ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 923/603/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко Н.А.,

розглянувши касаційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 та рішення Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 у справі

за позовом Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради до Фізичної особи - підприємця Колєснікової Вікторії Олександрівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона про спонукання виконати певні дії,

Сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, проте не скористалися правом направити своїх уповноважених представників для участі у розгляді справи.

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Колєснікової Вікторії Олександрівни (далі - ФОП Колєснікова В.О.) про зобов'язання демонтувати тимчасову споруду, а саме два павільйони, розташовані за адресою м. Херсон, Кіндійське шосе в районі будинку № 40.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що паспорт прив'язки, виданий відповідачу, закінчив свою дію 25.04.2015, проте згідно Акту обстеження від 28.04.2017 відповідач демонтаж тимчасової споруди не здійснив.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 (суддя Литвинова В.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено та не надано суду доказів того, хто є власником земельної ділянки, на якій розташована тимчасова споруда. Суд зауважив, що діючим законодавством не передбачено норм, які регулюють порядок демонтажу тимчасових споруд. Крім того, посилаючись на п. 4.1.4. Положення про департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради, позивач не зазначив та не довів, який інтерес Херсонської міської ради він захищає, не надав доказів того, що порушено право виконавчого комітету, Херсонської міської ради або Департаменту.

Постановою колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у складі: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А., Таран С.В. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова мотивована відсутністю підстав для задоволення позову з огляду на наявність рішення селищної ради № 50 від 25.04.2016, яким надано згоду відповідачу на розміщення та експлуатацію тимчасових споруд (павільйонів), чинного договору оренди земельної ділянки від 28.04.2016, укладеного між ФОП Колєсніковою В.О. та Антонівською селищною радою, а також заперечень Антонівської селищної ради щодо демонтажу тимчасових споруд.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Департамент містобудування та землекористування Херсонської міської ради у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також невзяттям до уваги обставин, встановлених при розгляді справи № 666 8779/14-а.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідач та третя особа відзиви не надали.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Переглянувши у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи судові рішення, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.04.2014 за заявою Колєснікової В.О. Департаментом містобудування та землекористування Херсонської міської ради оформлено паспорт прив'язки тимчасової споруди № 137 для здійснення підприємницької діяльності. Останній дійсний до 25.04.2015 та продовжений до 25.04.2017.

28.04.2017 спеціалістами Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради здійснено обстеження тимчасової споруди, розташованої за адресою: м. Херсон, шосе Вячеслава Чорновола (Кіндійське), в районі буд. 40, та встановлено, що вказану тимчасову споруду по закінченню строку дії паспорта прив'язки не демонтовано, що є порушенням п.п. 2.30, 2.31 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та підтверджується Актом обстеження стану демонтажу тимчасової споруди від 28.04.2017.

Наведене стало підставою даного позову.

Поряд з цим судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Антонівської селищної ради від 25.04.2016 № 50 надано згоду Колєсніковій В.О. на розміщення та експлуатацію тимчасових споруд (павільйони) для ведення підприємницької діяльності за адресою: смт. Антонівка, Кіндійське шосе в районі буд. № 40.

28.04.2016 рішенням Антонівської селищної ради № 75 передано у строкове платне користування ФОП Колєсніковій В.О. для ведення підприємницької діяльності земельну ділянку, загальною площею 60 м2, яка розташована за адресою: м. Херсон, шосе Вячеслава Чорновола (Кіндійське), в районі буд. 40, терміном на сім років.

На підставі вищезазначеного рішення селищної ради, 28.04.2017 між Антонівською селищною радою та ФОП Колєсніковою В.О. укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 60 м2, яка розташована за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, Кіндійське шосе в районі буд. № 40 для здійснення підприємницької діяльності під павільйон (тимчасова споруда) в кількості 2-х шт.

Пунктом 5 договору від 28.04.2017 зазначено, що об'єкт користування має право використовуватися орендарем відповідно до його цільового призначення, орендар має право здійснювати будівництво на земельній ділянці відповідно до проектної документації.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

За приписами статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Зі змісту статті 212 ЗК України вбачається, що самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб.

Згідно статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що на підставі рішення Антонівської селищної ради від 28.04.2016 № 75 між Антонівською селищною радою та ФОП Колєсніковою В.О. укладено договір оренди земельної ділянки від 28.04.2016, загальною площею 60 м2, яка розташована за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, Кіндійське шосе в районі буд. № 40 для здійснення підприємницької діяльності під павільйон (тимчасова споруда) в кількості 2-х шт.

З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, наявність діючого договору оренди земельної ділянки, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Твердження скаржника про неврахування судами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 (заявником помилково зазначена дата постанови 08.09.2018) у справі № 666/8779/14-а не приймається до уваги, оскільки згадане рішення скасовано постановою Верховного Суду від 13.02.2018 з направленням справи на новий розгляд.

При прийнятті постанови від 13.02.2018, Верховний Суд зазначив, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 в справі № 2-а-6394/11/2170, яке залишене без змін судами вищих інстанцій, згідно якого визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської обласної ради XXII сесії двадцять третього скликання № 943 від 14 січня 2002 року "Про визнання таким, що втратило чинність, рішення обласної ради від 10 березня 1994 року № 311". Крім того, в матеріалах справи наявні рішення в справах 2а-390/11/2120 та 2110/4576/12, якими, серед іншого, зазначено про неправомірність втручання Херсонської міської ради у здійснення повноважень Антонівської селищної ради щодо розпорядження землями в межах населеного пункту - селища Антонівка, в тому числі землями, які зазначені в оспорюваному рішенні по даній справі. Крім того, судом апеляційної інстанції не враховано лист Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області від 10.03.2015, згідно якого надано відомості Національної кадастрової системи (НКС) про те, що земельні ділянки (в тому числі та, що знаходиться на Кіндійському шосе) знаходяться в межах населеного пункту смт Антонівка Дніпровського району Херсонської області. Відомості стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами :04:003:0010, :05:011:0005 станом на 10.03.2015 до Державного земельного кадастру не внесено. Суд апеляційної інстанції наведені зібрані докази не дослідив, а тому прийшов до передчасного висновку про відсутність у Антонівської селищної ради повноважень розпоряджатися земельними ділянками на спірній території.

Наведене спростовує також твердження скаржника про нікчемність рішення Антонівської селищної ради від 28.04.2016 № 75 у зв'язку з відсутністю компетенції селищної ради приймати рішення стосовно спірної земельної ділянки.

При цьому колегія суддів приймає до уваги висновки суду першої інстанції, що позивачем не зазначено та не доведено який інтерес Херсонської міської ради він захищає, а також не надано доказів наявності порушення права виконавчого комітету, Херсонської міської ради або Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

З урахуванням наведеного, постанова апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції відповідають нормам чинного законодавства і мають бути залишені без змін.

Судові витрати.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 та рішення Господарського суду Херсонської області від 08.08.2017 у справі № 923/603/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір