КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. Справа№ 927/149/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна"

на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18 (суддя Федоренко Ю.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна"

про видачу судового наказу

про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пан - Сервіс" грошових коштів у розмірі 12 451,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пан - Сервіс" грошових коштів у розмірі 12 451,55 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ "Тедіс Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року по справі № 927/149/18 та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ТОВ «Тедіс Україна» вважає висновки суду першої інстанції необгрунтованими та безпідставними, такими, що ухвалені з грубим порушенням норм процесуального права.

Скаржник вказує, Що згідно приписів вищевказаної статті, обов'язок зазначення в заяві про видачу судового наказу офіційних електронних адрес заявника та боржника є лише в тому разі, якщо вони відомі заявнику.

Виходячи із положень Господарського процесуального кодексу України, офіційні електронні адреси сторін необхідні суду для здійснення електронного листування з учасниками судових процесів, подачі та отримання процесуальних документів тощо, а оскільки згідно Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна системи наразі не функціонує, а процесуальні та виконавчі документи видаються учасникам судового процесу в паперовій формі, тому наявність чи відсутність в учасників справи офіційних електронних адрес, жодним чином не впливає на процес та результат розгляду заяв про видачу судового наказу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виходячи із положень Господарського процесуального кодексу України, офіційні електронні адреси сторін необхідні суду для здійснення електронного листування з учасниками судових процесів, подачі та отримання процесуальних документів тощо, а оскільки згідно Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна системи наразі не функціонує, а процесуальні та виконавчі документи видаються учасникам судового процесу в паперовій формі, тому наявність чи відсутність в учасників справи офіційних електронних адрес, жодним чином не впливає на процес та результат розгляду заяв про видачу судового наказу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 26.03.2018 року передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Гончарову С.А., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, що з'явились до судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Тедіс Україна" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Пан-Сервіс" грошових коштів у розмірі 12451,55 грн., з яких 295,74 грн. пені, 12121,73 грн. штрафу, 34,08 грн. 3% річних.

Вимоги заявника ґрунтуються на укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю „Тедіс Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Пан-Сервіс" договорі поставки № 18441-ЧН/17 від 07.07.2017 року.

Вивчивши зміст заяви про видачу судового наказу, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Обов'язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.150 Господарського процесуального кодексу України, відповідно п. 2 ч. 2 якої у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені офіційні електронні адреси заявника і боржника.

Згідно п.2 ч.2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу від 19.02.2018 року у порушення вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ „Тедіс Україна" не зазначило офіційні електронні адреси заявника і боржника та якщо заявнику невідома офіційна електронна адреса боржника, про це не назначено в заяві.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Тедіс Україна" про видачу судового наказу складена з порушенням приписів статті 150 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Також колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до ч.1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та виніс законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

При цьому, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18 слід відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна".

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 (без змін), 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тедіс Україна" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2018 року у справі № 927/149/18 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/149/18 повернути до Господарського суду першої інстанції.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Є.Ю. Шаптала

І.М. Скрипка