ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

11.05.2018

Справа № 910/5615/18

Суддя Господарського суду міста Києва Якименко М.М., розглянувши заяву № 2651/5 від 03.05.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ИРБИС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» 27000,00 грн. боргу за договором поставки № 25-02-161 від 25.02.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ИРБИС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» 27000,00 грн. боргу за договором поставки № 25-02-161 від 25.02.2016 року.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

При цьому пунктами 4 та 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому у п.п.1, 3 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу, а також, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.148 цього Кодексу.

Як встановлено судом, заява ТОВ «ТД ИРБИС» про видачу судового наказу обґрунтована наявністю заборгованості боржника за поставлений за укладеним між ТОВ «ТД ИРБИС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» договором поставки № 25-02-161 від 25.02.2016 року.

При цьому в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на наявність у ТОВ «ТК «Золотий Урожай» заборгованості в сумі 27000,00 грн., яка виникла у зв’язку з неоплатою боржником як покупцем поставленого ТОВ «ТД ИРБИС» згідно видаткових накладних товару, на підтвердження чого заявником надано копії підписаних представником відповідача видаткових накладних № 167052 від 18.10.2017 року, № 167075 від 18.10.2017 року, № 167077 від 18.10.2017 року, № 167080 від 18.10.2017 року, № 167494 від 18.10.2017 року, № 173215 від 27.10.2017 року, № 176874 від 06.11.2017 року, № 178783 від 09.11.2017 року, № 178784 від 09.11.2017 року, № 189686 від 01.12.2017 року, всього на суму 27408,25 грн., зазначаючи при цьому про здійснення часткової оплати в сумі 408,25 грн.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Разом з тим, зазначаючи про здійснення боржником часткової оплати поставленого товару в сумі 408,25 грн., заявником не додано до заяви про видачу судового наказу жодних доказів на підтвердження вказаних обставини, зокрема, довідки обслуговуючого банку про надходження грошових коштів від боржника, що є порушенням п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення сума у розмірі 27000,00 грн. є непідтвердженою, оскільки з матеріалів заяви не вбачається наявності обставин оплати частини поставленого товару в сумі 408,25 грн., саме за зазначеною в якості однієї з підстав заявлених вимог видатковою накладною № 167052 від 18.10.2017 року, та відповідно, загального залишку неоплаченого товару на суму 27000,00 грн.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору поставки, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

З викладеного слідує, що у зв'язку із ненаданням заявником відповідних документів, на підставі яких заявник звернувся з вимогами, та невідповідністю заявленої суми наявним доказам, у даному випадку існує спір про право.

З урахуванням викладеного, оскільки вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності, до заяви не додано відповідних доказів, які б підтверджували відсутність спору про право, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ИРБИС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» 27000,00 грн. боргу за договором поставки № 25-02-161 від 25.02.2016 року подана з порушенням вимог, встановлених п.п. 4, 5 ч. 2, п.4 ч.3 ст. 150, в зв’язку з чим згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України задоволенню не підлягає.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, заявник має право повторно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» 27000,00 грн. боргу за договором поставки № 25-02-161 від 25.02.2016 року.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТД ИРБИС» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» 27000,00 грн. боргу за договором поставки № 25-02-161 від 25.02.2016 року.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя                                                                                           М.М.Якименко