ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/6036/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

скаржника - Бур'ян М.В.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" дов. Гижко О.Л.

ТОВ "Актив Солар" - Ткаченко Є.А.

ліквідатор - арбітражний керуючий Кириченко Є.О.

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест",

боржник - приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників",

ліквідатор - арбітражний керуючий Кириченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Донецького апеляційного господарського суду

від 28.09.2017

у складі колегії суддів: Будко Н.В. (головуючого), Склярук О.І., Сгара Е.В.

та на ухвалу Господарського суду Запорізької області

від 19.07.2017

у складі судді: Кричмаржевського В.А.

у справі № 908/6036/14

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест"

до приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Постановою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2016 Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 за результатами розгляду кредиторських вимог, зокрема, частково задоволено заяву Офісу великих платників податків ДФС у розмірі, а саме у розмірі -12.342.269,71грн., з яких - 10.571.011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1.771.258,18 грн. - з шостою чергою задоволення, в іншій частині зокрема, вимоги Офісу великих платників податків ДФС, відхилено.

3. В подальшому ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 виправлено арифметичну помилку, допущену в оскаржуваній ухвалі: в резолютивній частині ухвали від 19.07.2017 речення наступного змісту: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення" викладено в наступній редакції: « 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71 грн., з яких - 10 560 592,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення».

4. Не погоджуючись з винесеною ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 про відмову в частині визнання решти вимог за заявою від 14.07.2017 № 38059/10/28-10-47-03 Офіс великих платників податків ДФС звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій заявник просив оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС у сумі 5 196 056,15 грн та визнати грошові вимоги Офісу великих платників податків ДФС, заявлені в заяві від 14.07.2017 № 38059/10/28-10-47-05 у повному обсязі та внести їх до 6 черги в ліквідаційній процедурі.

5. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 у справі № 908/6036/14 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 у справі № 908/6036/14 про виправлення арифметичної помилки змінено: викладено абзац другий резолютивної частини зазначеної ухвали про виправлення арифметичної помилки таким чином: в резолютивній частині ухвали від 19.07.2017 речення наступного змісту: « 11/Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71 грн., з яких - 10 571 011,53 грн з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення» викладено у наступній редакції: « 11/Офісу великих платників податків ДФС в розмірі 12 342 269,71 грн., з яких - 10 560 952,21 грн з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн з шостою чергою задоволення».

6. Суди попередніх інстанцій встановили наступне.

6.1 СДПІ з обслуговування великих платників м.Запоріжжя МРГУ ДФС, яку ухвалою суду 25.05.2017 замінено на правонаступника - Офіс великих платників податків ДФС, заявило вимоги в розмірі - 12 332 210,39грн. (заява від 23.01.2017), які виникли в зв'язку з порушенням боржником податкового законодавства та є заборгованістю по орендній платі за землю за 2016, орендній платі з юридичних осіб, штрафних санкціях за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання та пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

6.2 На виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2017 заявником до матеріалів справи надано заяву про уточнення розміру кредиторських вимог (до заяви № 1049/10 від 23.01.2017), відповідно до якої розмір заявлених вимог фактично складає - 12 332 210,39 грн., з яких: основний платіж - 10 560 952,21 грн., штрафні санкції - 895 256,04 грн., пеня - 876 002,14 грн.

6.3 Заборгованість підтверджується представленими податковою декларацією з плати за землю за 2016 та податковими повідомленнями-рішеннями від 24.01.2017, № , від 24.01.2017 № 6, від 14.01.2016 № , від 23.09.2016 № , від 14.09.2016 № .

6.4 За заявою від 23.01.2017 місцевим господарським судом визнано вимоги Офісу великих платників податків до боржника на суму - 12 332 210,39 грн., з яких - 10 560 952,21 грн. з третьою чергою задоволення та 1 771 258,16 грн. - з шостою чергою задоволення.

6.5 Також Офісом великих платників податків ДФС до Господарського суду Запорізької області подано другу заяву № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 про визнання кредиторських вимог на суму - 5 206 115,47 грн., яка складається з наступних зобов'язань: орендної плата за землю по строку сплати - 02.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017 та 30.05.2017 на суму - 4 533 010,40 грн. (основний платіж), та пені на суму - 654 089,90грн., податкового зобов'язання за спеціальне водовикористання на суму - 4 353,52 грн. та пені - 19,24 грн., податкового зобов'язання від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти на суму - 1 277,02грн., податкового зобов'язання по надходженню від скидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення на суму - 223,79 грн., податкового зобов'язання по рентній платі за користування радіочастотним ресурсом України на суму - 790,16 грн. за жовтень 2016 - травень 2017, податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно на суму - 12 351,44 грн. основного платежу за 2016 та 2017 роки.

6.6 З наданих до матеріалів справи податкових декларацій, розрахунків, карток особового рахунку, розшифровки структури боргу вбачається, що податкове зобов'язання по орендній платі за землю визначено зі строком сплати - 02.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017 та 30.05.2017 на суму - 5 187 100,3 грн. з урахуванням пені, рентної плати в розмірі - 3 029,31 грн. по податковій декларації від 11.05.2017, боргу по екологічному податку на суму - 670,57 грн. за декларацією від 04.05.2017, боргу по рентній платі на суму - 525,4 грн. по деклараціях від 20.01.2017, 18.02.2017, 15.03.2017, 05.04.2017, 19.05.2017, 16.06.2017, боргу по податку на нерухоме майно на суму - 4 701,33 грн. по деклараціях від 18.02.2017 та 09.03.2017, тобто за період після визнання боржника банкрутом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

7. Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, Офісом великих платників податків ДФС подано касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 у справі № 908/6036/14, в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС, яку мотивовано тим, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права.

8. У вказаній скарзі скаржник просить оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій скасувати в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС та прийняти в цій частині нове рішення , яким визнати грошові вимоги Офісу великих платників податків. Також, просить розглянути справу за участю представників Офісу великих платників податків ДФС.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

9. 17.04.2018 ліквідатор ПрАТ "Завод напівпровідників" Кириченко Є.О. подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 в частині відхилення грошових вимог скаржника без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Позиція Верховного Суду

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/6036/14 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, заяви) між суддями.

11. Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2018 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відкрито касаційне провадження у справі № 908/6036/14 Господарського суду Запорізької області за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 у справі № 908/6036/14, в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС.

12. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

13. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

15. Колегія суддів перевіривши доводи скаржника зазначає наступне.

16. Правомірно заявленими суд першої інстанції визнав вимоги Офісу великих платників податків ДФС, що складаються: з рентної плати за 4 квартал 2016 року на суму - 1 324,21 грн., за декларацією з екологічного податку за 4 квартал 2016р. на суму - 606,45 грн., з екологічного податку за 4 квартал 2016 року на суму - 223,79 грн., з рентної плати за жовтень 2016 р. на суму - 127 38 грн. та за листопад 2016р. на суму - 127,38 грн., з податку на нерухоме майно за 2016 р. на суму - 7 650,11 грн., всього на загальну суму 10 059,32 грн., які виникли до визнання боржника банкрутом, проте заява з даними вимогами подана до суду після закінчення строку, визначеного законом для їх подання, господарський суд Запорізької області дійшов висновку, що ці вимоги підлягають задоволенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

17. Крім того, в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив, що доводи заявника про те, що зазначені вимоги можна віднести до витрат, пов'язаних з роботою ліквідаційної комісії, враховуючи, що боржник не відмовляється від користування об'єктами, за які передбачено сплату податків, є хибними, оскільки порядок нарахування, сплата та стягнення заявлених вимог передбачено саме Податковим кодексом України, до витрат в процедурі ліквідації вони відношення не мають.

18. Отже, згідно з мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали суд першої інстанції визнав вимоги Офісу великих платників податків ДФС до боржника на загальну суму - 12 342 269,71грн., з яких - 10 560 952,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення. Водночас, в резолютивній частині даної ухвали зазначено: " 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення".

19. Тобто, визнаючи грошові вимоги Офісу великих платників податків ДФС в загальному розмірі 12 342 269,71грн., суд першої інстанції включив до третьої черги задоволення вимоги, які складаються з суми основного боргу за заявою № 1049/10 від 23.01.2017 - 10 560 952,21 грн. та 10 059,32 грн. за заявою № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017, а віднесені до шостої черги задоволення 1 771 258,18 грн. є вимогами щодо штрафних санкцій в розмірі 895 256,04 грн. та пені в сумі 876 00,14 грн. відповідно до заяви № 1049/10 від 23.01.2017.

20. В подальшому ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.07.2017 виправлено арифметичну помилку, допущену в оскаржуваній ухвалі: в резолютивній частині ухвали від 19.07.2017 речення наступного змісту: " 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71грн., з яких - 10 571 011,53 грн. з третьою чергою задоволення, 1 771 258,18 грн. - з шостою чергою задоволення" викласти в наступній редакції: " 11/ Офісу великих платників податків ДФС в розмірі - 12 342 269,71 грн., з яких - 10 560 592,21 грн. з третьою чергою задоволення, 1 781 317,50 грн. з шостою чергою задоволення".

21. Таким чином, фактично ухвалою місцевого господарського суду від 24.07.2017 про виправлення арифметичної помилки суму в розмірі 10 059,32 грн., яка визнана Господарським судом Запорізької області за заявою № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 з третьої черги задоволення вимог віднесено до шостої черги, що відповідає мотивувальній частині ухвали від 19.07.2017.

22. Офіс великих платників податків ДФС не погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у визнанні решти вимог за заявою № 38059/10/28-10-47-03 від 14.07.2017 та включення суми у розмірі 5 196 056,15 грн. (5 206 115,47 грн. - 10 059,32 грн. = 5 196 056,15 грн.), в обґрунтування чого посилався на те, що витрати у вказаній сумі є такими, що безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

23. Суд апеляційної інстанції правомірно розцінив такі доводи Офісу великих платників податків ДФС як безпідставні, оскільки даним кредитором заявлені грошові вимоги по орендній платі за землю зі строком сплати - 02.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017, 30.05.2017 на суму - 5 187 100,3 грн. з урахуванням пені, рентної плати в розмірі - 3 029,31 грн. по податковій декларації від 11.05.2017, боргу по екологічному податку на суму - 670,57 грн. за декларацією від 04.05.2017, боргу по рентній платі на суму - 525,4 грн. по деклараціях від 20.01.2017, 18.02.2017, 15.03.2017, 05.04.2017, 19.05.2017, 16.06.2017, боргу по податку на нерухоме майно на суму - 4 701,33 грн. по деклараціях від 18.02.2017, від 09.03.2017, тобто за період після визнання боржника банкрутом.

24. Приписами частини 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

25. Тому, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що вимоги Офісу великих платників податків ДФС на суму 5 196 056,15 грн. є вимогами зі сплати обов'язкових платежів, які ПрАТ "Завод напівпровідників" не повинен сплачувати в силу імперативних приписів Закону про банкрутство, оскільки такі вимоги заявлені після визнання даного товариства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

26. З огляду на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не приймає до уваги доводи скаржника про те, що вимоги в сумі 5 196 056,15 грн. є такими, що безпосередньо пов'язані зі здійсненням ліквідаційної процедури.

27. Інші доводи скаржника, які викладені у касаційній скарзі колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень і спрямовані на переоцінку доказів у справі, що відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України не входить до меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

28. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

29. Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

30. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

31. Оскаржувані постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, таким вимогам закону відповідають.

32. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

33. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних ухвали та постанови, в оскаржуваній частині, були дотримані.

34. За таких обставин ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду постановлені з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх скасування немає.

35. Оскільки підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 у справі № 908/6036/14 в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2017 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 19.07.2017 у справі № 908/6036/14 в частині відхилення грошових вимог Офісу великих платників податків ДФС залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко