РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/23045/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Авіоніка"

про: стягнення 270 531,23 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Секретар судового засідання Баринова О.І.

Представники сторін:

від позивача - Метелкіна О.Л. - за дов.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Авіоніка" про стягнення 270 531,23 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем за Договором про фінансовий лізинг № 00003627 від 19.09.2011 року, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 179 862,42 грн - плата за користування об'єктом лізингу, 90 668,61 грн - збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017р. відкрито провадження у справі №910/23045/17, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 27.03.2018 року судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.04.2018 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, правом на надання відзиву не скористався, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача у справі про розгляд справи судом, оприлюднення інформації про дату та час розгляду справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що надає можливість учасникам розгляду справи ознайомитися з інформацією про дату та час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 26.04.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Авіоніка» (лізингоодержувач) укладено Договір про фінансовий лізинг №00003627 від 19.09.2011 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача транспортний засіб типу VW Touareg NF 3.0 І V6 TDI, 2011 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 (надалі за текстом - «Об'єкт лізингу»), а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 84 500,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 16 900,00 доларів США.

Відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу («Умови лізингу»), що становлять невід'ємну частину Договору, відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування.

Актом прийому-передачі від 29.09.2011 підтверджується, що на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у користування об'єкт лізингу.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання передати об'єкт лізингу у користування відповідача виконав належним чином.

Відповідно до п.6.5. Умов лізингу лізингові платежі перераховується на рахунок, зазначений позивачем, не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів («План відшкодування»).

Відповідно до п. 8.3.2. Умов лізингу якщо лізингоодержувач (відповідач) повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) Лізингового платежу, при цьому якщо прострочення Лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів, позивач має право розірвати Договір і витребувати Об'єкт лізингу від відповідача, в тому числі у примусовому порядку з виконавчим написом нотаріуса.

Пунктом 12.6.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу передбачено, що Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку розірвати цей контракт/відмовитись від контракту та, також серед іншого, право на повернення об'єкта лізингу в наступних випадках: лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 календарних днів.

Відповідно до п. 12.7 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від контракту, визначається Порше Лізинг Україна у відповідному повідомленні/вимозі. Порше Лізинг Україна надсилає лізингоодержувачу письмове повідомлення/вимогу про розірвання/відмову від Контракту та, за можливості зв'язується з ним доступними телефону засобами зв'язку для повідомлення про розірвання/відмову від контракту. Таке повідомлення/вимога надсилається Порше Лізинг Україна на адресу за зареєстрованим місцезнаходженням Лізингоодержувача (для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) місцем реєстрації (для фізичних осіб). У випадку неотримання Лізингоодержувачем повідомлення/вимоги через відсутність за адресою/повернення через закінчення строку зберігання, Лізингоодержувач вважається належним чином повідомленим.

Згідно з п. 12.8 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу негайно після розірвання/відмови від контракту Порше Лізинг Україна має право скористатися всіма отриманими гарантіями для одержання повної суми всіх непогашених лізингових платежів та інших платежів, незалежно від дати їхнього здійснення.

У разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2, а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження Порше Лізинг Україна, якщо інша адреса не вказана Порше Лізинг Україна впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує Порше Лізинг Україна будь-яку різницю між вартістю об'єкту лізингу (тобто, сумою грошових коштів, що було фактично отримано Порше Лізинг Україна в результаті продажу об'єкту лізингу або якщо об'єкт лізингу залишився у власності Порше Лізинг Україна ринковою вартість об'єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), а також іншими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою Порше Лізинг Україна та має бути відшкодована лізингоодержувачем відповідно до умов контракту та чинного законодавства. Зобов'язання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання лізингоодержувачем, в тому числі після закінчення строку лізингу/розірвання договору (п. 12.9 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу).

Відповідно до п.12.13 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу у випадках, передбачених п. п 12.6 та 12.12, контракт вважається розірваним на 10-й робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

У п. 6.17 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу сторони погодились, що у випадку розірвання контракту/ відмови від контракту за ініціативою Порше Лізинг Україна відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об'єктом лізингу.

Сторонами не заперечується, що позивач направив на адресу відповідача наявну у матеріалах справи вимогу №00003627 від 04.03.2015, якою повідомив про відмову від договору, відтак договір про фінансовий лізинг №00003627 від 19.09.2011 року є розірваним з ініціативи лізингодавця (позивача).

04.11.2015 предмет лізингу був вилучений у відповідача, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом державного виконавця.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що об'єкт лізингу був вилучений з користування відповідача після припинення дії договору.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги стверджує, що відповідачем, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, у період з червня 2015 року по жовтень 2015 року не було здійснено сплати лізингових платежів та плати за фактичне використання об'єкта лізингу в повному обсязі, а саме:

- частково несплачений щомісячний лізинговий платіж за червень 2015 року у розмірі 33 205,12 грн., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.06.2015 р.;

- несплачений щомісячний лізинговий платіж за липень 2015 року у розмірі 36 228,80 грн., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.09.2016 р.;

- несплачений щомісячний лізинговий платіж за серпень 2015 року у розмірі 36 352,87 грн., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.08.2015 р.;

- несплачений щомісячний лізинговий платіж за вересень 2015 року у розмірі 37 659,00 грн., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.09.2015 р.;

- несплачений щомісячний лізинговий платіж за жовтень 2015 року у розмірі 36 416,63 грн., належний до сплати відповідно до Плану відшкодування не пізніше 15.10.2015 р.;

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем його зобов'язань за договором про фінансовий лізинг №00003627 від 19.09.2011 року , у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 179 862,42 грн.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувача на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України).

Відповідач доказів, які б підтверджували виконання ним обов'язку по сплаті лізингових платежів за фактичний час користування об'єктом лізингу в розмірі 179 862,42 грн суду не надав, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 179 862,42 грн - суму основного боргу.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати позивача згідно з п. 8, п. 13 загальних умов договору (щодо вилучення об'єкта лізингу) у розмірі 90 668,81 грн.

Відповідно до п. 8.2.3 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу у випадку прострочення сплати лізингових платежів до відповідача застосовуються санкції, зокрема, компенсація будь-яких витрат, понесених позивачем та/або винагороди, включаючи, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до контракту. Порше Лізинг Україна надає лізингоодержувачу відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати, проте ненадання такої документації не звільняє лізингоодержувача від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації.

Згідно з п. 8.6 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу будь-які збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх обов'язків за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі додатково до штрафних санкцій, передбачених контрактом.

Пунктом 12.10 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу передбачено, що у будь-якому випадку дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту позивач зберігає за собою право вимагати додаткових компенсацій, зокрема витрат на правову допомогу.

Матеріалами справи підтверджуються відповідні витрати позивача на загальну суму 84 668,81 грн., з них:

- 71 129,98 грн. - вартість послуг забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору фінансового лізингу (на підтвердження зазначених витрат надано: договір про надання послуг з повернення майна (об'єктів лізингу) від 03.02.2011; рахунок на оплату № 390 від 15.12.2015; акт приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2015, спрямованих на вилучення автомобіля VW Touareg у ТОВ "Авіоніка" по договору №00003627; платіжне доручення № 50027059 від 28.12.2015);

- 4200 грн. (з ПДВ, включеного на підставі п. 6.17 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу) - вартість юридично-консультаційних послуг з повернення заборгованості (на підтвердження зазначених витрат надано: договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012, рахунок-фактуру №307 від 24.07.2015; акт наданих послуг №307 від 24.07.15; платіжне доручення від 25.07.2015);

- 1 200,00 грн. - вартість стоянки автомобіля за період з лютий 2016р, з 04.11.15р. по 08.12.15р., січень 2016. (на підтвердження зазначених витрат надано: рахунок № В000009776 від 12.02.2016; платіжне доручення № 50028163 від 18.02.2016; рахунок від 11.12.2015; платіжне доручення № 50026627 від 14.12.2015р., платіжне доручення №50027664 від 01.02.2016р.).

- 8138,83 грн - витрати по сплаті за аварійний ключ та брелок дистанційний, які виникли в зв'язку з відсутністю ключів від транспортного засобу, що зафіксовано в акті державного виконавця від 04.11.2015р. (на підтвердження зазначених витрат надано: заказ-наряд №000008483, рахунок від 08.02.2016р., платіжне доручення №50027990 від 11.02.2016р.).

За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат позивача згідно з п. 8, п. 13 загальних умов договору (щодо вилучення об'єкта лізингу) такою, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 84 668,81 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6000,00 грн витрати на підставі п.8.2.3. Договору щодо відшкодування винагороди юристам. Проте позивачем не надано суду доказів понесення таких витрат, зокрема до матеріалів справи не долучено Договір про надання юридичних послуг 24/2010 від 15.10.2010р., додаткових угод до даного договору, заявки, рахунку, акту, про які позивач вказує в позовній заяві, а відтак суд не має можливості пересвідчитися, що позивачем дійсно понесені такі витрати. За змістом вимог чинного законодавства суд має здійснювати розгляд справ, ґрунтуючись на належних та допустимих доказах, які подаються сторонами на підтвердження своїх вимог, при цьому, обов'язок доказування за змістом ст.74 ГПК України покладається на сторін. Отже, враховуючи відсутність доказів понесення позивачем витрат на послуги юриста в розмірі 6 000,00 грн, суд приходить до висновку, що в цій частині понесення витрат позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено, а відтак відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авіоніка" (03680, м.Київ, вул.Солом'янська, будинок 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (02152, м.Київ, проспект Павла Тичини, буд.1В, офіс В, ) 179 862 (сто сімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 42 - коп. - суму основного боргу, 84 668 (вісімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят вісім) грн 81 коп - витрати позивача щодо вилучення об'єкту лізингу та 3967,97 грн - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні вимог в частині відшкодування вартості юридичних послуг в розмірі 6000 - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 03.05.18