ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 Справа № 904/507/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіна О.С.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 267437,28 грн.

Представники:

Від Позивача: ОСОБА_1 довіреність № 1784 від 26.10.17р., представник

Від Відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 14-69 юр від 05.03.2018 р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Позивач) 07.02.2018 року звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь 267437,28 грн. недобору провізної плати та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем зобов'язань за договором №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 02.01.2008р. в частині сплати провізної плати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов (арк.с. 139-141) просить суд застосувати до спірних правовідносин положення чинного законодавства про наслідки спливу позовної давності про які заявлено стороною у спорі (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Представник Позивача 20.03.2018р. подав відповідь на відзив (арк.с. 154-159), в якій вважає, що строк позовної давності для звернення залізниці із цією позовною заявою не пропущено.

Під час судового засідання 20.03.2018р. представники сторін надали клопотання про продовження розгляду справи у підготовчому засіданні на тридцять днів (арк.с. 169).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 10.05.2018 (арк.с. 173-174).

13.04.2018р. Позивач надіслав до справи клопотання про долучення додаткових доказів (арк.с. 175-182).

Також 13.04.2018р. Позивач надіслав до справи пояснення (арк.с. 175-188).

16.04.2018 р. представник Відповідача надіслав до справи заперечення (арк.с. 192-194), в якому вказує про те, що до відносин сторін має застосовуватись спеціальний строк позовної давності; Позивач помилково відраховує строк позовної давності; Позивач знав про необхідність ведення позовної роботи зі стягнення недобору у травні-червні 2017 року; Позивач помилково вважає рішення Верховного Суду по справі №904/7036/17 аналогічним; Позивач помилково трактує положення п.2.7 Правил розрахунків за перевезення вантажів; у Відповідача відсутній обов'язок щодо контролю стягнення Позивачем сум; Відповідачем не було порушено право на отримання Позивачем сум недобору; застосування строку позовної давності в цілях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність та остаточність; Позивачем не доведено того, що він не міг знати про порушення свого права та наявність підстав для подання позову раніше проведення ревізії.

Відповідач просить суд застосувати до спірних правовідносин положення чинного законодавства про наслідки спливу позовної давності про які заявлено стороною у спорі (ч.4 ст.267 ЦК України); у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 19.04.2018р. представники сторін надали згоду щодо початку розгляду справи по суті в наступному судовому засіданні (арк.с. 202).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.05.2018р. (арк.с. 203-205).

В судовому засіданні 08.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця") (далі-Залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг") (далі-Вантажовласник) 02.01.2008 року укладено договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі-Договір).

Предметом цього договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 Договору).

Відповідно до умов договору вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень у електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно Правил перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу (п. 2.1 Договору).

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 Договору).

Для проведення розрахунків і обліку сплачених грошових коштів залізниця відкриває для вантажовласника особовий рахунок з присвоєнням коду платника №7848688 і коду вантажовідправника (вантажоодержувача) № 3437 (п. 2.3 Договору).

У міру виконання перевезень та надання послуг залізниця списує відповідні суми грошових коштів (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи), крім спірних, з особового рахунку вантажовласника на підставі оформлених установленим порядком перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т.ін. (п. 3.2 Договору).

Договір укладено строком на 1 рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції зі здійсненням всіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 Договору).

У зв'язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" від 21.04.2011р. найменування підприємства було змінено на Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг", сторонами було підписано додаткову угоду №14 від 05.05.2011р. до договору № ПР/ДН-2-07/138/1808/Нюп від 02.01.20108р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, відповідно до якої з 26.04.2011р. стороною договору (Вантажовласник) є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

ОСОБА_2 того, у 2014 році ДП "Придніпровська залізниця" було реорганізоване шляхом злиття з підприємствами залізничного транспорту, і на базі цих підприємств було утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", яке стало правонаступником цих підприємств.

20.01.2016 році сторони договору №ПР/ДН-2-07/1808/Нюп/138 від 02.01.2008р. підписали додаткову угоду №35/32 з протоколом розбіжностей, відповідно до якої надалі стороною договору було визначено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Дана додаткова угода за згодою сторін набрала чинності з 01.12.2015р.

ОСОБА_2 того, 22.04.2016 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №НЗ-1-18/89 на перевезення вантажів на особливих умовах, зі строком дії до 31.12.2016 року.

Цим договором було передбачено, що при перевезенні порожніх вагонів із знімним обладнанням (знімним дахом) тариф має нараховуватись відповідно до п. 24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів.

Згідно з умовами договору в графі 23 зазначається код порожнього вагона - 421034.

Провізна плата за перевезення порожніх вагонів нараховувалась відповідно до п. 24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. №317 (далі - Збірник тарифів).

Відповідно до зазначеного пункту при перевезенні порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням, яке не входить до тари вагону, крім нарахованої за тарифною схемою 14 Розділу IV "Ставки плати за перевезення" плати за перевезення власного (орендованого) вагона, стягувалась додаткова плата, яка нараховувалась за тарифною схемою 1 цього розділу (базова ставка за 1 т при завантаженні вагона понад 72,5 т) множенням ставки за 1 тону на розрахункову масу обладнання. Якщо додаткове обладнання негабаритне, то плата за нього збільшувалась на 20 %.

Пунктом 4.6 Розділу П "Правил застосування тарифів" Збірника тарифів передбачено, що для розрахунку плати за перевезення в окремому вагоні додаткового обладнання (перевізних пристосувань), які не включені до маси тари вагона, у тому числі багаторазових засобів пакетування, що належать відправникам і одержувачам, приймається маса, визначена за табл. 1 цього пункту на підставі округленої до повних тонн маси цього обладнання (перевізних пристосувань). Відповідно до цієї таблиці розрахункова маса обладнання універсального вагону до 12 т, визначається, як 10 т.

Наказом Міністерства інфраструктури України №161 від 26.04.2016р. до Збірника тарифів було внесено зміни, п.24.1 Розділу П "Правила застосування тарифів" було викладено в новій редакції, відповідно до якої попередній порядок нарахування провізної плати зберігався тільки у випадках при перевезення порожніх вагонів перевізника з додатковим обладнанням.

Отже, як зазначає Позивач у позові, нарахування плати за перевезення порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням мало здійснюватись за тарифною схемою 1 Розділу П "Правила застосування тарифів" Збірника тарифів.

Так, в березні 2017 року Позивач здійснив перевезення продукції Відповідача у власних універсальних вагонах з додатковим обладнанням (змінним дахом) зі станції Миколаїв-вантажний та Жовтнева Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці, за залізничними накладними №№ 41718339, 41718271, 41718370, 41718248, 41718297, 41718305, 41986225, 42005702, 42005710, 41689761, 41689829, 41689811, 41689803, 41689845, 41689852, 41689860, 41689779, 41689787, 41689795, 41691445, 41691452, 41691460, 41691478, 41691486, 41691494, 41691502, 41691536, 41691510, 41691544, 41691528, 41695966, 41695982, 41696055, 41695990, 41696006, 41696014, 41696030, 41696048, 41696071, 41696089, 41695958, 42054643, 42054627, 42054585, 42054601, 42054536, 42054551, 41958877, 41958828, 41951021, 41951005, 41951047, 41955352, 41955345, 41938937, 42197954, 42197962, 42173716, 42151126, 42151118, 42151159, 42151142, 42193029, 42193078, 42193045, 42193011, 42193110, 42193086, 42193037, 42199935, 42199976, 42199901, 42193094, 42199919, 42213272, 42213314, 42193060;

- зі станції Одеса-порт Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці, за залізничними накладними №№42155317, 42155200, 42155150, 42155127, 42155184, 42155101, 42155168, 42155192, 42153791, 42155218, 42155325, 42113092, 42113100, 42111815, 42111807, 42113118, 42105395, 42105429, 42128942, 42128934, 42128967, 42128975.

Копії залізничних накладних наявні в матеріалах справи (арк.с. 28-126).

В пункті 20 залізничних накладних зазначено про вагони залізничні, які перевозяться на своїх осях. Дах знімний металевий. Згідно з п. 23 накладних - код вантажу - 421034.

За твердженням Позивача, за вказаними залізничними накладними був виявлений недобір провізної плати під час ревізії, що проводилась ревізорами відділу комерційної роботи та маркетингу Криворізької дирекції залізничних перевезень регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", про що було складено відповідний акт від 03.08.2017р. (арк.с. 26).

Вказаним актом встановлено, що плата за перевезення порожніх вагонів зі знімним обладнанням (дахом) розраховувалась за тарифною схемою 14.1. При перевезенні даних вагонів необхідно застосовувати тарифну схему 1 із застосуванням коефіцієнту 1,842 для вантажу 2 класу (обладнання знімне 693176).

На підставі акту ревізії складений акт загальної форми №6237 від 07.08.2017р. (арк.с. 27) та здійснено детальний розрахунок сум недобору провізної плати по кожному вагону (арк.с. 15-17).

15.11.2017 року на адресу Відповідача було направлено листа з проханням надати дозвіл на списання з особового рахунку комбінату сум недоборів за період з лютого по травень 2017 року, до яких входить і сума, що є предметом спору (арк.с. 127).

Однак відповіді на лист ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" не надав, будь-яким іншим способом списання сум недобору не погодив. До того ж, 26.01.2018р. повторно направлено лист - вимогу щодо сплати вище означених недоборів вих.№ДНЮ-2/370 (арк.с. 129), зазначений лист залишено без відповіді та задоволення.

Нарахування провізної плати здійснювалось програмним забезпеченням АРМ ТВК у порядку, передбаченому п. 24.1 Розділу ІІ "Правила застосування тарифів". До нарахованих сум також застосовувався коефіцієнт, встановлений наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. №317 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 26.04.2016р. №161.

Так, за залізничними накладними №№ 41718339, 41718271, 41718370, 41718248, 41718297, 41718305, 41986225, 42005702, 42005710, 41689761, 41689829, 41689811, 41689803, 41689845, 41689852, 41689860, 41689779, 41689787, 41689795, 41691445, 41691452, 41691460, 41691478, 41691486, 41691494, 41691502, 41691536, 41691510, 41691544, 41691528, 41695966, 41695982, 41696055, 41695990, 41696006, 41696014, 41696030, 41696048, 41696071, 41696089, 41695958, 42054643, 42054627, 42054585, 42054601, 42054536, 42054551, 41958877, 41958828, 41951021, 41951005, 41951047, 41955352, 41955345, 41938937, 42197954, 42197962, 42173716, 42151126, 42151118, 42151159, 42151142, 42193029, 42193078, 42193045, 42193011, 42193110, 42193086, 42193037, 42199935, 42199976, 42199901, 42193094, 42199919, 42213272, 42213314, 42193060 зі станції Миколаїв-вантажний та Жовтнева Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці, Позивачем нараховано Відповідачу провізну плату в розмірі 163856,00 грн.;

за залізничними накладними №№42155317, 42155200, 42155150, 42155127, 42155184, 42155101, 42155168, 42155192, 42153791, 42155218, 42155325, 42113092, 42113100, 42111815, 42111807, 42113118, 42105395, 42105429, 42128942, 42128934, 42128967, 42128975 зі станції Одеса-порт Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці, Позивачем нараховано Відповідачу провізну плату в розмірі 59008,40 грн.

Враховуючи викладене, Позивач просить суд стягнути з Відповідача недобір провізної плати за перевезення 99 порожніх власних універсальних вагонів з додатковим обладнанням (знімним дахом) зі станції Миколаїв-вантажний та Жовтнева Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці; зі станції Одеса-порт Одеської залізниці до станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці в загальному розмірі 267437,28 грн. з ПДВ.

При розгляді спору суд керується таким.

Правовідносини сторін врегульовано Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Статутом залізниць України (затвердженим Постановою КМ України від 06.04.1998 № 457), Правилами розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), затвердженими Наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 6 розділу І Статуту залізниць накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з пунктом 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених Наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. №644 (далі - правила) остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено ціну договору як провізну плату, шляхом заповнення певних рядків накладної. Обставини справи свідчать, що перевезення здійснено, оплату проведено, зміни у встановленому порядку до залізничної накладної не вносилися.

В матеріалах справи відсутні докази того, що до провізних документів спірних залізничних накладних вносилися зміни або складалися будь-які додатки до них.

ОСОБА_2 того, як вбачається зі спірних залізничних накладних, залізницею прийнято до перевезення вантажі із зазначенням у графі 23 "код вантажу" коду "421034".

Але, відповідно Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів (ЄТСНВ) в період після закінчення строку дії угоди №НЗ-1-18/89 від 22.04.2016р., мав застосовуватися код вантажу "693176" який застосовується до знімного обладнання (турнікети, стійки, касети, призми, хлібні щити, стяжки, стропи, та ін.).

Відповідно до п. 3.3 Збірника тарифів па перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги при виявленні на станції призначення, що найменування вантажу не відповідає фактичному, неповне або неясне (неточне), то уточнення з метою перевірки правильності нарахування тарифу здійснюється до видачі вантажу з ініціативи станції (перевізника) або на вимогу одержувача шляхом унесення до перевізних документів у графі "найменування вантажу" під попереднім неточним і найменуванням уточненого найменування. Унесене до перевізних документів уточнене найменування завіряється підписами працівників станції (перевізника) та одержувача.

Таким чином, для добору тарифу за перевезення вантажів у випадку виявлення неправильно зазначеного коду необхідні обов'язкові умови: виявлення такого факту та внесення уточнюючих даних до перевізного документу.

З наведеного вбачається, що в даному випадку між Позивачем та Відповідачем було узгоджено ціну договору як провізну плату, шляхом заповнення певних рядків накладної. Обставини справи свідчать, що перевезення здійснено, оплату проведено, зміни у встановленому порядку до залізничної накладної не вносилися.

З урахуванням наведених обставин, на теперішній час у Позивача відсутні підстави для донарахування та стягнення з Відповідача недобору провізної плати у розмірі 267437,28 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача стягнення недобору провізної плати у розмірі 267437,28 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання Відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає таке.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України).

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, необхідно з'ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес Позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Судом встановлено, що в даній справі не було порушено право або охоронюваний законом інтерес Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". За наведених обставин, клопотання Відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення недобору провізної плати у розмірі 267437,28 грн. відмовлено в повному обсязі, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 267437,28 грн. недобору провізної плати відмовити.

Судові витрати Позивача залишити за останнім.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складений 18.05.2018

Суддя ОСОБА_3