ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року Справа № 904/10067/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О.(доповідач),

суддів: Дармін М.О., Антонік С.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.18р. у справі №904/10067/17 (суддя Юзіков С.Г.), повний текст рішення складено 12.03.18)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

про стягнення 23 997,24 грн. плати за користування вагонами та зберігання вантажу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017р. у справі №904/10067/17 позов задоволено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 20884,32 грн. – плати за користування вагонами, 3112,92 грн. – збору за зберігання вантажу, 1600,00 грн. – судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2018р. у справі №904/10067/17 скасувати та відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що в даному випадку позивач завчасно залишив вагони на станції підходу з підстав, що не залежать від відповідача, а тому простій вагонів в подальшому не може бути покладений на ПрАТ «Інгулецький ГЗК».

Крім того, скаржник зазначив, що саме подавання залізницею вагонів у кількості більшій, ніж це було передбачено планом перевезень, і унеможливило своєчасне забирання відповідачем вагонів, що прибули на його адресу.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду у даній справі в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи 02.06.2014р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", як залізницею, правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", як власником колії, правонаступником якого є відповідач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", було укладено договір №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч про експлуатацію залізничної під’їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП “Придніпровська залізниця” (надалі – Договір), відповідно до пункту 1 якого згідно Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під’їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Інгулець ДП “Придніпровська залізниця”: стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2; під'їзна колія обслуговується власним локомотивом; межею під’їзної колії є знаки "Межа під’їзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу “Н-І”, на продовжені колії №2 біля вхідного сигналу “Н-ІІ”.

Пунктом 1 Додаткової угоди від 15.12.2015р. назву Договору викладено у новій редакції “Договір про експлуатацію залізничної під’їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець філії “Придніпровська залізниця” ПАТ “Укрзалізниця”.

Згідно пункту 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під’їзній колії.

Відповідно до пункту 5 Договору здавання вагонів для під’їзної колії здійснюється: порожні під навантаженням концентрату залізорудного – через інтервал часу 1,5 години; інші – за повідомленням, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ “ІнГЗК” не пізніше, ніж за 2 години до пред’явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у “Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження” форми ГУ-2.

Пунктом 6 Договору передбачено, що вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Згідно пункту 10 Договору час перебування вагонів на під’їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

За змістом пункту 11 Договору для під’їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів – 12,0 години.

Згідно пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов’язані з ними послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги , які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами; збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Згідно з абзацом 1 статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Відповідно до пункту 8 укладеного між сторонами Договору про готовність вагонів до відправлення з під’їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ “ІнГЗК” повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до пред’явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113.

Матеріалами справи підтверджується, що за відповідними накладними (т.1, а.с. 99-247, т.2, а.с.7-236) залізницею були прийняті порожні вагони для перевезення на станцію призначення – Інгулець Придніпровської залізниці на адресу відповідача - Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Вагони, зазначені в наведених накладних, своєчасно не забиралися на під’їзну колію одержувачем (Відповідачем), про що відповідно до п. 8 Правил користування вагонами складені акти загальної форми ГУ-23 №893 від 01.06.17р., №894 від 01.06.17р., №897 від 01.06.17р., №898 від 01.06.17р., № 899 від 01.06.17р., №901 від 03.06.17р., №902 від 01.06.17р., №912 від 04.06.17р.

На шляху прямування за наказами про затримку вагонів №865 від 01.06.17р., № 868 від 01.06.17р., №869 від 01.06.17р., №871 від 01.06.17р., №873 від 02.06.17р., № 874 від 02.06.17р., через зайнятість колій станції призначення Інгулець вагонами, які прибували на адресу Відповідача та своєчасно не забиралися ним на свою під’їзну колію, затримувались порожні власні вагони, які прямували на адресу Відповідача.

За фактом затримки вагонів на станціях затримки Нікополь, Кривий Ріг Західний, Апостолове складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №11 від 01.06.17р., №12 від 01.06.17р., №69 від 01.06.17р., №70 від 01.06.17р., №71 від 02.06.17р., № 44 від 02.06.17р., акти загальної форми ГУ-23 № 69 від 01.06.17р., №70 від 01.06.17р., №78 від 01.06.17р., №79 від 01.06.17р., №71 від 02.06.17р., №1789 від 02.06.17р., №1790 від 02.06.17р. Повідомлення про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини Відповідача вручені представнику вантажоодержувача своєчасно.

Відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Інгулець від вантажу, який вже прибув на його адресу, залізницею, з мотивів неможливості виконання технологічних операцій з вантажами на коліях станції, видавалися накази про затримку вагонів на станціях підходів:

-          на станції підходу Нікополь, наказ №865 за період з 01.06.17р. 08:50 по 02.06.17р. 13:00, акт загальної форми №78;

-          на станції підходу Кривий Ріг Західний наказ № 868 за період з 01.06.17р. 10:55 по 02.06.17р. 06:35, акт загальної форми №69;

-          на станції підходу Кривий Ріг Західний наказ №869 за період з 01.06.17р. 10:57 по 02.06.17р. 10:45, акт загальної форми №70;

-          на станції підходу Нікополь наказ №871 за період 01.06.17р. 16:03 по 02.06.17р. 22:35, акт загальної форми №79;

-          на станції підходу Кривий Ріг Західний наказ №873 за період з 02.06.17р. 00:05 по 02.06.17р. 10:50, акт загальної форми №71;

-          на станції підходу Апостолове наказ № 874 період з 02.06.17р. 00:59 по 02.06.17р. 10:25, акти загальної форми № 893, 894, 897, 898, 899, 902.

За весь час знаходження спірних вагонів станцією затримки та станцією Інгулець Придніпровської залізниці позивачем заявлено до стягнення плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у сумі 23997,24, які включені до відомостей плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №03069385, 04069394, 040 69393, 04069391, 03069388, 04069395, 21069451, 12079488, 03069386, 02069379, 03069383, 02069378, 03069382, 03069384, 03069381, 03069387, 04069390, 04069392, 05069401, 04069389, 21069452, 06069411 та за накопичувальною карткою ф.ФДУ-92 №03069017.

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку працівниками відповідача були підписані із запереченнями, а саме: на станції Інгулець є вільні колії, також було зазначено, що відповідні вагони надавалися у більшій кількості ніж передбачено нарядом.

Вказана вище плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу відповідачем сплачені не були, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з доведеності позивачем факту несвоєчасного забирання відповідачем вагонів, які надійшли на його адресу позивачем.

Колегія суддів з таким висновком погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р., залізниця зобов'язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Збір за зберігання вантажу розраховується за ставками пп. 2.1. п. 2 Розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язаних з ними послуг (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009р.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №113 від 25.02.1999р., у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

З Правил складання актів встановлено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності (в тому числі і у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Один примірник акту загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Пунктом 13 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені п. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, яким передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Господарським судом досліджено та підтверджується матеріалами справи, що п. 6 договору обумовлено, що вагони для під’їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії, однак відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Інгулець від вантажу, який вже прибув на його адресу, тому вищезазначені накази про затримку вагонів були видані правомірно.

Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що затримка вагонів відбулась через наявність на коліях станції призначення Інгулець своєчасно неприйнятих відповідачем вагонів, а тому вважає рішення господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами у сумі 20884,32 грн. та 3112,92 грн. – збору за зберігання вантажу

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку позивач завчасно залишив вагони на станції підходу з підстав, що не залежать від відповідача, а тому простій вагонів в подальшому не може бути покладений на ПрАТ «Інгулецький ГЗК», відповідачем не доведені, оскільки, як правомірно вказав в оскаржуваному рішенні господарський суд, вагони за спірними перевезеннями направлялися Відповідачеві за перевізними документами (накладними), як товар на своїх осях, тому Відповідач зобов’язаний був прийняти увесь товар (вагони на своїх осях) направлений на його адресу, навіть якщо поставка вагонів не передбачалася планом.

Безпідставні також з підстав, вказаних вище, доводи апеляційної скарги про те, що саме подавання залізницею вагонів у кількості більшій, ніж це було передбачено планом перевезень, і унеможливило своєчасне забирання відповідачем вагонів, що прибули на його адресу, так як несвоєчасне вивільнення відповідачем колій, на яких затримувалися вагони, що прибули на його адресу, є достатньою підставою для затримки на станціях підходів вагонів, адресованих Відповідачу.

Інших достатньо належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржуване рішення постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 269-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.18р. у справі №904/10067/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений та підписаний 16.05.2018р.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік