюватись в продовж 15 банківських днів після підписання відповідної Додаткової угоди.

У п. 2.4. Договору сторони передбачили, що протягом 5-ти календарних днів з дати здійснення оплати згідно п. 2.5.2 Постачальник зобов'язується (при наявності підстав для зміни ціни Продукції і загальної вартості Договору), надати Покупцю нову (відкориговану) Специфікацію на товар з цінами, перерахованими у відповідності з п. 2.3. Договору для оформлення Додаткової угоди до Договору і оплати курсової різниці по п. 2.2., якщо така буде.

Відповідно до п. 2.5.1 Договору перший платіж - передоплата в розмірі 50% від вартості продукції по Договору, Покупець здійснює протягом 10 банківських днів з моменту підписання Договору обома сторонами.

Згідно з п. 2.5.2 Договору другий платіж - оплата в розмірі 50% від вартості Продукції по договору, Покупець оплачує протягом 10 банківських днів від дати письмового повідомлення про готовність Продукції до відвантаження. Постачальник направляє письмове повідомлення Покупцю по факсу чи по електронній почті не пізніше 30 календарних днів від дати підписання даного Договору.

Відповідно до п. 9.1 Договору договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами (в тому числі факсимільним зв'язком) і діє до 31.12.2015р., а в частині гарантійних та фінансових зобов'язань до повного їх виконання.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 12.11.2015р. ПАТ "Азот" здійснило передоплату в сумі 147 270,52 грн.

08 грудня 2015 року ТОВ "Технокерам" направило ПАТ "Азот" повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

ПАТ "Азот" 24.05.2016р. здійснило оплату в сумі 147 270,52 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 6393 від 17.05.2016р., № 6397 від 17.05.2016р., № 6403 від 17.05.2016р.

30 червня 2016 року продукцію відвантажено ПАТ "Азот".

Позивач, звертаючись з даним позовом, просить внести зміни до договору № 502-411 від 26.05.2015 р. щодо зміни ціни договору; стягнути з ПАТ "Азот" збитки в сумі 117 277,72 грн., обраховані позивачем із суми претензії концерну "Rauschert Kioster Veilsdorf GmbH", який вимагав сплати позивачем пені за своєчасну оплату за товар; витрат у розмірі 6 990,88 грн., які є платою за зберігання позивачем продукції.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, застосовуються загальні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Тобто, з укладенням такого договору постачальник бере на себе обов'язок виконати певну роботу, і водночас покупець зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ч. 1 ст. 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Отже, у разі якщо договір не припинив дію у встановленому законодавством порядку та зобов'язання прийняті сторонами не виконані, виконання зобов'язань має здійснюватись з дотриманням законодавства.

Поряд з тим, підстави для зміни договору визначені ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 2.3 Договору у випадку зміни в сторону збільшення чи зменшення курсу Євро до української гривні, встановленого Національним банком України на дату проведення оплати більш чим на 2% по відношенню до курсу на дату 15.05.2015р. (як вказано в п. 2.2 Договору), сума цього платежу буде перерахована відповідно до курсу НБУ на дату проведення оплати (п. 2.5.1 і п. 2.5.2), про що Сторони підписують Додаткову угоду. Сплата курсової різниці по п. 2.2 і п. 2.3, якщо така є, буде здійснюватись в продовж 15 банківських днів після підписання відповідної Додаткової угоди.

У п. 2.4 Договору сторони передбачили, що протягом 5-ти календарних днів з дати здійснення оплати згідно п. 2.5.2 Постачальник зобов'язується (при наявності підстав для зміни ціни Продукції і загальної вартості Договору), надати Покупцю нову (відкориговану) Специфікацію на товар з цінами, перерахованими у відповідності з п. 2.3 Договору для оформлення Додаткової угоди до Договору і оплати курсової різниці по п. 2.2, якщо така буде.

Позивач у позові просить у пункті 1.1 Договору "Спеціфікація" вказати ціну - 329 567,02 грн., а пункти 2.2, 2.3, 2.4 Договору виключити.

Тобто позивач просить виключити пункти, якими сторони передбачили можливість внесення змін до договору та зазначити нову ціну продукції.

Ч. 1 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов.

Згідно з ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Тобто, закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, що мали місце під час дії договору.

Відповідно до п. 9.1 Договору договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами (в тому числі факсимільним зв'язком) і діє до 31.12.2015р., а в частині гарантійних та фінансових зобов'язань до повного їх виконання.

Пролонгація вказаного договору сторонами не передбачена.

Тобто, між сторонами можуть існувати невиконані зобов'язання, передбачені договором та відповідальність сторін за невиконання зобов'язань.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни договору після його виконання не допускається.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Договір виконано сторонами, повну оплату за продукцію відповідач здійснив 24.05.2016р., товар позивачем поставлено 05.07.2016р.

Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо внесення змін до ціни договору.

Суди попередніх інстанцій також дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення витрат в сумі 6 990,88 грн. та збитків у розмірі 117 277,72 грн. з огляду на наступне.

Ч. 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Умови договору не передбачають зберігання продукції позивачем, сторони у п. 3.2 Договору передбачили, що поставка продукції, зазначеної в п. 1.1 договору проводиться на умовах DDP м. Черкаси, згідно з правилами "ІНКОТЕРМС 2010".

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Азот" не зверталось до ТОВ "Технокерам" з проханням зберігати продукцію на митному складі в м. Біла Церква до моменту передачі цього товару відповідачу. Сторонами не надано доказів узгодження такого зберігання.

У договорі № 281215 ЕЦ-МС від 28.12.2015 р., укладеному між позивачем та ДП "Райз-Ексімп-Центр, не відображено, що позивачем передано на зберігання Кільця Паля, отримані від концерну "Rauschert Kioster Veilsdorf GmbH".

Тобто позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між витратами позивача в сумі 6 990,88 грн. та поведінкою боржника.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відхиляє посилання позивача на копії декларацій про імпорт товару, копію акта прийому-передачі вантажів від 28.12.2015р., оскільки вказані документи відсутні в матеріалах справи, останні не відображені і в судових рішеннях у справі № 911/3792/16, на які посилається позивач.

На підставі викладеного, відхиляються посилання позивача на норми ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

При зверненні з позовом про стягнення з відповідача збитків у розмірі 117 277,72 грн., позивач обраховує їх із суми претензії концерну "Rauschert Kioster Veilsdorf GmbH", який вимагав сплати позивачем пені за своєчасну оплату за товар, однак доказів такої сплати позивачем до позову не надано.

Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду відхиляються посилання позивача на сплату 18.08.2017р. пені концерну "Rauschert Kioster Veilsdorf GmbH" у розмірі 4 274,24 євро, оскільки вказаних обставин не існувало на момент звернення позивача з позовом до суду та на момент прийняття судом першої інстанції рішення.

Також Верховним Судом відхиляються посилання позивача на неврахування надання правової допомоги адвокатом Капустіним В.В., оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, відсутні документи, які складалися адвокатом Капустіним В.В. та докази прийняття вказаним адвокатом участі у судових засіданнях у суді першої інстанції .

Крім того, у справі міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

7. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для їх зміни чи скасування відсутні. Аргументи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом касаційної інстанції.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Технокерам" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 08.08.2017р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р. у справі № 911/1956/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач