ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про призначення судової експертизи

"16" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/254/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, директор

відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 14.11.2017р.,

дослідивши матеріали справи №916/254/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Буд-Південь (65088, АДРЕСА_1) до Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів (65039, м. Одеса, 4-й Басейний провулок, 7) про витребування майна, про зобовязання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018р. за вх.№278/18 ТОВ „Буд-Південь звернулось до суду із позовом до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів про витребування майна, про зобовязання виконати умови договору.

Ухвалою суду від 15.02.2018р. залишено без руху позовну заяву від 12.02.2018р. за вх.№278/18 ТОВ „Буд-Південь до ДП МОУ „Одеський завод будівельних матеріалів про витребування майна, про зобовязання виконати умови договору, встановлено ТОВ „Буд-Південь строк до 09.03.2018р. для усунення недоліків позову від 12.02.2018р. за вх.№278/18,

Ухвалою суду від 12.03.2018р. відкрито провадження у справі №916/254/18, ухвалено розглядати справу №916/254/18 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на „26 березня 2018 р. об 11год.00хв.

07.05.2018р. за вх.№2-2337/18 від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документу акту приймання майна на зберігання від 15.04.2016р. В обґрунтування заявленого відповідач посилається на те, що у відповідача існують істотні сумніви щодо дати виготовлення акту приймання майна на зберігання від 15.04.2016р. та його дійсності у звязку з наступним: згідно матеріалів інвентаризації, проведеної станом на 01.05.2016р., майно, вказане у акті, в інвентаризаційних відомостях відсутнє; на дату приймання-передачі справ у травні 2016р. оригінали договору та акту приймання-передання майна на підприємстві були відсутні; прийняття майна на зберігання здійснено неуповноваженою особою; за результатами листування між юридичними особами в серпні 2016р. ТОВ «Буд-Південь» надало лише копію договору без акту приймання-передачі майна, акт приймання-передачі майна ТОВ «Буд-Південь» надало лише у червні 2017р.

Позивач 15.05.2018р. подав до суду заперечення за вх.№9644/18 на клопотання відповідача про призначення у справі судової технічної експертизи, де навів спростування тих обставин, на які послався відповідач у клопотанні. Згідно матеріалів інвентаризації, проведеної станом на 01.05.2016р., майно, вказане у акті, в інвентаризаційних відомостях відсутнє, оскільки передане на зберігання майно є власністю ТОВ «Буд-Південь», і в перелік інвентаризаційного майна ДП МОУ «ОЗБМ» воно увійти не могло. Також, позивач вказує, що відповідач зазначив про відсутність на підприємстві на дату приймання-передачі справ у травні 2016р. оригіналів договору та акту приймання-передання майна, але доказів такого не надав. Крім того, позивач відзначає, що майно на зберігання заводом приймалось комісією, у звязку з чим у позивача виникло питання, кого саме із членів комісії представник відповідача вважає не уповноваженою особою та з яких підстав, так як доказів на підтвердження неповноважності комісії відповідач не надав. Позивач вважає неналежними доводи відповідача стосовно того, що відповідач не мав свого примірника договору та акту, з огляду на отримання відповідачем протягом року оплати за зберігання майна, з відміткою про призначення платежу з посиланням на відповідний договір, при цьому вказані грошові кошти не були повернуті позивачу. Підсумовуючи наведене, позивач робить висновок про те, що клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи не доведене та не обґрунтоване.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини (ч.ч.1, 2, 3, 4, 8 ст.98 ГПК України).

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч.1, 3, 4, 5, 6 ст.99 ГПК України).

Таким чином, як вбачається із клопотання відповідача, ним запропоновано на вирішення експерта наступні питання: стосовно нанесення відтиску печатки (штампу) у той час яким датовано документ; чи виготовлений рукописний текст у той час, яким датовано документ; у який період часу був виконаний рукописний текс у документі; чи в один період часу були виготовлені договір №15/04-16 від 15.04.2016р. та акт приймання майна на зберігання від 15.04.2016р. Однак, наведені відповідачем у клопотанні про призначення судової експертизи доводи на користь призначення такої судом не підтверджені жодним доказом. Також, заявником не наведено обставин, які саме сумніви у нього виникли у достовірності реквізитів та відбитку печаток (штампів) на договорі та акті та чим це підтверджується, так як самий лише факт відсутності у відповідача цих документів та або відомостей, які до них внесені, не можуть слугувати доказами їх недостовірності чи підроблення.

Разом з цим, ствердження відповідача про відсутність у осіб, що підписали акт від 15.04.2016р. повноважень на його підписання також не підтверджене відповідними доказами та така обставина не може бути предметом експертного дослідження, оскільки відноситься до компетенції суду.

Водночас, слід відмітити, що відсутність у справі на даний час оригіналу акту від 15.04.2016р., як і не надання сторонами протягом підготовчого провадження до суду його оригіналу на огляд виключає можливість проведення експертного дослідження у відношенні нього технічної експертизи.

Внаслідок викладених обставин, суд вважає, що клопотання відповідача від 07.05.2018р. за вх.№2-2337/18 про призначення у справі судової технічної експертизи документу акту приймання майна на зберігання від 15.04.2016р. не підлягає судом задоволенню.

Керуючись ст.ст.99, 169, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.), суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ДП «МОУ «Одеський завод будівельних матеріалів» у задоволенні клопотання від 07.05.2018р. за вх.№2-2337/18 про призначення у справі судової технічної експертизи.

2. У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 16.05.2018р. та згідно до ч.2 ст.254, ст.255 ГПК України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

3. Повну ухвалу складено 16.05.2018р.

Суддя І.А. Малярчук