ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.2018р. Справа № 905/2926/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк, Луганська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс», м. Краматорськ, Донецька область

про тлумачення умов договору.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю №ББУ/РА77/СЛ/17 від 11.12.2017р.;

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 222 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.05.2018р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк, Луганська область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс», м. Краматорськ, Донецька область, про тлумачення умов договору, а саме: розтлумачити, що п.1.1 договору №23-РА-АБ від 26.12.2016р. передбачає, що договір є договором про надання послуг, а між сторонами склалися правовідносини з надання послуг, які регулюються главою 63 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони мають різні уявлення щодо правової природи предмету договору №23-РА-АБ від 26.12.2016р., що свідчить про наявність між сторонами спору з цього приводу та необхідність в тлумачення умов договору. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 184, 213, 637, 837, 853, 857, 901-903 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 14.12.2017р. господарським судом Донецької області прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі №905/2926/17. Розгляд справи призначено на 23.01.2018р.

15.12.2017р. набрала чинність редакція Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 VIII від 03.10.2017р.

Згідно п.9 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 23.01.2018р. визначено розгляд справи № 905/2926/17 за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 19.02.2018р.

19.02.2018р. від відповідача через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надійшов відзив за вих.№19/02-в від 19.02.2018р. на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить суд відмовити ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що господарським судом Луганської області в межах справи №913/803/17 вже розглядались посилання ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» щодо визначення правової природи укладеного між сторонами договору. Так, господарським судом Луганської області зазначено, що «Договір №23-РА-АБ від 26.12.2016р., що укладений сторонами у даній справі, поєднує в собі елементи договорів підряду та про надання послуг. Таким чином, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, господарським судом Луганської області у рішенні від 05.12.2017р. по справі №913/8036/17 вже надано оцінку твердження ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» щодо визначення правової природи спірного договору.

Ухвалою від 19.02.2018р. господарським судом Донецької області відкладено підготовче засідання на 13.03.2018р.

13.03.2018р. від позивача до суду надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, у яких ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» зазначає, що звернення відповідача з позовом до суду (в межах справи №913/803/17) свідчить, що сторони мають різні уявлення про правову природу предмету укладеного договору (п.1.1 договору), та свідчить про наявність між сторонами спору з цього приводу та необхідність в тлумаченні умов договору.

Ухвалою від 13.03.2018р. господарським судом Донецької області відкладено підготовче засідання на 22.03.2018р.

21.03.2018р. від відповідача через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надійшли заперечення за вих.№20/03-в від 20.03.2018р. на відповідь на відзив, у яких відповідач, зокрема, зазначив, що рішення господарського суду Луганської області від 05.12.2017р. по справі №913/803/17 набуло законної сили та не було скасовано або змінено судами інших інстанцій.

Ухвалою від 22.03.2018р. господарським судом Донецької області продовжено строк розгляду справи на стадії підготовчого провадження за ініціативою суду на 30 днів до 25.04.2018р. та відкладено підготовче засідання на 25.04.2018р.

Ухвалою від 25.04.2018р. господарським судом Донецької області закрито підготовче провадження у справі №905/2926/17 та призначено розгляд справи по суті на 15.05.2018р.

10.05.2018р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Відповідно до ст.207 ГПК України, головуючий зясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Господарський суд Донецької області, зясувавши у представника позивача причини, з яких надане ним клопотання (яке надійшло до суду 10.05.2018р.) не було подано під час підготовчого провадження, визнав причини поважними та дійшов висновку про долучення документів до матеріалів справи.

Разом з тим, представник позивача у судовому засіданні 15.05.2018р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

В засідання суду 15.05.2018р. представник відповідача не з'явився, проте про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» (далі-підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (далі-замовник) укладено договір №23-РА-АБ, в порядку та на умовах якого, замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати роботи: планування аварійних складів рядового вугілля на всіх відокремлених підрозділах ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» бульдозером Komatsu D65EX-15EO, Komatsu D266AX-6, а замовник зобовязується прийняти виконану підрядником роботу та оплатити її у порядку та у розмірах, передбачених договором.

Господарським судом Донецької області встановлено, що 05.12.2017р. господарським судом Луганської області прийнято рішення по справі №913/803/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» основного боргу у сумі 2 764 829 грн. 07 коп., 3% річних у сумі 32 391 грн. 05 коп., інфляційних витрат у сумі 75 771 грн. 51 коп., пеню у сумі 272 485 грн. 29 коп., а також судовий збір у сумі 47 182 грн 15 коп.

Рішення господарського суду Луганської області по справі №913/803/17 станом на теперішній час є чинним.

Як вбачається зі змісту судового рішення у справі №913/803/17 вказана сума заборгованості виникла у зв'язку з невиконанням у повному обсязі відповідачем грошових зобов'язань за договором №23-РА-АБ від 26.12.2016р.

Судовим рішенням у справі №913/803/17, зокрема, встановлено наступне.

«…Умовами договору сторони погодили, що сума даного договору 12242882 грн. Кінцева сума договору може бути змінена у відповідності до фактичного часу роботи спецтехніки (п.2.1.); оплата за даним договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом пяти робочих днів з 60 календарного дня з моменту підписання акту виконаних робіт (п.2.4.); підрядник зобовязаний виконати своїми силами зазначені даним договором роботи якісно, в повному обємі, строки, передбачені в заявках замовника та даним договором; в разі екстреної виробничої необхідності, заявку можна передати в телефонному режимі (п.4.1.2.); прийом наданих транспортних послуг за даним договором підтверджується три рази в місяць актами приймання передачі виконаних робіт (п.5.1.); акт приймання-передачі виконаних робіт повинен містити всі необхідні реквізити, згідно ст. 9 Закону про бухгалтерський облік (п.5.2.); за несвоєчасне здійснення оплати замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період порушень умов оплати від суми заборгованості за кожен день прострочки (п.6.2.); договір вступає в дію з 01.01.2017 та діє по 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного здійснення сторонам своїх обовязків за даним договором (п.8.1).

Відповідно до актів виконаних робіт, а саме: №АТ-022 від 11.01.2017 на суму 112128,00 грн., №АТ-023 від 11.01.2017 на суму 125986,32 грн., АТ- 024 від 11.01.2017 на суму 40760,28 грн., №АТ 051 від 22.01.2017 на суму 247296,00 грн., АТ- 052 від 22.01.2017 на суму 108200,02 грн., №АТ 053 від 22.01.2017 на суму 51135,62 грн., АТ-079 від 02.02.2017 на суму 248832,00 грн., №АТ 080 від 02.02.2017 на суму 163041,12 грн., №АТ 081 від 60399,32 грн., АТ 099 від 13.02.2017 на суму 83743,85 грн., №АТ 100 від 13.02.2017 на суму 148219,20 грн., №АТ 101 від 13.02.2017 на суму 222720,00 грн., №АТ 123 від 21.02.2017 на суму 88190,42 грн., №АТ 124 від 21.02.2017 на суму 264192,00 грн., №АТ 125 від 21.02.2017 на суму 148219,20 грн., №АТ 152 від 01.03.2017 на суму 196608,00 грн., №АТ 153 від 01.03.2017 на суму 118575,36 грн., №АТ 154 від 01.03.2017 на суму 89672,62 грн., №АТ 170 від 13.03.2017 на суму 136704,00 грн., №АТ 171 від 13.03.2017 на суму 62993,16 грн., №АТ 172 від 13.03.2017 на суму 81520,56 грн., №АТ 173 від 13.03.2017 на суму 75591,79 грн., №АТ 186 від 16.03.2017 на суму 50688,00 грн., №АТ 187 від 16.03.2017 на суму 74109,60 грн., №АТ- 188 від 16.03.2017 на суму 12598,63 грн., які підписані повноважними представниками позивача та відповідача, посвідчені печатками сторін, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи, загальна вартість виконаних робіт складає 3012125,07 грн.

Згідно виписки з особового рахунку позивача від 09.03.2017 відповідач здійснив оплату за виконані роботі за актом №АТ 051 від 22.01.2017 на загальну суму 247296,00 грн…».

Крім того, господарським судом Луганської області також встановлено, що «позивач на виконання п.1.1. договору №23-РА-АБ від 26.12.2016р., виконав роботи з планування аварійних складів рядового вугілля на всіх окремих підрозділах ТОВ «ДТЄК Ровенькиантрацит» бульдозером Komatsu D65EX-15EO, Komatsu D155AX-6, на загальну суму 3012125,07 грн, які відповідачем, як замовником, були прийняті без заперечень та зауважень, що підтверджується актами виконаних робіт, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи та які підписані представниками сторін без будь-яких претензій, зауважень та скріплені печатками сторін. Відповідач свої зобовязання по повній оплаті робіт в строк встановлений п.2.4. не виконав, а лише здійснив часткову оплату на загальну суму 247296,00 грн. за актом виконаних робіт №АТ 051 від 22.01.2017, що підтверджується випискою з особового рахунку №2066. Станом на момент розгляду справи доказів протилежного суду надано не було».

За таких обставин господарський суд Луганської області у справі №913/803/17 прийшов до висновку, що вимога ТОВ «Аеро-Транс» про стягнення з ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» суми основної заборгованості за договором №23-РА-АБ від 26.12.2016 є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 2 764 829,07 грн.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи викладене, станом на момент прийняття рішення господарським судом Донецької області, факт виконання сторонами договору №23-РА-АБ від 26.12.2016р. на суму 2 764 829,07 грн., не доказується знову при вирішенні цієї справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про тлумачення п.1.1 договору, а саме, ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» просить суд розтлумачити, що договір №23-РА-АБ від 26.12.2016р. є договором про надання послуг, а між сторонами склалися правовідносини з надання послуг, які регулюються главою 63 ЦК України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 Цивільного кодексу України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Правила тлумачення змісту правочину визначені в частинах 3, 4 ст. 213 Цивільного кодексу України, згідно з якими при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими ч. 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Крім того, відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу України тлумаченню підлягає саме зміст правочину, а не його конкретні терміни в окремих пунктах договору.

Проте, на думку господарського суду Донецької області, заявляючи позовні вимоги про тлумачення змісту договору №23-РА-АБ від 26.12.2016р. шляхом визначення його правової природи і про тлумачення змісту договору на предмет відповідності його вимогам глави 63 «Послуги. Загальні положення» Цивільного кодексу України, позивачем фактично порушено питання щодо встановлення судом законодавства, котрим регулюються правовідносини, які склалися між сторонами договору та факту відповідності цього договору вимогам чинного законодавства, що суперечить законодавчо визначеним правилам тлумачення змісту правочину. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України №3/245 від 26.04.2012р.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

З урахуванням викладеного, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України саме позивач має довести наявність у нього відповідного права на звернення до суду певними доказами.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» про тлумачення умов п.1.1 договору є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки, звернувшись до суду з позовом про тлумачення саме правової природи договору, позивач фактично намагається встановити факт, що договір №23-РА-АБ від 26.12.2016р. відповідає вимогам чинного законодавства України, що, в свою чергу, має бути досліджено лише у спорі з іншим способом захисту.

У звязку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 213, 637 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 12, 13, 73 -79, 86, 91, 96, 123, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк, Луганська область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс», м. Краматорськ, Донецька область, про тлумачення умов договору, а саме: розтлумачення, що п.1.1 договору №23-РА-АБ від 26.12.2016р. передбачає, що договір є договором про надання послуг, а між сторонами склалися правовідносини з надання послуг, які регулюються главою 63 ЦК України - відмовити в повному обсязі.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 15.05.2018р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.05.2018р.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Мельниченко