ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.05.2018 р. Справа№ 914/844/18

Суддя Мороз Н. В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову: ОСОБА_4, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_1, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_2, Україна, м. Львів

до відповідача-1: ОСОБА_3, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», м. Львів

про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства.

Встановив:

08.05.2018р. ОСОБА_4, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_1, Ізраїль, м. Раанана, ОСОБА_2, Україна, м. Львів звернулись до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3, м. Львів та Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік», м. Львів про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства.

Заявою про забезпечення позову від 02.05.2018р. вх. №1232/18 поданою одночасно при поданні позову, позивачі в порядку ст.ст.136-140 ГПК України, просять суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладання заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій всіма суб'єктами державної реєстрації щодо будь-якого нерухомого та рухомого майна, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Магік» (, адреса реєстрації: 79013, місто Львів, вул. Нечуя-Левицького, будинок 13, квартира 6);

накладення арешту на будь-яке нерухоме та рухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Магік» (, адреса реєстрації: 79013, місто Львів, вул. Нечуя-Левицького, будинок 13, квартира 6);

накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках, що відкриті в будь-яких банках та банківських установах на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» ().

Зазначена заява мотивована тим, що на думку позивачів, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист порушених прав та інтересів позивачів, за захистом яких останні звернулись до суду, оскільки на даний час відповідач-1 - ОСОБА_3, будучи директором Товариства відповідача-2 та власником 50 % частки Товариства може до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили розпорядитись не на користь Товариства його майном та коштами.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, зазначає наступне.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Однак, як вбачається з заяви про забезпечення позову та позовної заяви про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства, між заходами забезпечення позову, про які просять позивачі та предметом позову - відсутній взаємозв'язок, а сама заява про забезпечення позову побудована на припущеннях позивачів. Суд зауважує, що до заяви про забезпечення позову не подано жодних доказів в її обгрунтування.

У заяві про вжиття заходів до забезпечення позову, позивачі зазначають про те, що відповідач-1 (ОСОБА_3), будучи директором товариства з обмеженою відповідальністю «Магік» (відповідач-2), має можливість зловживати правами учасника Товариства, залишатись його незмінним директором, а також розпоряджатись майном Товариства і його коштами не на користь Товариства.

Разом з тим, суд констатує, що предметом позову у даній справі про виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства є вимога немайнового характеру, і судом при розгляді такого спору встановлюється відповідність чи невідповідність дій відповідача-1 вимогам законодавства та наявність чи відсутність у зв'язку із цим порушення прав позивачів.

Виключення учасника зі складу засновників (учасників) товариства не потребує видачі судом наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається шляхом встановлення факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачами не аргументовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не доведено обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист порушених прав та інтересів позивачів, за захистом яких останні звернулись до суду та не надано відповідних доказів в підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, що є підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову від 02.05.2018р. №1232/18 у справі №914/844/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, визначеному Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Мороз Н.В.