донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.05.2018 справа №908/3328/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача): суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
справу розглянуто в порядку письмового провадження без виклику учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", м. Київ в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Корпорейшн", м. Київ
на рішення господарського суду Запорізької області
від 15.01.2018 (підписано 25.01.2018)
у справі № 908/3328/16 (суддя Федорова О.В.)
за позовомПриватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", м. Київ в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Корпорейшн", м. Київ
до Приватного підприємства "Лєта", м. Запоріжжя
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватної фірми "Рамзі", м. Запоріжжя
про стягнення грошових коштів
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року до господарського суду звернулось Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", м. Київ (Заявник) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Корпорейшн", м. Київ (Позивач) із позовом до Приватного підприємства "Лєта", м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав використання без дозволу обєкта правового захисту музичного твору "Sorpresa" в розмірі 14500,00грн.

Ухвалою господарського суду від 31.01.2017 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Приватну фірму "Рамзі", м.Запоріжжя.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 (повний текст підписано 19.04.2017р.) у справі №908/3328/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2017 рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 07.11.2017 рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2017 скасовано, справу направлено до господарського суду Запорізької області на новий розгляд.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.01.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Заявник, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги Заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції було прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених в рішенні обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник вважає, що господарський суд прийняв рішення лише на підставі непідтверджених належними доказами заперечень Відповідача, а докази у справі (акт фіксації; фіскальний чек; відеозапис) є належними та допустимими.

Крім того, апелянт вказує на порушення судом ст.ст. 204, 236 ЦК України.

В процесі підготовки справи до розгляду від Відповідача 19.03.2018 на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив, яким останній проти задоволення апеляційної скарги заперечує з мотивів недоведеності Заявником факту використання музичних творів.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вищезазначеним судовим рішенням в межах даної справи були встановлені наступні обставини:

- укладення 20.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Саунд Эволюшн" та Позивачем ліцензійного договору №20/05/15;

- укладення 01.04.2015 між Заявником та Позивачем договору №01/04/15-1 про управління майновими авторськими правами (далі Договір), за умовами п. 2.1 якого Позивач надає Заявнику повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори (далі - обєкти авторського права), які належать Позивачу, а саме: дозволяти або забороняти від імені Позивача використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору;

- до видів використання обєктів авторського права, повноваження на здійснення колективного управління якими отримав Заявник відповідно до пункту 4.1.1 Договору, віднесено, серед іншого, публічне виконання творів в місцях здійснення господарської діяльності;

- на момент виникнення спірних правовідносин (фіксації Заявником факту публічного виконання спірного музичного твору 13.03.2016), а також на момент звернення Заявника до суду з позовом у даній справі Договір про управління майновими авторськими правами №01/04/15-1 від 01.04.2015 був чинним;

- 13.03.2016 представником Заявника був відвіданий паб "Порт Рояль" за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний (Леніна), 153, в якому здійснює господарську діяльність Відповідач;

- складання представником Заявника в однобічному порядку акту фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання №15/03/16 від 13.03.2016, в якому відображено факт публічного виконання музичного твору "Sorpresa" (виконавець Paper man) для фонового озвучення приміщення закладу. Акт містить зауваження щодо відмови представника закладу, особу якого не встановлено, від отримання примірника даного акту. До акту додано оптичний диск із відео-звукозаписом факту публічного виконання;

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилався на те, що виключні майнові права щодо спірного музичного твору належать Позивачу. Підтвердженням зазначених обставин Заявник вважає ліцензійний договір №20/05/15 від 20.05.2015, укладений між ТОВ "ОСОБА_4 Корпорейшн" та ТОВ "Саунд Эволюшн". ТОВ "ОСОБА_4 Корпорейшн", в свою чергу, передало ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" повноваження на управління своїми майновими авторськими правами щодо вказаного твору на підставі договору про управління майновими авторськими правами №01/04/15-1 від 01.04.2015.

Відповідно до п. 4.3 Статуту ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", до її функцій відноситься вчинення дій, передбачених чинним законодавством, необхідних для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звернення до суду за захистом прав субєктів авторського права.

Згідно п. 7.2 Договору (в редакції додаткової угоди №4 від 16.11.2016), Заявник має право вживати будь-яких законних заходів, направлених на захист майнових прав Позивача, в тому числі перешкоджати використанню обєктів авторського права без дозволу Заявника, забороняти таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання обєктів авторського права без дозволу Заявника. Відповідно до чинного в Україні законодавства вчинення таких дій не потребує отримання додаткових дозволів чи погоджень Позивача. При цьому Заявник має проінформувати Позивача про здійснення таких дій.

За умовами п. 7.3 Договору (в редакції додаткової угоди №4 від 16.11.2016), у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Заявник, останній має право предявляти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав Позивача, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Посилаючись на те, що Відповідач використовував спірний музичний твір без дозволу правовласника та без сплати відповідної винагороди, а також не підтвердив факт наявності в нього авторського права або суміжних прав щодо спірного музичного твору, Заявник звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом в інтересах Позивача - ТОВ "ОСОБА_4 Корпорейшн" про стягнення з Відповідача компенсації за порушення майнових авторських прав на підставі п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право та суміжні права" один мінімально допустимий розмір компенсації за незаконне використання музичного твору "Sorpresa" (виконавець Paper man), що складає 10 мінімальних заробітних плат і на дату подання позову відповідає 14 500,00 грн.

На підтвердження факту порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права - Позивача Заявником надано:

- акт фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань №15/03/2016 від 13.03.2016, складений уповноваженим представником Заявника, згідно якого, в приміщенні закладу паб "Порт Рояль", за адресою: м.Запоріжжя, пр-т.Соборний (Леніна), 153, в якому господарську діяльність здійснює Відповідач, вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонок для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі побутової аудіотехніки, серед яких твір під назвою "Sorpresa", субєктом майнових авторських прав щодо якого є Позивач;

- відеозапис фіксації використання спірного музичного твору за допомогою технічних засобів до акту №15/03/2016 від 13.03.2016;

- розрахункові документи фіскальні чеки №1 від 12.03.2016 та №2 від 12.03.2016, згідно яких у наведеному закладі здійснює господарську діяльність саме Відповідач.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог факт відтворення спірного твору не визнав, зазначив, що Позивачем не встановлено та не доведено вини Відповідача, зокрема, не встановлено джерело звучання музики, а відео не передає і не підтверджує даних, зазначених в акті прослуховування, на який посилається Позивач; характер звучання музики на відео може свідчити про те, що пісня могла лунати з будь-якого боку, а не з колонок Відповідача, в тому числі, з телефону чи плеєру самого представника Позивача (перевіряючого); з наданих Позивачем матеріалів неможливо встановити, за допомогою якого саме джерела (пристрою) відбувалось публічне виконання спірних творів, що є необхідним для розмежування поняття публічного виконання та публічного сповіщення і, відповідно, для встановлення факту порушення виключних майновихправ суб'єктів авторського права саме з боку Відповідача, а також взагалі, причетності Відповідача до цього порушення.

Крім того, Відповідач вказує на те, що акт фіксації публічного виконання творів від 13.03.2016 № 15/03/2016 не містить достовірних посилань на способи та шляхи здійснення останнім публічного виконання творів, оскільки в ньому не зазначено конкретних форм і способів використання, де і яким чином були виконані вказані твори, не зафіксовано ким - Відповідачем або будь-якою іншою особою здійснювалось відтворення творів та яким чином здійснювалась ідентифікація відповідного відтворення, отже він не доводить порушення Відповідачем авторських прав Позивача чи видавника;

Відповідач також вказує на те, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав з боку Відповідача шляхом відтворення останнім спірного музичного твору у пабі "Порт Рояль", оскільки касові чеки від 12.03.2016, видані представнику Позивача у приміщенні ресторану, не можуть бути достатньою підставою для задоволення заявленого позову за відсутності інших належних доказів публічного сповіщення спірних творів Відповідачем; компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права; оскільки позивачем не доведено факт порушення з боку відповідача майнових авторських прав шляхом використання спірного твору, підстави для задоволення позову відсутні

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з мотивів недоведеності факту неправомірного використання Відповідачем спірного музичного твору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції, з чим погоджується судова колегія, вірно встановлено, що правовідносини сторін регулюються нормами спеціального закону, що регулює спірні правовідносини сторін Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII "Про авторське право і суміжні права".

За приписами ст.ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 23.12.1993р. № 3792-XII Про авторське право і суміжні права публічне виконання - подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Виходячи з наведеного, сповіщення музичного твору за допомогою технічних пристроїв для передачі звуку в місці здійснення господарської діяльності, де може бути присутнім невизначене коло осіб вважається публічним виконанням твору.

В п. 29 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

На підтвердження факту декларування спірного твору Заявник надав декларацію музичних творів №9 від 20.05.2015 заявника/видавника ТОВ "ОСОБА_4 Корпорейшн" з посиланням на договір від 01.04.2015 та на договір №20/05/15 від 20.05.2015 з ТОВ "Саунд Эволюшн", на підставі якого заявник/видавник отримав права щодо спірного твору "Sorpresa" (виконавець Paper man) із зазначенням в розділі "авторські майнові права": публічне виконання та публічне сповіщення 100%.

Права на музичний твір "Sorpresa" (виконавець Paper man), як вказує Заявник, передані Позивачу за ліцензійним договором №20/05/15 від 20.05.2015 (далі ліцензійний договір) товариством з обмеженою відповідальністю "Саунд Эволюшн".

Відповідно до п. 2.1 додатка №2 до ліцензійного договору ліцензіар надає ліцензіату право на умовах виключної ліцензії використовувати, дозволяти або перешкоджати неправомірному використанню творів, виконань, фонограм, у тому числі забороняти тертім особам використання творів, виконань, фонограм у цілому або будь-яких їх окремих частин, фрагментів способами, передбаченими у п. 1.3 договору в межах строку та на території.

Строк дії ліцензійного договору відповідно до п. 7.1 його умов обчислюється з моменту його підписання сторонами та спливає 31.12.2015 р. з подальшою пролонгацією на один рік у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про його припинення.

Доказів припинення дії ліцензійного договору матеріали справи не містять.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Разом з цим, згідно абз. 3 п. 30.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права та/або суміжних прав чи наданням дозволу на використання творів та/або об'єктів суміжних прав, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір або об'єкт суміжних прав, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір або об'єкт суміжного права і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

Таким чином, в предмет доказування у даній справі входить встановлення первісного правовласника спірного твору (автора), фактів передачі цього права іншим користувачам, а звідси правомірність використання твору кінцевим користувачем (в даному випадку Позивачем).

Отже власник майнових прав інтелектуальної власності на твір повинен довести належність йому авторського права і може бути звільнений від цього обовязку тільки у випадку, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом.

За умовами п. 5.5 Ліцензійного договору, ліцензіар зобовязаний надати ліцензіату інформацію та документи, які є необхідними ліцензіату для підтвердження прав, передбачених п. 1.3 договору (право на використання). Тобто можливість надання ліцензіаром позивачу правовстановлюючих документів на музичні твори передбачена ліцензійним договором і позивач не був позбавлений можливості надати суду відповідні докази в підтвердження майнових авторських прав на спірний музичний твір.

Правовстановлюючих документів ТОВ "Саунд Эволюшн" на музичний твір "Sorpresa" (виконавець Paper man) матеріали справи не містять, Заявником не надано. Перелік музичних творів, який є додатком №2 до ліцензійного договору, належним доказом не є.

Заявник апеляційної скарги вважає помилковим висновок суду першої інстанції, посилаючись на презумпцію правомірності правочину, зокрема, вищенаведених укладених договорів.

Проте, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку, надані Позивачем докази на підтвердження факту використання твору Відповідачем є неналежними та не доводять факту використання спірного твору саме останнім.

За змістом зазначеного акту, в приміщенні закладу харчування (торгівлі, ТРЦ) за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний (Леніна), б.153, в якому господарську діяльність здійснює Приватне підприємство "Лєта", , що встановлено на підставі фіскального чеку ФН- від 12.03.2016, час 17:11, шляхом відеозапису за допомогою відеокамери Sony, model DSR-DVD405E №173531 оптичного диску VDEX DVDR 4х MAD6ASTF 08181064 D2 в період часу з 17:26 до 18:10 зафіксований факт публічного виконання музичних творів, в тому числі твору "Sorpresa" виконавця Paper Man. Крім того, в акті зазначено, що фіксація джерела звуку даного запису починається з 17 год. 49 хвил. (23 хвил. цього запису) або ще з 17 год. 37 хвил. (14 хвил. цього запису) у присутності представника паб "Порт Рояль", який відмовився представлятися.

Акт складений в односторонньому порядку та підписаний представником Заявника - ОСОБА_5 на підставі доручення Заявника №7257 від 24.11.2015 В акті разом з іншим зазначено, що представник закладу відмовився від отримання та підпису цього примірника даного акту.

Проте, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний акт не може слугувати беззаперечним доказом вини Відповідача, оскільки складений та підписаний Заявником в односторонньому порядку, тобто заінтересованою стороною.

Судова колегія, відтворивши наданий Заявником відеозапис та дослідивши його зміст, погоджується з висновком суду першої інстанції, що він не може слугувати доказом відтворення спірного твору саме Відповідачем, оскільки, по-перше, відео не є безперервним, його цифрове відображення складає два файли, що відтворюються окремо, на одному з яких представник заходить в спірне приміщення, а на другому міститься зображення фрагменту стіни чи меблів без розпізнавальних ознак, на фоні яких Заявник періодично демонструє зображення чеків. На фоні вищенаведеного зображення другого файлу лунає музика, проте розібрати текст пісні немає можливості. Фіксація проводилась у прихований спосіб, на відео не зафіксовано, який саме пристрій був джерелом походження звуку і за допомогою якого відбувалося публічне виконання спірного твору. Не відображено жодного пристрою, який є джерелом походження звуку, в процесі його роботи. В акті фіксації також не відображено, за допомогою якого саме пристрою відбувалось поширення звуку, кому належить джерело походження звуку. Отже, надані докази не дають змоги зясувати конкретний спосіб використання спірного твору, а також встановити, чи використовувався спірний твір Відповідачем або іншими особами.

Доводи апеляційної скарги, що наявність відповідного звучання в приміщенні Відповідача свідчить про відтворення твору саме Відповідачем у публічний спосіб базується лише на припущеннях Заявника.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, нежиле приміщення по пр. Соборному (Леніна), буд. 153, м. Запоріжжя (прим. 155) належить на праві власності Третій особі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.10.2009, та має загальну площу 372,4 кв.м. Відповідач орендує тільки частину даного приміщення площею 20 кв.м. на підставі договору оренди №5/2012 від 24.12.2012, укладеного із Третьою особою.

Надані позивачем фіскальні чеки на підтвердження здійснення покупок у пабі "Порт Рояль" не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, оскільки вони не стосуються предмета доказування та не фіксують факт використання спірного твору. Фіскальний чек є розрахунковим документом, надрукованим реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари або надані послуги, тобто він є лише підтвердженням здійснення операції купівлі-продажу у вказаному закладі та не відображає факту публічного виконання спірного твору.

Будь-яких належних доказів на підтвердження факту публічного використання спірного твору Відповідачем матеріали справи не містять, Позивачем таких доказів в розумінні ст. 76 ГПК України не надано.

За таких підстав досліджувати питання, хто є дійсним носієм авторських прав на спірний твір та їх обсяг, які були передані Заявнику на підставі наведених правочинів не є доцільним.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документальні докази на підтвердження факту публічного використання спірного твору, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність Позивачем не факту порушення його прав Відповідачем, за захистом яких він звернувся до суду.

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження своїх вимог Позивачем не надано.

За таких підстав судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення позовних вимог.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 15.01.2018 у справі № 908/3328/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Заявника.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", м. Київ в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Корпорейшн", м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.01.2018 у справі № 908/3328/16 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Приватну організацію "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", м. Київ.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 05.05.2018.

Головуючий (суддя-доповідач) О.В. Стойка

Судді Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3