ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" квітня 2018 р. Cправа № 902/1143/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Немирівської місцевої прокуратури, м. Немирів, в інтересах держави в особі територіальних громад сіл, селища району в особі Тульчинської районної ради Вінницької області, м.Тульчин, Вінницька область

до: Відділу освіти Тульчинської районної державної адміністрації, м.Тульчин, Вінницька область

до: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, с.Михайлівка, Тульчинський район, Вінницька область

про визнання недійсним договору оренди та повернення приміщення

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

прокурора: Ігнатов Роман Григорович, службове посвідчення № 015480 від 01.03.2013 р.

позивача: не з'явився.

відповідача 1: ОСОБА_1, заступник начальника згідно наказу № 3-к від 04.01.2018 р., паспорт серії АА № 175909 виданий Тульчинським РВ УМВС України в Вінницькій області 23.03.1996 р.

відповідача 2: ОСОБА_2, довіреність № 2472 від 13.12.2017 р., службове посвідчення №1351 від 14.07.2017 р.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів: не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

Керівником Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальних громад сіл, селища району в особі Тульчинської районної ради Вінницької області подано позов до Відділу освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів про визнання недійсним Договору оренди індивідуально визначеного майна, що є об'єктом спільної власності територіальних громад району № 710-022 від 01.10.2015 р. та зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звільнити та повернути передане відповідно до договору приміщення згідно акту приймання-передачі.

Ухвалою суду від 26.12.2017 р. відкрито провадження у справі № 902/1143/17 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.01.2018 р. Цією ж ухвалою залучено до розгляду у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів.

17.01.2018 р. від Немирівської місцевої прокуратури до суду надійшли письмові пояснення по справі вих. № 60-331вих18 від 16.01.2018 р.

19.01.2018 р. прокуратурою до суду подано письмові пояснення вих. № 60-395вих18 від 19.01.2018 р. з рядом доданих до них документів.

Крім того, 19.01.2018 р. від Відділу освіти молоді і спорту Тульчинської районної державної адміністрації (відповідача 1) до суду надійшов відзив на позовну заяву вих. № 47 від 17.01.2018 р., в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

22.01.2018 р. до суду від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" надійшов відзив на позовну заяву вих. № 08-17 від 19.01.2018 р., в якому відповідач 2 позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, в звязку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову прокурора в повному обсязі. Додатком до відзиву додано ряд документів.

23.01.2017 р. Відділом освіти молоді і спорту Тульчинської районної державної адміністрації до суду подано клопотання вих. № 46 від 17.01.2018 р. про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 23.01.2018 р. відкладено підготовче засідання до 22.02.2018 р.

01.02.2018 р. від позивача до суду надійшла відповідь на відзив ПАТ "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" вих. № 03-25/75 від 30.01.2018 р. та ряд документів.

12.02.2018 р. на адресу суду від прокуратури Вінницької області надійшла відповідь на відзив ПАТ "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" вих. № 08-64вих-18 від 09.02.2018 р. з додатковими документами по справі.

Також, прокуратурою Вінницької області подано відповідь на відзив Відділу освіти, молоді і спорту Тульчинської районної державної адміністрації вих. № 08-65вих-18 від 09.02.2018 р.

15.02.2018 р. до суду від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" надійшло заперечення щодо відповіді на відзив на позовну заяву вих. № 08-24 від 14.02.2018 р., в яких останнє вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову.

21.02.2018 р. на адресу суду від Відділу освіти, молоді і спорту Тульчинської районної державної адміністрації (відповідач 1) надійшло заперечення на позовну заяву б/н від 20.02.2018 р., в якому відповідач 1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 22.02.2018 р. відкладено підготовче засідання на 21.03.2018 р. та продовжено передбачений ч. 3 ст. 177 ГПК України строк підготовчого провадження на тридцять днів.

23.02.2018 р. на адресу суду від Прокуратури Вінницької області надійшли письмові пояснення вих. № 08-100вих-18 від 22.02.2018 р.

06.03.2018 р. до суду від Прокуратури Вінницької області надійшли письмові пояснення по справі вих. № 08-132вих-18 від 06.03.2018 р.

Також, 06.03.2018 р. на адресу суду від Прокуратури Вінницької області надійшло клопотання про витребування доказів вих. № 08-130вих-18 від 06.03.2018 р., в якому прокуратура просить суду витребувати від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" інформацію за яким тарифним планом надаються ПАТ "Укртелеком" послуги зв'язку бюджетним установам, організаціям, підприємствам області, в тому числі, з якими ПАТ "Укртелеком" не перебуває в договірних відносинах оренди приміщень для розміщення обладнання АТС.

06.03.2018 р. від Тульчинської районної ради Вінницької області (позивача) до суду надійшло клопотання вих. № 03-25/139 від 02.03.2018 р., в якому останньою зазначено, що підтримує позовну заяву в повному обсязі та просить суд проводити судове засідання за відсутності представника останнього.

15.03.2018 р. до суду від третьої особи - Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів надійшли письмові пояснення вих. № 26 від 12.03.2018 р., в яких остання просить суд відмовити в задоволенні позову прокурора в повному обсязі. Також у даному поясненні третя особа просить суд провести попереднє судове засідання за відсутності її представника.

21.03.2018 р. відповідачем 1 до суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів на підтвердження процесуальної позиції щодо позову.

Ухвалою суду від 21.03.2018 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2018 р. Також в даному засіданні задоволено клопотання позивача про витребування додаткових доказів вих.№ 08-130вих-18 від 06.03.2018 р.

22.03.2018 р. на адресу суду від відповідача 2 надійшли пояснення за клопотанням прокуратури № 08-56 від 23.03.2018 р. та ряд додаткових документів.

Крім того, 22.03.2018 р. до суду від відповідача 2 надійшло клопотання вих.№ 08-54 від 21.03.2018 р. про приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду 26.03.2018 р. відкладено розгляд справи до 23.04.2018 р.

30.03.2018 р. до суду надійшло клопотання позивача вих. № 03-25/198 від 29.03.2018 р., в якому останній підтримує позовну заяву прокурора в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за відсутності його представника.

06.04.2018 р. прокуратурою до суду подано заперечення проти клопотання відповідача 2 про приєднання доказів до матеріалів справи від 21.03.2018 р.

10.04.2018 р. на адресу суду надійшло клопотання вих. № 02.1-34/3067/18 від 10.04.2018 р. третьої особи Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів про проведення розгляду справи за відсутності її представника.

16.04.2018 р. відповідачем 2 до суду подано доповнення до відзиву ПАТ "Укртелеком" на позовну заяву керівника Немирівської місцевої прокуратури.

23.04.2018 р. відповідачем 1 подано до суду клопотання б/н від 23.04.2018 р. про долучення до матеріалів справи фотоматеріалів.

За результатами проведення судового засідання від 23.04.2018 р. оголошено перерву до 25.04.2018 р. про що зафіксовано в протоколі судового засідання від 23.04.2018 р. (протокольна ухвала).

В судове засідання 25.04.2018 р. позивач та третя особа Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

При цьому в матеріалах справи міститься клопотання позивача вих. № 03-25/198 від 29.03.2018 р., в якому останній підтримує позовну заяву прокурора в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за відсутності його представника.

Крім того, в справі наявне клопотання третьої особи Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів вих. № 02.1-34/3067/18 від 10.04.2018 р. про проведення розгляду справи за відсутності її представника.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги викладену у поданих до суду клопотаннях та письмових поясненнях позицію позивача та третьої особи щодо позову та стосовно участі у розгляді справи їх представників, а також той факт, що у відповідності до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає її розгляду по суті, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи за відсутності позивача та третьої особи Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Надавши правову оцінку раніше поданому клопотанню відповідача 1 про залишення позову без розгляду вих. № 46 від 17.01.2018 р., суд, зважаючи на характер правовідносин, що склались між сторонами даної справи та сукупність наявних в ній доказів, дійшов висновку про його відхилення з огляду на безпідставність.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із змісту позовної заяви та письмових пояснень прокурор в якості підстави заявлених позовних вимог посилається на укладення між Відділом освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" договору оренди нерухомого майна № 710-022 від 01.10.2015 р. з порушенням приписів ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" відповідно до якого об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням та п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 р. № 63 згідно з яким здача в оренду приміщень для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом не дозволяється.

При цьому, за твердженням прокурора, ПАТ "Укртелеком" використовує орендоване приміщення для розміщення для розміщення АТС, тобто для здійснення господарської комерційної діяльності, що не є здійсненням освітньої діяльності з метою досягнення наведених у ст. 5 ЗУ "Про загальну середню освіту" завдань та суперечить нормам ЗУ "Про освіту".

Також, прокурор зазначає, що невикористання школою спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним даного договору, оскільки чинним законодавством встановлена імперативна заборона використання цього приміщення з іншою метою.

Вказані обставини, на думку прокурора, є підставою для визнання договору оренди нерухомого майна № 710-022 від 01.10.2015 р. недійсним.

Крім того, як вказує прокурор, у зв'язку з визнанням недійсним договору оренди підлягає задоволенню вимога про зобов'язання орендаря повернути об'єкт оренди.

Обґрунтовуючи порушення інтересів держави укладеним договором прокурор посилається на те, що вказане полягає в незаконному, нецільовому використанні приміщення навчального закладу, загрозі збереження існуючої мережі навчальних закладів та їх матеріально-технічної бази, а також забезпечення належних умов для навчання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, що порушує інтереси держави в галузі освіти.

В якості правової підстави позову прокурор зазначає положення ст.ст. 2, 4, 14, 61, 63 ЗУ "Про освіту", ст.ст. 5, 37, 44 ЗУ "Про загальну середню освіту", ст. 9 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 6, 203, 215, 216, 236, 785, 795 ЦК України, ст.ст. 20, 207 ГК України, ст.ст. 53, 131-1, 143 Конституції України.

Позивач спершу у поданій до суду відповіді на відзив вих. № 03-25/75 від 30.01.2018 р. підтримав позицію відповідача 2 (ПАТ "Укртелеком"), викладену у відзиві на позовну заяву, зазначаючи, що згідно наданої Михайлівською ЗОШ І-ІІ ступенів інформації орендоване приміщення, яке використовує ПАТ "Укртелеком" має окремий вхід з двору. До здачі в оренду вказане приміщення використовувалось, як підсобне приміщення шкільного тиру. При цьому, оскільки у школі І-ІІ ступенів військова підготовка юнаків не здійснюється, потреба в даному приміщенні відсутня. У разі розірвання договору оренди, потреби у використанні даного приміщення немає.

В подальшому у поданому до суду клопотанні вих. № 03-25/139 від 02.03.2018 р. та вих. № 03-25/198 від 29.03.2018 р. позивачем було змінено процесуальну позицію стосовно позову та підтримано позовні вимоги прокуратури в повному обсязі.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву та запереченнях позовні вимоги не визнає та просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі посилаючись, з-поміж іншого, на такі обставини:

- доказів порушення діями Відділу освіти, молоді і спорту Тульчинської районної державної адміністрації інтересів держави в галузі освіти, невиконання завдань, визначених Статутом Михайлівської ЗОШ І-ІІ ступенів та доказів того, що укладення договору оренди вплинуло на якість надання освітніх послуг чи порушення прав людини на освіту прокурором не надано;

- укладення договору жодним чином не впливає на навчально-виховний процес;

- приміщення, що є предметом договору відноситься до споруд, що є складовою матеріально-технічної бази закладу освіти;

- відповідач отримав дозвіл на укладення договору оренди, що є предметом спору від органу місцевого самоврядування інтереси якого представляє прокурор;

- укладений договір повністю відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, в якій наведено вичерпний перелік умов, при дотримані яких договір буде дійсним.

Відповідач 2 у відзивах на позовну заяву, доповненні до відзиву та письмових поясненнях позовні вимоги не визнає та просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі посилаючись на наступні обставини:

- орендоване приміщення не належить до державної власності і використання такого майна не створює загрозу збереження матеріально-технічної бази жодного навчального закладу. Вказане приміщення перебуває у спільній комунальній власності та його балансоутримувачем є Відділ освіти Тульчинської районної державної адміністрації;

- позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги порушенням ст. 63 ЗУ "Про освіту", яка містить загальну норму щодо заборони приватизації, перепрофілювання або використання не за призначенням обєктів освіти і науки, не враховує спеціальну норму, встановлену п.п.2 п.8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затверджених постановою КМУ від 27.08.2010 р. № 796, відповідно до якої приміщення навчальних закладів, інше рухоме та нерухоме майно, яке тимчасово не використовується у освітній, навчально-виробничій, науковій діяльності може надаватися в оренду;

- орендоване приміщення до передачі в оренду відповідачу 2 навчальним закладом для навчального процесу не використовувалось, проте витрати на його утримання орендодавець зобовязаний здійснювати;

- відповідач 2 належним чином виконує умови договору, своєчасно сплачує орендну плату, тому використання цього майна відповідачем 2 не тільки не порушує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють в навчальному закладі, а й сприяє поліпшенню матеріально-технічної бази;

- за допомогою обладнання встановленого в орендованому приміщенні, відповідач 2 забезпечує звязком навчальний заклад;

- використання орендованого приміщення повязано з використанням звязку для забезпечення навчально-виховного процесу даного навчального закладу;

- передане в оренду приміщення для навчального процесу не використовувалось до укладення договору оренди, є підсобним, має окремий вхід та на момент укладення договору було незадіяним в учбовому процесі;

- розміщення телекомунікаційного обладнання в орендованому приміщенні повязано з навчальним процесом, так як за допомогою даного обладнання заклад отримує послуги звязку, що використовується учнями та персоналом, а також дане обладнання буде використовуватись для доступу до мережі Інтернет в цілях освіти;

- на момент укладення договору про надання телекомунікаційних послуг іншої технічної можливості, ніж розмістити обладнання звязку у закладі не було. Крім того, у закладі на сьогоднішній день немає альтернативної можливості отримувати послуги звязку в іншого постачальника послуг;

- розпорядженням Кабінету міністрів України від 17.01.2018 р. № 67-р, схвалено Концепцію розвитку цифрової економіки та суспільства України на 2018-2020 р.р. згідно з якою даною концепцію передбачено забезпечення організаційних, методологічних та технологічних заходів щодо створення інтерактивного та мультимедійного контенту та відповідної цифрової платформи його розвитку, наповнення та використання для загального доступу закладів освіти та учнів; забезпечення широкосмугового доступу до Інтернету учням та студентам у навчальних класах та аудиторіях у закладах освіти всіх рівнів.

Третя особа - Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів у поданих до суду поясненнях, заявлений прокурором позов не визнає та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись, на ряду з іншим, на слідуючі обставини:

- умови договору оренди зі сторони ПАТ "Укртелеком" не порушувались, на освітній процес оренда даного приміщення не впливає;

- вказане приміщення не використовується для організації освітнього процесу;

- укладений договір повністю відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, відповідач 1 отримав дозвіл у органу місцевого самоврядування, інтереси якого представляє прокурор.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 19.08.2014 р. рішенням районної конкурсної комісії по наданню в оренду майна, що належить до комунальної власності територіальних громад району дозволено відділу освіти Тульчинської РДА бути орендодавцем та укласти договір оренди нежитлового приміщення Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул. Щорса, 18, с. Михайлівка, загальною площею 26,45 м2, з Вінницькою філією ПАТ "Укртелеком" Цех ТП № 22 м. Тульчин, з орендною платою 8,13 грн за 1 м2 в місяць для використання під АТС строком на 5 років. Орендна плата за приміщення (без ПДВ) становить 215,00 грн (а.с. 93, т. 1).

21.08.2014 р. рішенням 27 сесії 6 скликання Тульчинської районної ради Вінницької області № 567 надано дозвіл відділу освіти Тульчинської РДА бути орендодавцем та укласти договори оренди нежитлових приміщень, зокрема, Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул. Щорса, 18, с. Михайлівка, загальною площею 26,45 м2,, з орендною платою 8,13 за 1 м2 в місяць для використання під АТС строком на 5 років. Орендна плата за приміщення (без ПДВ) становить 215,00 грн (а.с. 92, т. 1).

18.09.2014 р. між Відділом освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" укладено договір оренди № 680-28 нежитлового приміщення Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул. Щорса, 18, с. Михайлівка, загальною площею 26,45 м2 для використання під АТС строком на 1 рік, що діє з 01.10.2014 р. до 30.09.2015 р. включно (а.с. 7-9, т. 2).

01.10.2014 р. між сторонами підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул. Щорса, 18, с. Михайлівка, загальною площею 26,45 м2 (а.с. 10, т. 2).

01.10.2015 р. між Відділом освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" укладено договір оренди нерухомого майна № 710-022 нежитлового приміщення Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул. Щорса, 18, с. Михайлівка, загальною площею 26,45 м2 (Договором) (а.с. 25-27, т. 1).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець на підставі рішення 27 сесії районної ради 6 скликання від 21.08.2014 р. "Про надання дозволу відділу освіти райдержадміністрації на укладення договорів оренди нежитлових приміщень Тульчинської ЗШ І-ІІ ст. " передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення Михайлівської ЗШ І-ІІ ст., загальною площею 26,45 м2 , по вул.. Щорса, 18, с. Михайлівка, Тульчинського району Вінницької області для використання під АТС.

Обєкт оренди є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міста району і знаходиться на балансі відділу освіти Тульчинської РДА (п. 1.4. Договору).

Згідно із п.п. 2.1., 2.2. Договору вступ орендаря у володіння та користування обєктом оренди настає одночасно із підписанням сторонами акта приймання-передачі вказаного обєкта, який складається протягом десяти днів з моменту підписання Договору. Передача обєкта в оренду не спричиняє передачі права власності на нього.

Відповідно до п. 2.3. Договору у разі припинення Договору обєкт оренди повертається орендодавцю в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, в порядку встановленому п. 2.1. Договору.

Розділом ІІІ Договору сторонами погоджено сплату орендної плати, її визначення та порядок сплати.

Згідно із п.п. 5.1., 5.3. Договору орендар зобов'язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору. Своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 01.10.2015 р. до 30.09.2018 р. включно (п. 10.1. Договору).

Умовами п. 10.7. Договору сторонами узгоджено, що дія Договору оренди припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; в звязку з виробничою необхідністю розміщення відповідного структурного підрозділу орендодавця чи відповідної служби, органу, з попередженням орендаря протягом місяця.

Крім того, 01.10.2015 р. між Відділом освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул.Щорса, 18, с.Михайлівки, загальною площею 26,45 м2 (а.с. 28, т. 1).

Відповідно до Статуту Михайлівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, школа заснована у 1977 році і її майно є власністю Тульчинської районної ради Вінницької області. Головною Метою школи є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти (а.с. 29-47, т. 1).

Джерелами фінансування закладу, є, зокрема, доходи від передачі в оренду приміщень, споруд, обладнання (п. 8.3. Статуту).

Між тим, в матеріалах справи також наявне Положення про відділ освіти Тульчинської районної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови районної державної адміністрації від 23.062016 р. № 192, відповідно до якого відділ освіти здійснює управління загальноосвітніми, дошкільними та позашкільними навчальним закладами, розташованим на території району (а.с. 49-56, т. 1).

Крім того, в справі містяться банківські виписки про здійснення орендної плати ПАТ "Укртелеком" за Договором оренди нерухомого майна № 710-022, рахунки на оплату, договір про надання телекомунікаційних послуг № 655 від 12.05.2010 р., зокрема послуг звязку Михайлівській ЗОШ І-ІІ ст. (а.с. 138-151, т. 1).

Згідно листа директора Михайлівської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. Тульчинської районної ради Вінницької області вих. № 6 від 25.01.2018 р. приміщення, яке використовує ПАТ "Укртелеком", має окремий вхід з двору. До здачі в оренду використовувалось, як підсобне приміщення шкільного тиру. По скільки школа І-ІІ ступенів військова підготовка юнаків не здійснюється, то потреба у даному приміщені відсутня. Крім того, у школі є ще декілька підсобних приміщень. В разі розірвання оренди, потреби у використані даного приміщення немає (а.с. 195, т. 1).

Листом вих. № 9 від 05.02.2018 р. Михайлівською ЗОШ І-ІІ ступенів на запит ПАТ "Укртелеком" стосовно інформації про орендоване приміщення повідомлено, що приміщення, яке перебуває в оренді "Укртелеком" до моменту укладення договору оренди використовувалось як підсобне приміщення шкільного тиру. Нормативна кількість учбових місць для Михайлівської ЗОШ І-ІІ ст. становить 320. На сьогоднішній день дана кількість місць не використовується (а.с. 15, т. 2).

Також відповідачем 1 до матеріалів справи долучено сертифікат відповідності обладнання розміщеного в орендованому приміщенні, лист директора Михайлівської ЗОШ І-ІІ ст. вих. № 24 від 12.03.2018 р. адресований директору філії ПАТ "Укртелеком" з прохання розглянути питання технічної можливості встановлення Інтернету в навчальних цілях в приміщенні школи та фотоматеріали приміщення, що орендується, відповідно до яких останнє є окремим прилеглим до будівлі школи приміщенням, яке має окремий ізольований вхід.

Вважаючи, що вищевказаний Договір укладено з порушенням приписів ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", Керівник Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальних громад сіл, селища району в особі Тульчинської районної ради Вінницької області звернувся з позовом до суду про визнання недійсним вказаного Договору та зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звільнити та повернути передане в оренду приміщення згідно зазначеного Договору.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Натомість судом не встановлено обставин, що можуть слугувати підставою для визнання укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2 Договору недійсним.

Так, як слідує з матеріалів справи, укладений між Відділом освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" Договір за своє природою є договором оренди нежитлового приміщення.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди), наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні за змістом правові норми містяться у ст. 283 ГК України та ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 761 ЦК України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права; наймодавцем також може бути особа, уповноважена на укладання договору найму.

Відповідно до п. 1.1. Положення про відділ освіти Тульчинської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації від 23.06.2016 р. № 192, відділ освіти Тульчинської районної державної адміністрації є структурним підрозділом Тульчинської районної державної адміністрації, який утворюється головою районної державної адміністрації, і підпорядковується голові Тульчинської районної державної адміністрації та Департаменту освіти і науки Вінницької обласної державної адміністрації.

Згідно із п. 3.1.1. Положення про відділ освіти Тульчинської районної державної адміністрації відділ освіти здійснює управління загальноосвітніми, дошкільними та позашкільними навчальним закладами, розташованим на території району.

Відповідно до Статуту Михайлівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, школа заснована у 1977 році і її майно є власністю Тульчинської районної ради Вінницької області. Головною Метою школи є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти (а.с. 29-47, т. 1).

Згідно із ст. 28 Закону України "Про освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про загальну середню освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) систему загальної середньої освіти становлять загальноосвітні навчальні заклади всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I - II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

За змістом ч.2 ст.18 Закону України "Про освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності мають статус державного навчального закладу.

Згідно із ч. 1 ст. 63 ЗУ "Про освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 63 ЗУ "Про освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЗУ "Про освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 61 Закону України "Про освіту" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) додатковими джерелами фінансування є доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Постановою Кабінету Міністрів України № 796 від 27.08.2010 р. затверджено перелік платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності.

Підпунктом 2 п. 8 вказаного Переліку передбачено, що до послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, відноситься можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Наведені норми законодавства (ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" та підпункт 2 п. 8 ПКМУ № 796 від 27.08.2010 р.) слід застосовувати у нормативному поєднанні, які в своїй сукупності становлять нормативно-правову базу для реалізації питань оренди державного та комунального майна в спірному випадку.

З огляду на наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що чинне законодавство дозволяє передачу в оренду окремого індивідуально визначеного майна, що входить до складу об'єкта освіти, як цілісного майнового комплексу, а саме: приміщень, споруд та обладнання навчальних закладів, що тимчасово не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності за умови, якщо це не погіршує соціально-побутових умов колективу відповідного навчального закладу.

Згідно із п. 8.3. Статут Михайлівської ЗОШ І-ІІ ступенів джерелами фінансування закладу, є, зокрема, доходи від передачі в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів заснована у 1977 році і її майно є власністю Тульчинської районної ради Вінницької області (п. 1.1. Статуту).

Відповідно до п. 6.1. Статуту управління майном школи здійснюється його засновником Тульчинською районною радою, а управління НВП відділом освіти Тульчинської РДА.

В матеріалах справи наявне рішення рішенням 27 сесії 6 скликання Тульчинської районної ради Вінницької області № 567 від 21.08.2014 р. про надання дозволу відділу освіти Тульчинської РДА бути орендодавцем та укласти договори оренди нежитлових приміщень, зокрема, Михайлівської ЗШ І-ІІ ст. по вул.. Щорса, 18, с. Михайлівка, загальною площею 26,45 м2,, з орендною платою 8,13 за 1 м2 в місяць для використання під АТС строком на 5 років.

Таким чином, з огляду на вищевказане, законодавчо унормовано та передбачено можливість отримання навчальними закладами доходів від передання в оренду тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Натомість з системного аналізу встановлених обставин справи слідує, що спірний об`єкт оренди на момент укладення Договору не використовувався у навчальному процесі, а укладення даного договору не погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються чи працюють у цьому навчальному закладі.

Зокрема, як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, передане в оренду згідно Договору підсобне приміщення шкільного тиру, є окремим прилеглим до будівлі школи приміщенням, яке має окремий ізольований вхід, тобто не є суміжним з приміщеннями, що використовуються навчальним закладом, а його використання Орендарем не впливає та жодним чином не перешкоджає учасникам навчально-виховного процесу на підтвердження чого в справі наявні відповідні фотоматеріали.

Крім того, зазначене приміщення до моменту укладення Договору навчальним закладом тимчасово не використовувалось та потреба у його використанні відсутня, що безпосередньо слідує з листів директора Михайлівської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. Тульчинської районної ради Вінницької області вих. № 6 від 25.01.2018 р. та вих. № 9 від 05.02.2018 р.

Відповідно до вказаних листів директора Михайлівської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. Тульчинськогї районної ради Вінницької області приміщення, яке використовує ПАТ "Укртелеком", має окремий вхід з двору. До здачі в оренду використовувалось, як підсобне приміщення шкільного тиру. При цьому, скільки школа І-ІІ ступенів військова підготовка юнаків не здійснюється, то потреба у даному приміщені відсутня. Нормативна кількість учбових місць для Михайлівської ЗОШ І-ІІ ст. становить 320, тоді як на сьогоднішній день дана кількість місць не використовується

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що приміщення, яке орендується згідно з умовами спірного договору оренди, використовувалось або може використовуватись у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності третьої особи, як закладу освіти та докази того, що передача спірного майна в оренду погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Більше того, у листі вих. № 6 від 25.01.2018 р. директором Михайлівської загальноосвітньої школи І-ІІ ст. також зазначено, що про відсутність потреби у використані приміщення, навіть за умови розірвання спірного Договору оренди.

При цьому суд звертає увагу на те, що прокурором під час розгляду даної справи не доведено того, що орендоване відповідачем 2 приміщення технологічно пов'язано з навчальним та науковим процесом, а також те, що приміщення, площею 26,45 м2, яке є прилеглим до будівлі школи та має окремий ізольований вхід, необхідне для використання у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничній, науковій діяльності навчального закладу.

Разом з тим матеріали справи також не містять фактів спричинення перешкод або унеможливлення надання освітніх послуг чи зменшення обсягу цих послуг внаслідок укладання спірного Договору.

Навпаки, необхідність використання орендованого приміщення є прямо пов'язаною з навчально-виховним процесом навчального закладу, враховуючи схвалення розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 р. № 67-р Концепції розвитку цифрової економіки та суспільства України на 2018-2020 р.р. згідно із якою першочерговими завданнями концепції є формування ґрунтовної національної політики цифровізації освіти як пріоритетної складової частини реформи освіти, визначення конкретних ініціатив підключення класів до широкосмугового Інтернету, створення та реалізація сучасних моделей забезпечення учнів та навчальних закладів компютерними засобами, підготовка, адаптація та організація доступу до мультимедійних технологій та створення відповідних цифрових освітянських платформ для використання у навчальному процесі та управління освітою.

Зазначене й підтверджується листом вих. № 24 від 12.03.2018 р., в якому директор Михайлівської ЗОШ І-ІІ ступенів звернувся до директора філії ПАТ "Укртелеком" з прохання розглянути питання технічної можливості встановлення Інтернету в навчальних цілях в приміщенні школи у відповідь на який відповідачем 2 повідомлено (лист вих. № 08-53 від 21.03.2018 р.), що роботи по розширенню площадок ADSL для забезпечення підключення школи до мережі Інтернет включено в план розвитку на 2-й квартал 2018 р.

Також судом береться до уваги, що за допомогою розміщеного в орендованому приміщенні обладнання, навчальний заклад отримує послуги звязку, якими користується як учні так і персонал школи про що безпосередньо зазначають відповідачі та третя особа.

При цьому альтернативна можливість отримувати послуги звязку в іншого постачальника послуг та послуги Інтернету про необхідність яких зазначає директор школи у листі вих. № 24 від 12.03.2018 р., як на момент укладення спірного Договору так і на момент прийняття рішення, відсутня. Доказів протилежного матеріали справи не містять та прокурором не надано.

Крім того, судом також враховується, що подальше використання відповідачем 2 орендованого приміщення надасть можливість підключення Михайлівської ЗОШ до мережі Інтернет, що сприятиме підготовці учнів та вивченні шкільних дисциплін та поглиблення останніми своїх знань у тій чи іншій сфері науки, а також вчителів при підготовці до викладання дисциплін та вході подання учням навчального завдання.

Таким чином, використання орендованого приміщення є прямо та взаємно пов'язано з навчально-виховним процесом навчального закладу та до того ж сприяє реалізації державної політики у сфері освіти, гарантованими ст.53 Конституції України, ст. 4 ЗУ "Про освіту" відповідно до яких кожному гарантується право на освіту. Україна визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства.

Суд звертає також увагу, що забороняючи "використання не за призначенням" (ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту"), законодавство не містить чіткого зазначення, яке використання може кваліфікуватися таким, що буде суперечити призначенню.

Тому суд вважає, що законна мета норми ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" не допустити такого використання об'єкту освіти, яке за зовнішніх, об'єктивних, явних і видимих ознак буде суперечити призначенню такого об'єкту з огляду на освітній, навчально-виховній, навчально-виробничний, науковий характер діяльності закладу освіти.

В зв'язку з цим суд встановлені обставини щодо мети оренди, і вважає, що використання приміщення для розміщення АТС з якого навчальному закладу надаються послуги звязку та надаватиметься доступ до мережі Інтернет не є явно суперечливою призначенню об'єкта освіти.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст.ст. 15 та 16 ЦК України пред'явлення позову здійснюється як безпосередньо особою, право якої порушено, так і суб'єктами, уповноваженими законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

В свою чергу, у ч. 3 ст. 53 ГПК України зазначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст.9 Конституції України, яка кореспондується зі ст.19 Закону України "Про міжнародні договори", чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої особи.

Маючи відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов'язок визначальної оцінки існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує заходи позбавлення власності, а також можливість першими виявити проблеми та знайти засоби їх вирішення, прокурор у даній справі не врахував, що суспільний інтерес у наведеному ним розумінні полягає в забезпеченні в цілому (а не в одному окремому випадку) законності надання відповідачем 1 відповідачу 2 в оренду нежитлового приміщення, прокурор не довів, яким чином спірним договором відповідачами порушено економічні інтереси держави і територіальної громади, намагаючись, при цьому, досягти усунення наслідків допущеного порушення, а не правильного застосування відповідачем 1 законодавства про освіту та оренди державного і комунального майна.

З'ясовуючи суспільну значимість усунення наслідків допущеного порушення у вигляді недійсності окремого договору, суд констатує, що з матеріалів справи, позовної заяви прокурора не вбачається, що територіальна громада в цілому, і третя особа, зокрема, не отримала до бюджету надходжень від діяльності відповідача 2 згідно оспорюваного Договору, чи що умовами останнього порушено права учнів та осіб, які працюють у даному навчальному закладі, а також хід навчально-виховного процесу.

При цьому оренда приміщення дозволяє підтримувати будівлю у придатному для користування стані (зважаючи покладення умовами Договору на орендаря обовязку по її утриманню), враховуючи відсутність жодної необхідності його використання у навчальному процесі як на момент укладення Договору так і на момент розгляду судом справи. Іншого матеріли справи не містять.

В той же час, у випадку необхідності використання даного приміщення, орендні правовідносини сторін можуть бути припиненими згідно із п. 10.7. Договору, відповідно до якого дія договору припиняється в звязку з виробничою необхідністю розміщення відповідного структурного підрозділу орендодавця чи відповідної служби, органу, з попередженням орендаря протягом місяця.

Таким чином, укладення Договору надає можливість використовувати орендоване приміщення з максимально можливою ефективністю, враховуючи відсутність взагалі потреб у його використанні навчальному процесі та дозволяє зберегти приміщення у належному стані, а також надає можливість отримання коштів (орендних платежів), які можна спрямувати на потреби закладу освіти та можливість користуватись послугами, які надає відповідач 2 зі звязку та в подальшому Інтернету, використання якого є невідємним елементом та засобом реалізації державної політики у сфері освіти.

Відтак, оренда приміщення має наслідком збереження приміщення та надає можливість його в подальшому використання, у випадку виникнення необхідності, дозволяє уникнути можливе руйнування приміщення та сприяє економії коштів на його утримання.

Зазначене у своїй сукупності, переконливо свідчить про відсутність порушення прав та інтересів учнів, а відтак і права держави в сфері освіти про порушення якого зазначає прокурор в позові.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ГПК України та ст. 15 ЦК України у порядку господарського судочинства підлягає захисту саме порушене право, в звязку з чим у випадку звернення з позовом до суду про визнання Договору оренди недійним, підлягає зясуванню обставина у чому саме полягає порушення законних прав орендодавця (постанови Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі № 6-85цс14, від 21.01.2015 р. у справі № 6-215цс14 та від 04.02.2015 р. у справі № 6-233цс14).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином визнання Договору оренди майна недійсним виходячи лише з буквального тлумачення змісту ч. 5 ст. 63 "Про освіту" є суто формальною підставою недійсності договору і як наслідок суперечитиме головній меті господарського судочинства, якою виходячи зі змісту норм ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 236 ГПК України є ефективний захист порушеного права особи.

Разом з тим надаючи юридичну оцінку встановленим під час даної справи фактам в сукупності (в т.ч. щодо невикористання спірного приміщення в навчально-виховному процесі на момент укладення договору оренди, відсутність потреби у цьому приміщенні, значно менша фактична кількість учнів від нормативної чисельності, відокремлений вхід до приміщення та розташування спірного приміщення у підсобній будівлі тощо) суд дійшов переконливого висновку про відсутність порушеного права оспорюваним правочином у особи на захист якої подано позов прокурором.

Про наведене свідчить як процесуальна позиція позивача яка зводилась до підтримки доводів відповідача 2, так і процесуальна позиція відповідача 2 який заперечив щодо заявленого позову в повному обсязі.

При цьому у абзаці 10 п. 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначено, що у Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах .

А відтак, доводи прокурора щодо порушення у зв'язку з укладенням спірного Договору приписів ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" та п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 р. № 63 є безпідставними, з огляду на що позов в частині вимог про визнання недійсним Договору оренди нерухомого майна № 710-022 від 01.10.2015 р. задоволенню судом не підлягає.

Крім того, не підлягає задоволенню судом вимога прокурора про зобов'язання повернути передане згідно Договору № 710-022 від 01.10.2015 р., оскільки вказана вимога є похідною від первісної вимоги прокурора, а відтак з огляду на відсутність задоволення вимоги про визнання недійсним договору оренди не підлягає задоволенню вимога про зобов'язання передати майно, що перебуває в оренді за даним Договором.

Аналогічні висновки щодо відсутності підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору оренди на підставі ч.5 ст.63 ЗУ "Про освіту" викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2018 р. у справі № 904/3956/17 та від 15.03.2018 р. у справі № 908/457/17.

Посилання прокурора на практику Вищого господарського суду України та постанову Верховного Суду від 30.01.2018 р. у справі № 905/1266/17 судом не береться до уваги, з огляду сукупність встановлених обставин даної справи.

При цьому суд зазначає, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2018 р. у справі № 906/164/17, суд дійшов висновку про необхідність відступу від висновку щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/9914/17 та № 905/1266/17, в звязку з чим справу було передано на розгляд обєднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладені обставини в їх сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову прокурора в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на прокурора відповідно до ст. 129 ГПК України.

25.04.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову Керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальних громад сіл, селища району в особі Тульчинської районної ради Вінницької області до Відділу освіти Тульчинської районної державної адміністрації та Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів про визнання недійсним Договору оренди індивідуально визначеного майна, що є об'єктом спільної власності територіальних громад району № 710-022 від 01.10.2015 р. та зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звільнити та повернути передане відповідно до договору приміщення згідно акту приймання-передачі відмовити повністю.

2. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 05 травня 2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 7 прим.:

1 - до справи.

2 - Немирівській місцевій прокуратурі - вул. Шевченка, 23, м. Немирів, 22800.

3 - позивачу - Тульчинській районній раді - вул. М.Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600.

4- відповідачу 1 - Відділу освіти Тульчинської районної державної адміністрації - вул. М.Леонтовича, 1, м.Тульчин, Вінницька область, 23600.

5, 6- відповідачу 2 - Публічному акціонерному товариству "Укртелеком" - бульвар Тараса Шевченка, 18, м.Київ, 01601; вул.Соборна, 8, м.Вінниця, 21050.

7 - третій особі - Михайлівській ОСОБА_4 ступенів - вул. вул. Щорса, 18, с. Михайлівка, Тульчинський район, Вінницька область, 26633.