УХВАЛА

14 травня 2018 року Справа № 913/913/15

Провадження №19/913/913/15

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву за вих.№1045 від 26.04.2018 ОСОБА_1 підприємства "Лисичанськтепломережа" про визнання наказу від 04.01.2016 таким, що не підлягає виконанню частково у справі №913/913/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа (93113, вул. Тепла, 17, м. Лисичанськ Луганської області)

про стягнення 24974562 грн 42 коп.

при секретарі судового засідання Медуниці Р.І.,

у засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2, представник на підставі довіреності №14-66 від 14.04.2017;

від відповідача (заявника): ОСОБА_3, представник на підставі довіреності №544 від 27.02.18.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 14.12.2015 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню в сумі 1318991 грн 54 коп., 3% річних у сумі 657534 грн 50 коп., інфляційні втрати в сумі 1199390 грн 61 коп., судовий збір у сумі 23233 грн 24 коп.

Вказане рішення набрало законної сили 04.01.2016, на його виконання стягувачу видано відповідний наказ.

02.05.2018 від ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа надійшла заява за вих.№1045 від 26.04.2018, в якій заявник просить суд визнати наказ Господарського суду Луганської області №913/913/15 від 04.01.2016 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені в сумі 1318991 грн 54 коп., троьх процентів річних в сумі 657534 грн 50 коп., інфляційних втрат в сумі 1199390 грн 61 коп., у звязку з припиненням обовязку боржника на підставі п.3 ст.7 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Заява обґрунтована тим, що 30.11.2016 набрав чинності Закон України Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ч. 3 ст. 7 вказаного Закону, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим законом.

02.05.2018 був проведений розподіл вказаної заяви та визначено для її розгляду суддю Косенко Т.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.05.2018 (у складі судді Косенко Т.В.) прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та розгляд заяви призначено на 14.05.2018.

11.05.2018 на підставі розпорядження керівника апарату суду №86-р у звязку з перебуванням судді Косенко Т.В. у відрядженні, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл заяви, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.05.2018, заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

В судове засідання 14.05.2018 прибули представники обох сторін.

Представник заявника (відповідача) підтримав доводи викладені в поданій заяві.

В судовому засіданні представник стягувача (позивача) не заперечує проти задоволення заяви, підтвердив факт проведення ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" списання заборгованості ОСОБА_1 підприємства "Лисичанськтепломережа" за договором купівлі продажу природного газу від 28.12.2012 №13/2913/-ТЕ-20 на загальну суму 3175916 грн 65 коп. (пеня, 3% річних та інфляційних втрат).

Надаючи юридичну оцінку поданій заяві, суд виходить з наступного.

28.12.2012 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець, позивач) та ОСОБА_1 підприємством Лисичанськтепломережа (покупець, відповідач) 28.12.2012 був укладений договір купівлі-продажу природного газу №13/2913-ТЕ-20, відповідно до умов якого газ, що продається за цим договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Під час розгляду справи №913/913/15 судом встановлено, що відповідачем було погашено заборгованість перед позивачем за вказаним договором, що підтверджується платіжними дорученнями №7 від 14.10.2014 - 401676 грн 00 коп., №2 від 24.11.27 грн 00 коп., №5 від 24.11.2014 608133 грн 00 коп.

Таким чином, станом на момент звернення позивача з позовом у справі №913/913/15 до суду - 09.10.2015, основна заборгованість перед позивачем за період з січеня-грудень 2013 року в сумі 18032456 грн 96 коп. вже не існувала.

Рішенням Господарського суду 14.12.2015 у справі № 913/913/15 позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа задоволено частково. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України пеню в сумі 1318991 грн 54 коп., 3% річних у сумі 657534 грн 50 коп., інфляційні втрати в сумі 1199390 грн 61 коп., судовий збір у сумі 23233 грн 24 коп. В іншій частині позову відмовлено.

30.11.2016 набрав чинності Закону України від 03.11.2016 Про заходи,спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (Закон №1730-У111), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

В свою чергу, преамбулою Закону передбачено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Абзацом 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість) - кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Відповідно до інформації, що міститься на сайті Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, судом встановлено, що боржника - Комунальне підприємство Лисичанськтепломережа () було включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 серпня 2017 року № 190.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» визначено, що це Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Водночас, частиною третьою статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Частина 3 статті 7 Закону є нормою прямої дії. Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 підприємством Лисичанськтепломережа погашено основну заборгованість за договором від 28.12.2012 №13/2913/-ТЕ-20 до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», тобто до 30.11.2016.

Оскільки станом на день набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» відповідач не мав кредиторської заборгованості за спожитий природний газ за вказаним договором (основний борг був погашений), відповідача було внесено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, тому на нього поширюється дія цього Закону.

За таких обставин, присуджені до стягнення за рішенням суду 1318991 грн 54 коп. пені, 3% річних у сумі 657534 грн 50 коп., інфляційні втрати в сумі 1199390 грн 61 коп., підлягали списанню згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», що і було наразі вчинено стягувачем.

Відповідно до листа за вих.№26-7196/1.8-17 від 03.10.2017 на звернення ОСОБА_1 підприємства "Лисичанськтепломережа" про врегулювання заборгованості, Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було повідомлено про прийняття рішення про списання заборгованості ОСОБА_1 підприємства "Лисичанськтепломережа" за договором купівлі продажу природного газу №13/2913-ТЕ-20 від 28.12.2012 на загальну суму 3 175 916 грн 65 коп. (суми пені, 3% річних та інфляційних втрат).

Зазначене також підтверджується даними складеного між сторонами акту звіряння розрахунків станом на 28.02.2018, з якого вбачається, що за вказаним договором купівлі продажу природного газу №13/2913-ТЕ-20 за відповідачем обліковується лише сума судового збору 23233 грн 24 коп., присудженого до стягнення за рішенням суду у справі №913/913/15.

Відповідно до ч.2-4 ст.328 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

З огляду на встановленні обставини справи, здійснення списання стягувачем інфляційних втрат, 3 % річних, пені, у відповідності до положень ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», суд дійшов висновку про відсутність у боржника обовязку зі сплати пені в сумі 1318991 грн 54 коп., 3% річних у сумі 657534 грн 50 коп., інфляційних втрат в сумі 1199390 грн 61 коп. у звязку із його припиненням.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованою подану боржником заяву, а наказ Господарського суду Луганської області від 04.01.2016 у справі № 913/913/15 слід визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа пені в сумі 1318991 грн 54 коп., 3% річних у сумі 657534 грн 50 коп., інфляційні втрати в сумі 1199390 грн 61 коп.

Керуючись статтями 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 підприємства "Лисичанськтепломережа" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково, задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Луганської області від 04.01.2016 про примусове виконання рішення Господарського суду Луганської області від 14.12.2015 у справі №913/913/15 в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства Лисичанськтепломережа (ідентифікаційний код 13401321) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ідентифікаційний код 20077720) пені в сумі 1318991 грн 54 коп., 3% річних у сумі 657534 грн 50 коп., інфляційні втрати в сумі 1199390 грн 61 коп.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення 14.05.2018 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 16.05.2018.

Суддя О.В. Драгнєвіч