КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2018 р. Справа№ 911/1874/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2017 року по справі № 911/1874/17 (Суддя - ЯремаВ.А.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Холоденка Дмитра Петровича

до Комунального підприємства Київської обласної ради

«Бородянкатепловодпостачання»

про стягнення 146 420,15 гривень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.09.2017 року у справі № 911/1874/17 позовні вимоги ФОП - Холоденка Дмитра Петровича задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» на користь ФОП-Холоденка Дмитра Петровича 125 842 (сто двадцять п'ять тисяч вісімсот сорок дві) грн 70 коп. заборгованості, 2 549 (дві тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн 04 коп. 3% річних, 11 599 (одинадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн 61 коп. інфляційних втрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, КП Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» звернулося до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2017 року, у справі № 911/1874/17 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог ФОП-Холоденка Дмитра Петровича відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, і не в повному обсязі з'ясовано обставини справи.

Представник позивача 18.01.2018 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

31.01.2018 позивач надав письмові заперечення на відзив, в яких зазначив, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, а тому рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2018, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, на підставі розпорядження № 09.1-08/904/18 від 03.04.2018 для розгляду справи № 911/1874/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді: Тарасенко К.В., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко О.В.

У відповідності до ст.270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762,00 грн. *100=176 200,00 грн.).

Враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення 146 420,15 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні Господарського процесуального кодекс України.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведені норми, а також те, що сторони письмово виклали свою позицію щодо даного спору, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без повідомлення учасників процесу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву та письмових пояснень, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2015 між Фізичною особою-підприємцем Холоденком Дмитром Петровичем (далі - постачальник) та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» (далі - покупець) укладено договір на постачання матеріалів №1, відповідно до якого постачальник бере на себе виконання робіт по постачанню дров в кількості 500 м. кв.

В подальшому, 01.10.2015 між Фізичною особою-підприємцем Холоденком Дмитром Петровичем (далі - виконавець) та Комунальним підприємством Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» (далі - замовник) укладено договір №01/10/2015, відповідно до якого сторони домовились, що виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги, по постачанню паливних дров в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Наведені обставини свідчать, що між сторонами склались триваючі відносини з поставки дров.

Однак підставою позову, позивачем заявлено виключно невиконання договору від 01.01.2015, при цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача за заявою про зміну підстав позову, а відповідно у суду першої інстанції були відсутні підстави розглядати питання про наявність чи відсутність заборгованості відповідача за Договором від 01.10.2015.

Відповідно до наявних у матеріалах справи накладних за період з 12.01.2015 по 27.08.2015 (а.с. 29-68 т. 1) позивачем поставлено відповідачу дрова паливні на загальну суму 289 882,50 грн.

Відповідно до документу «повернення постачальнику № 2» від 28.09.2015 (а.с. 69 т. 1) відповідач повернув, а позивач прийняв дрова на загальну суму 136 882,50 грн.

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято дрова на суму (289 882,50 грн. - 136 882,50 =)153 000,00 грн. на виконання Договору від 01.01.2015.

Дослідивши наявну в матеріалах справи виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 по 30.11.2016 відповідач сплатив позивачу кошти з призначенням «Оплата за дрова по дог.№ 1 від 01.01.2015» в сумі 153 000,00 грн.

При цьому, оплати з 07.10.2015 здійснювались з посиланням на Договір № 01/10/2015 та накладні, копії яких наявні в матеріалах справи, однак зі змісту вказаних накладних вбачається, що вони видавались на виконання Договору № 01/10/2015, який не є предметом розгляду даного спору.

Приписами ст. ст. 173, 193, 265 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 626, 627 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 712 та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач повністю сплатив вартість дров поставлених відповідно до Договору від 01.01.2015, а відповідно підстави для задоволення позову як в частині стягнення заборгованості так і в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Натомість, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення щодо наявності заборгованості за договором від 01.10.2015 не зважаючи на те, що підставою позову було наявність заборгованості за Договором 01.01.2015, при цьому у матеріалах справи відсутні заяви позивача про зміни підстав позову чи про вихід за межі позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу позивача, що прийняття даного рішення не позбавляє його права на звернення до суду за захистом його прав та охоронюваних законом інтересів щодо стягнення заборгованості за Договором № 01/10/2015 від 01 жовтня 2015.

Крім того, колегія відхиляє посилання позивача на накладні, як самостійну підставу для задоволення позову, оскільки позов заявлено саме у зв'язку з невиконанням Договору, який, фактично, виконано відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» підлягає задоволенню. Рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2017 року по справі № 911/1874/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2017 року по справі № 911/1874/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Холоденка Дмитра Петровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодпостачання» (07801, Київська обл., Бородянський р-н, смт Бородянка, вул. Вокзальна, 1-а, ідентифікаційний код 33710516) 2 248,00 грн. (дві тисячі двісті сорок вісім грн. 00 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

6. Матеріали справи № 911/1874/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги з дотриманням положень ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко