ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р.Справа № 922/4412/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Закопайло О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства "Лозоваводосервіс" комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, м. Лозова Харківської області
до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м.Харків
про визнання договору укладеним
за участю представників :

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №36 від 05.01.2018

ОСОБА_2, довіреність №179 від 26.01.2018

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №Др-229-1217 від 29.12.2017

ОСОБА_4, довіреність №Др-36-0218 від 23.02.2018

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Лозоваводосервіс" комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області ( далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (далі за тестом -відповідач), в якому просить визнати пункти 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.6, 5.14, 5.15, 5.16, підпункти 13.3.5, 13.4.13, 13.4.14, 13.4.15 договору №33 на надання послуг від 23.11.2017, укладеними в редакції позивача.

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що сторонами у справі на стадії укладення договору №33 від 23.11.2017 на надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення не було досягнуто згоди з вищевказаних пунктів, а тому просить вирішити дане питання в судовому порядку, затвердивши спірні умови договору саме у редакції позивача.

У підготовчих засіданнях 29.01.2018, 19.02.2018, 27.02.2018 та 13.03.2018 оголошувалися перерви до 19.02.2018, 27.02.2018, 13.03.2018 та 29.03.2018, відповідно.

Відповідач у відзиві, письмових заперечених та поясненнях, наданих під час підготовчого провадження, проти задоволення позову заперечив, вважаючи обґрунтованою саме власну редакцію спірних пунктів договору №33 на надання послуг від 23.11.2017. При цьому, відповідач також посилається на рішення господарського суду Харківської області від 04.03.2014 у справі №922/1432/13, яким встановлено, що у ПАТ "Харківгаз" відсутня технічна можливість прийняття поверхневих стічних вод, що неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення, які розташовані на території відповідача, або через зливоприймачі і колодязі на мережі водовідведення позивача, які також розташовані на території відповідача.

Позивач у відповіді на відзив та письмових додаткових поясненнях, наданих під час підготовчого провадження наполягав на правомірності власної редакції спірних умов договору.

Також, 13.03.2018 позивачем подано заяву про забезпечення доказів, яка по суті судом не розглядалася, у зв'язку із несплатою судового збору.

У підготовчому засіданні 29.03.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; судове засідання призначено на 25.04.2018.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили, просили суд відмовити у його задоволенні.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Дочірнє підприємство "Лозоваводосервіс" комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в м.Лозова Харківської області.

Позивач своїм листом від 24.10.2017 №547 направив до Красноградського відділення ПАТ "Харківгаз" два примірники проекту договору № 33 на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 23.11.2017 (далі за текстом - Договір).

Зокрема в Договорі позивач пропонував викласти пункти 3.1., 3.2, З.З., 3.4., З.6., 5.14., 5.15., 5.16., 12.1., підпункти 13.3.5., 13.3.7., 13.4.13, 13.4.14., 13.4.15. Договору в такій редакції:

"3.1. "Лозоваводосервіс" надає "Абоненту"/"Субабоненту" послуги централізованого водопостачання в розмірі розрахованого або встановленого уповноваженим органом ліміту використання води, який складає: ____куб.м./рік, в обсязі достатньому для забезпечення власних потреб: 596 куб.м./рік, за діючим тарифом в розмірі 20,40грн. з ПДВ за 1куб.м.

3.2. "Лозоваводосервіс" надає "Абоненту"/"Субабоненту", послуги з централізованого водовідведення в розмірі розрахованого або встановленого уповноваженим органом ліміту скиду стічних вод, що утворилися внаслідок використання "Абонентом"/"Субабонентом" води:

- з мереж централізованого водопостачання, який складає: _____куб.м./рік, в обсязі достатньому для забезпечення власних потреб (з урахуванням додаткового обсягу стічних вод): 1002 куб.м./рік,

- з власних водозаборів, який складає: - ____куб.м./рік,

за діючим тарифом в розмірі 19,05грн. з ПДВ за 1 куб.м.

До складу ліміту/обсягу стічних не враховується додатковий обсяг стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій (далі - поверхневі стічні води) і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення, розрахованого за нормативними даними, та складає: 406 куб.м./рік.

3.3. Кількість скинутих стічних вод визначається згідно пунктів 3.14, 4.10 - 4.13, 5.30 Правил користування.

3.4. При підрахунку загального обсягу стічних вод від "Абонента"/"Субабонента" "Лозоваводосервіс" враховується додатковий обсяг поверхневих стічних вод у розмірі 20% від розрахункового обсягу поверхневих стічних вод, у відповідності до площі земельної ділянки "Абонента"/"Субабонента", що складає: 0,47га.

3.6. Загальна вартість послуг по цьому Договору складає: 93739грн.50коп. (Дев'яносто три тисячі сімсот тридцять дев'ять грн., 50 коп.) з урахуванням ПДВ 20% 15623грн.25 коп.

5.14. Кількість стічних вод, що надходить до мереж водовідведення визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання, та з інших джерел водопостачання, відповідно до показань засобів/вузлів обліку, а у випадку їх відсутності - відповідно до нормативів питного водоспоживання, затверджених у встановленому порядку.

5.15. "Лозоваводосервіс" приймає поверхневі стічні води, що утворюються внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій, які неорганізовано потрапляють в мережу водовідведення "Абонента"/"Субабонента" або через дощозбірники і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території "Абонента"/"Субабонента", у мережу водовідведення "Лозоваводосервісу", як при загально сплавній, так і при роздільній системі водовідведення.

5.16. Об'єм поверхневих стічних вод визначається згідно пунктів 4.11- 4.13 Правил користування.

12.1. Цей Договір укладається на 3 роки і набирає чинності з дня його укладення і відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного Кодексу України його дія розповсюджується на відносини, які виникли між Сторонами з 01.08.2017 року.

13.3.5. Завірена копія наказу чи іншого документа "Абонента"/"Субабонента" про призначення на посаду директора (керівника).

13.3.7. Завірена копія 1-ї сторінки паспорта керівника "Абонента"/"Субабонента".

13.4.13. Завірена копія генерального плану з мережами системи водопроводу та водовідведення "Абонента"/"Субабонента" (за наявністю).

13.4.14. Довідка про земельну ділянку "Абонента"/"Субабонента" на якій розміщенні нежитлові приміщення, споруди, їх частини або комплекс споруд з зазначенням розміру площ покрівлі будівель, споруд та розміру площ різних видів її поверхні: асфальтобетонні покриття, бруковані або щебеневі мостові, райони без дорожніх покриттів, сквери, бульвари, газони.

13.4.15. Паспорт водного господарства "Абонента"/"Субабонента"".

05 грудня 2017 року позивач отримав протокол розбіжностей до Договору, згідно якого запропоновано викласти пункти 3.1., 3.2., 3.6., 5.14., 5.15.. 12.1. Договору в редакції відповідача, а саме:

"3.1. "Лозоваводосервіс" надає "Абоненту"/"Субабоненту" послуги з централізованого водопостачання в розмірі розрахованого або встановленого уповноваженим органом ліміту використання води, який складає: 5196 куб.м./рік, в обсязі достатньому для забезпечення власних потреб: 596 куб.м./на 5 місяців.

3.2. "Лозоваводосервіс" надає "Абоненту"/"Субабоненту", послуги і централізованого водовідведення в розмірі розрахованого або встановленого уповноваженим органом ліміту скиду стічних вод, що утворилися внаслідок використання "Абонентом"/"Субабонентом" води:

- З мереж централізованого водопостачання, який складає - 596 куб.м./ на 5 місяців, в обсязі достатньому для забезпечення власних потреб;

- З власних водозаборів, який складає - 0куб.м./на 5 місяців, за діючими тарифами в розмірі 19,05 грн. з ПДВ за 1куб.м.

3.6. Загальна вартість послуг по цьому Договору складає: 23512грн. 20коп. (двадцять три тисячі п'ятсот дванадцять грн. 20 коп.) з урахуванням ПДВ 20% 3918грн. 70коп.

5.14. Кількість стічних вод, що надходить до мереж водовідведення визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання, та з інших джерел водопостачання.

5.15. Якщо в мережі водовідведення "Абонента" або через дощозбірники колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території "Абонента" неорганізовано потрапляють поверхневі стічні води, що утворюються внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій "Лозоваводосервіс" приймає такі поверхневі стічні води, як при загально сплавній, так і при роздільній системі водовідведення.

12.1. Цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а також відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України розповсюджує свою дію до відносин, що виникли між Сторонами з 01 серпня 2017 року. Якщо за місяць до дати закінчення строку договору жодна із сторін не виявить бажання його розірвати, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Крім того, відповідач запропонував виключити з тексту Договору пункти 3.3., 3.4., 5.16., підпункти 13.3.5, 13.3.7., 13.4.13., 13.4.14., 13.4.15.

Позивач листом від 13.12.2017 №951 направив відповідачу два примірники протоколу узгодження розбіжностей до договору на надання послуг від 23.11.2017, згідно якого прийнято пропозицію щодо викладення пунктів 12.1. та підпункту 13.3.7. Договору в редакції викладеній у протоколі розбіжностей до договору №33 на надання послуг від 23.11.2017. Також, позивач просив надати згоду на передачу до суду неврегульованих розбіжностей по пунктам 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.6, 5.14, 5.15, 5.16, підпунктам 13.3.5, 13.4.13, 13.4.14, 13.4.15 договору №33 на надання послуг від 23.11.2017.

Відповідач своїм листом від 20.12.2017 направив позивачу підписаний та скріплений печаткою примірник протоколу узгодження розбіжностей до договору №33 на надання послуг від 23.11.2017, а також надав згоду на передачу до суду неврегульованих розбіжностей.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами частин 1-5 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як свідчать матеріали справи, сторонами було дотримано вищевказаний порядок, а також досягнуто згоди щодо передачі спору на вирішення господарського суду.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно з частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення.

У відповідності з пунктом 2.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Отже, вищевказаними законодавчими актами встановлено обов'язковість укладення договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Таким чином, спір у даній справі підлягає вирішенню у судовому порядку.

Аналіз спірних пунктів договору свідчить, що вони стосуються наступних спірних питань:

- визначення обсягу надання послуг централізованого водопостачання (пункт 3.1 Договору);

- визначення обсягу надання послуг з централізованого водовідведення, а саме: необхідності врахування при його визначенні додаткового обсягу стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення (пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.6, 5.14, 5.15, 5.16);

- визначення документів, які можуть бути визначені як невід'ємні частини Договору (підпункти 13.3.5, 13.4.13, 13.4.14, 13.4.15 Договору).

Щодо питання визначення обсягу надання послуг централізованого водопостачання слід зазначити наступне позиції сторін відрізняються періодом, за який позивачу встановлено ліміт використання води для забезпечення власних потреб з централізованого водопостачання.

Так, позивач вважає, що цей період має дорівнювати календарному року (596 куб.м./рік), а відповідач наполягає на тому, що цей період складає лише 5 місяців (596куб.м./5 місяців).

Суд вважає обґрунтованою позицію позивача з даного питання, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 25 Водного кодексу України, з метою упорядкування питань, пов'язаних з веденням державного обліку водокористування, наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.03.2015 року №78 затверджено "Порядок ведення державного обліку водокористування".

Згідно змісту пунктів 1.4, 1.5, 1.3, 1.7, 1.10 Порядку ведення державного обліку водокористування, цей порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку водокористування, які є обов'язковими для фізичних та юридичних осіб, діяльність яких підлягає державному обліку водокористування (далі - водокористувачі). Під час державного обліку водокористування систематизуються дані про водокористувачів, які здійснюють діяльність, пов'язану із забором та/або використанням води, скиданням зворотних (стічних) вод та забруднюючих речовин. Організація ведення державного обліку водокористування здійснюється Держводагентством. Державний облік водокористування здійснюється шляхом подання водокористувачами звітів про використання води за формою № 2ТП-водгосп (річна) (далі - Звіт). Звіти подаються до Держводагентства через спеціалізовані підприємства, установи та організації, що належать до сфери його управління, які є виконавцями робіт зі складання державного водного кадастру (далі - організації, що належать до сфери управління Держводагентства), за місцем здійснення водокористування.

Звіт складається на основі даних первинного обліку водокористування згідно з показниками засобів вимірювальної техніки, результатів вимірювань показників якості води (не менше ніж один раз на квартал), які подаються до організацій, що належать до сфери управління Держводагентства, разом зі Звітом. За відсутності засобів вимірювальної техніки Звіт складається за технологічними даними (і використанням побічних методів обліку). Обсяги, періодичність та методи інструментально-лабораторних вимірювань якості зворотних (стічних) вод визначаються водокористувачами та організаціями, що належать до сфери управління Держводагентства.

Водокористувачі, які здійснюють передачу води іншим водокористувачам та/або прийом зворотних (стічних) вод від інших водокористувачів, щороку до 01 лютого при поданні Звіту надають перелік таких водокористувачів з інформацією щодо об'ємів води, врахованих у договорах на водопостачання (поставку води) і водовідведення.

Абзацом 3 п. 4.9 розділу IV "Заповнення таблиці 1 Звіту" Порядку ведення державного обліку водокористування встановлено, що вторинні водокористувачі, які здійснюють спеціальне водокористування без оформлення відповідних дозволів, у графі 14 зазначають об'єми води, які узгоджені з Держводагентством при укладанні договорів на поставку води з первинними водокористувачами (ліміт використання води для вторинних водокористувачів).

Форма № 2ТП-водгосп (річна) затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 16 березня 2015 року № 78.

Згідно п.5.2 ДБН В.2.5.-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.10.2012 №553 ліміт використання води на 2017 рік має бути розроблений у відповідності до додатку А ДБН В.2.5.-64:2012.

Харківське регіональне управління водних ресурсів у своєму листі вих.№16/288 від 26.07.2017 "Про узгодження лімітів використання води для вторинних водокористувачів" зазначає, що вторинні водокористувачі, які здійснюють спеціальне водокористування без оформлення відповідних дозволів, при укладанні договорів на поставку води з первинними водокористувачами мають узгоджувати ліміт використання води з органами Держводагентства.

Відповідно до вказаних норм Порядку ведення державного обліку водокористування та листа Харківського регіонального управління водних ресурсів вих.№16/288 від 26.07.2017, у відповідних договорах на поставку води (на надання послуг з централізованого водопостачання) має бути зазначено ліміт (об'єм води) вторинного водокористувача, який узгоджено ним саме з Харківським регіональним управлінням водних ресурсів.

Оскільки ліміту використання води розрахованого згідно додатку А ДБН В.2.5.-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація" та угодженого з Харківським регіональним управлінням водних ресурсів до ДП "Лозоваводосервіс" відповідачем не надано, позивач в п.3.1 Договору зазначив такий ліміт у розмірі 596 куб.м./рік.

При цьому, обсяг достатній для забезпечення власних потреб зазначено виходячи з фактичного обсягу води використаної абонентом у 2016 році, з бази даних "Абонент".

Таким чином, оскільки вказаний обсяг було спожито відповідачем протягом всього 2016 року, позивач правомірно визначив дану величину (596куб.м.) ліміту в пункті 3.1 Договору саме за період в 1 рік.

Позиція ж відповідача щодо необхідності визначення цієї величини (596куб.м.) за 5 місяців штучно призведе до збільшення річного ліміту та буде складати 1430,4куб.м. (596куб.м. / 5міс. х 12 міс.), що суд вважає неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині та визнати пункт 3.1 Договору укладеним в редакції позивача, викладеній у протоколі розбіжностей від 23.11.2017.

Щодо питань визначення обсягу надання послуг з централізованого водовідведення, а саме: необхідності врахування при його визначенні додаткового обсягу стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення (пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.6, 5.14, 5.15, 5.16), суд зазначає наступне.

У квітні 2013 року КП "Лозоваводоканал" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Харківгаз" про визнання спірних умов договору на надання послуг з водопостачання та водовідведення укладеними в його редакції, а ПАТ "Харківгаз" із зустрічною позовною заявою до позивача за первісним позовом про зобов'язання укласти договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення з редакцією, яка відповідає викладеній відповідачем за зустрічним позовом у протоколі розбіжностей (справа № 922/1432/13-г).

19 червня 2013 року господарським судом Харківської області задоволено первісний позов, в задоволенні зустрічного позову відмовлено, з чим погодився і Харківський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 27.08.2013.

14 листопада 2013 року Вищим господарським судом України за результатами розгляду касаційної скарги ПАТ "Харківгаз" винесено постанову, якою касаційну скаргу задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2013 та рішення господарського суду Харківської області від 19.06.2013 в частині первісного позову та розподілу судових витрат скасовано, а справу №922/1432/13-г в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Вищим господарським судом було зазначено, що суди вважали, що своєю редакцією спірного пункту 3.2 договору абонент виключає з розміру встановленого ліміту обсяги поверхневих стічних вод, приймання яких передбачено п. 4.17 договору, що суперечить умові, викладеній у зазначеному пункті.

Однак, дійшовши такого висновку суди залишили поза увагою умови наведених пунктів Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - Правила №190) та не перевірили доводів відповідача про відсутність технічної можливості прийняття поверхневих стічних вод, що неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення, розташовані на території абонента, або через зливоприймачі і колодязі на мережі водовідведення КП "Лозоваводоканал", які знаходяться на території абонента, і не дали наведеним доводам оцінки у прийнятих рішеннях.

Крім того, п. 5.29 Правил № 190 передбачено, що у разі відсутності засобів обліку стічних вод їх облік здійснюється такими методами:

1) за допомогою засобів обліку на водозаборах;

2) за паспортною продуктивністю насосів на водозаборах;

3) за паспортним дебітом усіх свердловин та проектною потужністю поверхневого водозабору;

4) на підставі витрат води на технологічні потреби;

5) на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до мереж водовідведення.

Метод визначення кількості стічних вод встановлюється виробниками.

Якщо кількість стічних вод визначається одним із методів, зазначених у цьому пункті Правил № 190, що зафіксовано договором або двостороннім актом між виробником та споживачем на обумовлений термін, то споживач протягом цього терміну може не надавати виробнику таких даних.

Вказана норма Правил № 190 містить вичерпний перелік способів визначення кількості стічних вод, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи з наведеного, встановлений перелік методів обліку стічних вод є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає; при цьому, метод визначення кількості стічних вод встановлюється тільки виробником.

Проте, суди попередніх інстанцій на викладене уваги не звернули та дійшли передчасного висновку про викладення п.п. 3.2 і 4.17 договору в редакції позивача, не перевіривши чи відповідає викладена ним редакція визначення кількості стічних вод у разі відсутності їх засобів обліку, методам визначення, встановленим у п. 5.29 Правил № 190 та іншим вимогам законодавства.

04 березня 2014 року господарським судом Харківської області Комунальному підприємству "Лозоваводоканал" в позові відмовлено повністю. Підставою відмови в позові стало те, що матеріалами справи підтверджено, що у ПАТ "Харківгаз" відсутня технічна можливість прийняття поверхневих стічних вод, що неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення, які розташовані на території відповідача, або через зливопримачі і колодязі на мережі водовідведення позивача, які також розташовані на території відповідача.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв'язку з цим, суд вважає обґрунтованою редакцію відповідача щодо пунктів 3.2, 3.3, 3.4, 3.6, 5.14, 5.15, 5.16, а тому не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Посилання позивача на те, що вказані обставини встановлені станом на 2013 рік судом відхиляються, оскільки позивач не довів факту наявності у відповідача станом на 2017 рік технічної можливості прийняття поверхневих стічних вод, що неорганізовано потрапляють в мережі водовідведення, які розташовані на його території, або через зливопримачі і колодязі на мережі водовідведення позивача, які також розташовані на території відповідача.

Суд також зазначає, що в матеріалах справи наявний акт обстеження мереж та колодязів водовідведення на території Лозівської дільниці Красноградського відділення ПАТ "Харківгаз" від 23.02.2018, складений комісією у складі представників сторін у справі.

При даному обстеженні встановлено, що вказані каналізаційні колодязі знаходяться в робочому стані. Один з колодязів було відкрито і візуально встановлено, що колодязь виконано з 2-х залізобетонних кілець, горловина колодязя цегляна. Ливнева каналізація на обстеженій території підприємства відсутня. З покрівель будівель підприємства дощові води відводяться рельєфом місцевості.

До того ж, обстеженням на каналізаційних спорудах не було виявлено пошкоджень або несправності (розбиті або відсутні ляди колодязів, провалювання колодязів або ґрунту біля колодязів, надходження води в колодязі з-під землі.

Щодо питання визначення документів, які можуть бути визначені як невід'ємні частини Договору (підпункти 13.3.5, 13.4.13, 13.4.14, 13.4.15 Договору), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З викладеного вбачається, що невід'ємною частиною Договору може бути лише документи, що містять узгоджені сторонами умови, не врегульовані достатнім чином в основному тексті Договору та які можуть встановлювати, змінювати або припиняти цивільні прав та обов'язки сторін договору.

Позивач визначає як невід'ємні частини наступні документи:

- завірену копія наказу чи іншого документа "Абонента"/"Субабонента" про призначення на посаду директора (керівника) (підпункт 13.3.5 Договору);

- завірену копію генерального плану з мережами системи водопроводу та водовідведення "Абонента"/"Субабонента" (за наявністю) (підпункт 13.4.13 Договору);

- довідку про земельну ділянку "Абонента"/"Субабонента" на якій розміщенні нежитлові приміщення, споруди, їх частини або комплекс споруд з зазначенням розміру площ покрівлі будівель, споруд та розміру площ різних видів її поверхні: асфальтобетонні покриття, бруковані або щебеневі мостові, райони без дорожніх покриттів, сквери, бульвари, газони (підпункт 13.4.14 Договору);

- паспорт водного господарства "Абонента"/"Субабонента" (підпункт 13.4.15 Договору).

З наведеного переліку документів лише паспорт водного господарства "Абонента"/"Субабонента" може бути визнано як документ, що може містити умови, необхідні для реалізації прав та обов'язків сторін з огляду на характер господарських правовідносин щодо надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, а тому може бути визнаний невід'ємною частиною Договору.

Визначення інших документів як невід'ємних частин Договору суд вважає необґрунтованим.

Так, завірена копія наказу чи іншого документа "Абонента"/"Субабонента" про призначення на посаду директора (керівника) не містить будь-яких умов направлених на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків за Договором.

Згідно пояснень відповідача у нього відсутній генеральний план з мережами системи водопроводу та водовідведення, у зв'язку з чим він не можу бути наданий позивачу та включений як невід'ємна частина Договору. Крім того складення такого плану не є обов'язковим. Слід зазначити, що доказів зворотного позивачем не надано.

Суд також погоджується з доводами відповідача про те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено надання довідки про земельну ділянку "Абонента"/"Субабонента" на якій розміщенні нежитлові приміщення, споруди, їх частини або комплекс споруд з зазначенням розміру площ покрівлі будівель, споруд та розміру площ різних видів її поверхні: асфальтобетонні покриття, бруковані або щебеневі мостові, райони без дорожніх покриттів, сквери, бульвари, газони. Отже, виготовлення такої довідки та включення її до складу Договору як невід'ємної частини суд вважає безпідставним. До того ж, як зазначалося вище, доводи позивача про додаткове врахування стічних поверхневих вод у загальному обсязі водовідведення розрахунковим способом, у тому числі з використанням даних вказаної довідки, є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе задовольнити позов в частині визнання підпункту 13.4.15 Договору укладеним в редакції позивача, викладеній у протоколі розбіжностей від 23.11.2017.

Щодо підпунктів 13.3.5, 13.4.13, 13.4.14 Договору суд дійшов висновку, що обґрунтована їх редакція була викладена у протоколі розбіжностей від 23.11.2017 саме відповідачем, а тому не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони, оскільки судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін щодо спірних пунктів Договору.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати пункт 3.1 та підпункт 13.4.15 договору №33 на надання послуг від 23.11.2017 укладеними в редакції Дочірнього підприємства "Лозоваводосервіс" комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, викладеній у протоколі розбіжностей від 23.11.2017.

Визнати пункти 3.2, 3.3, 3.4, 3.6, 5.14, 5.16 та підпункти 13.3.5, 13.4.13, 13.4.14 договору №33 на надання послуг від 23.11.2017 укладеними в редакції Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", викладеній у протоколі розбіжностей від 23.11.2017.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, Харківська область, м.Харків, вул.Безлюдівська, буд.1, код 03359500) на користь Дочірнього підприємства "Лозоваводосервіс" комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська область, м.Лозова, вул.Ломоносова, буд.23, код 41451855) 800,00грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.05.2018 р.

Суддя ОСОБА_5