ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" травня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/949/18

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши заяву громадської організації «Стоп корупції» про вжиття заходів до забезпечення позову від 08.05.2018 (вх. № 75/18 від 08.05.2018)

встановив:

08.05.2018 через канцелярію суду від громадської організації «Стоп корупції» надійшла заява, в порядку ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким особам експлуатувати самочинно забудоване кладовище, що розташоване на земельних ділянках з кадастровим номерами: :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 на території села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

В обґрунтування своєї заяви громадська організація «Стоп корупції» вказує на те, що комунальним підприємство «Ритуал» Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, всупереч вимог законодавства здійснено будівництво кладовища, що розташоване на земельних ділянках :01:084:5068, :01:084:5007, :06:002:0039 на території села Білогородка Києво-Святошинського району Київської області і, що невжиття заходів забезпечення позову щодо вказаного майна в подальшому може істотно утруднить або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, а також порушити право кожного громадянина на безпечне для життя і здоров’я довкілля.

Розглянувши заяву громадської організації «Стоп корупції» про вжиття заходів забезпечення позову, судом встановлено.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, згідно з п. 3 вказаної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що твердження громадської організації «Стоп корупції» про те, що виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову може бути утруднено або його виконання може бути унеможливленим, не підтверджується належними та допустимими доказами, а посилання на потенційну можливість ухилення комунального підприємства «Ритуал» Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від виконання рішення суду або, що спірне майно може погіршитись за якістю, або можуть бути вчинені інші дії щодо такого майна, заявником не доведено, а тому заява громадської організації «Стоп корупції» про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати громадської організації «Стоп корупції» по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн., за положеннями статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір» відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 129, 136, 140, 234 ГПК України, суд -

постановив:

Відмовити громадській організації «Стоп корупції» в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано - 15.05.2018

Суддя                                 О.О. Христенко