РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2018Справа № 910/23425/17

За позовом: Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне підприємство "Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма "Прогрес"

до: відкритого акціонерного товариства "Феодосійська суднобудівна компанія "Море"

про витребування майна із чужого незаконного володіння

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Баринова О.І.

Представники сторін:

від позивача - Радванська Н.В. за дов.

від відповідача - Курило І.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державне підприємство «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» до відкритого акціонерного товариства «Феодосійська суднобудівна компанія «Море» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.01.2012 року між ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «МОРЕ», як комітентом та ДП СЗТФ «ПРОГРЕС», як комісіонером, було укладено Договір комісії № Д-1-01/2012/П (далі - Договір комісії). Згідно з умовами вказаного Договору позивач зобов'язався за дорученням відповідача за комісійну плату вчинити правочин з продажу головного швидкісного патрульного катеру проекту 1100 шифр «Марлін» у кількості 1 (одна) одиниця, укомплектований необхідними ЗІП, обладнанням, експлуатаційною документацією, документацією для проведення випробувань Катера. Додатковою угодою № 4 від 03.04.2012р. до Договору комісії, сторони передбачили зобов'язання позивача щодо доукомплектування Катера наступним озброєнням: кулемет ПКМ-7,62 з боєкомплектом 2000 патронів; кулемет НСВ-12,7 з боєкомплектом 500 патронів; димові гранати типу «Туча» в кількості 2 установки; пістолет СПШ (10 ракет) - один комплект; система спостереження «Vigy observer» - один комплект; далекомір ЛПР-1 - 1 штука; переносний прилад нічного спостереження -1 штука. На виконання умов Додаткової угоди № 4 до Договору комісії позивач передав відповідачу Кулемет КМ-7,62 у комплекті: кулемет КМ -7,62 у зборі -1 од., запасний ствол РИВМ 304.139.006 СБ у зборі - 1 од., шомпол для чищення - 1 од., ремінь - 1 од., короб патронний (м'який) на 100 набоїв зі стрічкою - 4 од. короб патронний на 250 набоїв зі стрічкою - 2 од., стандартний комплект аксесуарів (ЗИП у складі: ударник, викидач, пружина викидача, вісь викидача, штифт вісі викидача) - 1 од. масничка - 1 од., пенал для чищення у комплекті - 1 од. триножний станок у зборі (Станок Степанова) - 1 од.; Зенітний кулемет НСВ-12,7 у комплекті: кулемет НСВ-12,7 у зборі - 1 од. запасний ствол у зборі - 1 од., шомпол для чищення - 1 од., короб металевий патронний зі стрічкою на 50 набоїв - 10 од., стандартний комплект ЗІП - 1 од.; Система 902 В «Туча» у комплекті: пусковий пристрій (система 902 В «Туча»)- 6 шт., пульт управління - 1 шт., димові гранати типу «Туча» ЗД6 - 12 шт.; Система спостереження «Vigy observer Long Range» - один комплект. 23.02.2015 р. позивач у зв'язку з існуванням форс-мажорних обставин направив відповідачеві Повідомлення від 23.02.2015 року за вих. № 28/384 про розірвання Договору комісії, яке було отримано відповідачем. При цьому відповідач отримане від позивача за Договором комісії озброєння не повернув, у зв'язку з чим, на думку позивача, таке озброєння з моменту розірвання Договору комісії знаходиться у відповідача без достатньої правової підстави та має бути повернуте ним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі № 910/23425/17, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

19.02.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це тим, що катер проекту 1100 шифр «Марлін» разом з іншим майном відповідача було захоплено під час анексії території Автономної республіки Крим у 2014 році.

03.03.2018 року відповідачем було подано доповнення до відзиву на позовну заяву, у яких він зазначив про те, що отримане від позивача озброєння було встановлене на катер згідно з умовами договору та не може бути відокремлене.

У судовому засіданні 19.04.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2012 року між відкритим акціонерним товариством «Феодосійська суднобудівна компанія «МОРЕ» (комітент) та дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» Державне підприємство «Спеціалізована зовнішньоторговельна фірма «Прогрес» (комісіонер) було укладено Договір комісії №Д-1-01/2012/П (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору комісіонер (позивач) зобов'язався за дорученням комітента (відповідача) за комісійну плату вчинити правочин з продажу головного швидкісного патрульного катеру проекту 1100 шифр «Марлін» у кількості 1 (одна) одиниця, укомплектований необхідними ЗІП, обладнанням, експлуатаційною документацією, документацією для проведення випробувань Катера.

Відповідно до п. 2.1 сторони домовилися, що катер повинен бути виготовлений комітентом і переданий на комісію комісіонеру в термін 155 календарних днів з дати надходження авансового платежу на розрахунковий рахунок комітента.

Катер повинен бути побудований відповідно до технічної специфікації (Додаток № 2 до Договору).

Згідно зі Специфікацією (Додаток № 1 до Договору) найменування предмету комісії - головний швидкісний патрульний катер проект 1160 шифр «Марлін», погоджена комітентом ціна становить 700 000,00 дол. США.

03.04.2012 р. сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, за умовами п. 1.2 якої погоджена ціна катера становить 1 000 000,00 дол. США., внесено зміни до Додатку № 2 до Договору - Специфікація в частині ціни та предмету комісії, найменування предмета комісії головний швидкісний патрульний катер проект 1100 шифр «Марлін».

Пунктом 2 Додаткової угоди № 4 до Договору встановлено, що для доукомплектування катеру комісіонер за власний рахунок забезпечить комітента наступним озброєнням: кулемет ПКМ-7,62 з боєкомплектом 2000 патронів; кулемет НСВ-12,7 з боєкомплектом 500 патронів; димові гранати типу «Туча» в кількості 2 установки; пістолет СПШ (10 ракет) - один комплект; система спостереження «Vigy observer» - один комплект; далекомір ЛПР-1 - 1 штука; переносний прилад нічного спостереження -1 штука.

Судом встановлено, що на виконання умов п. 2 Додаткової угоди № 4 до Договору позивачем передано відповідачу наступне озброєння: Кулемет КМ-7,62 у комплекті: кулемет КМ -7,62 у зборі -1 од., запасний ствол РИВМ 304.139.006 СБ у зборі - 1 од., шомпол для чищення - 1 од., ремінь - 1 од., короб патронний (м'який) на 100 набоїв зі стрічкою - 4 од., короб патронний на 250 набоїв зі стрічкою - 2 од., стандартний комплект аксесуарів (ЗИП у складі: ударник, викидач, пружина викидача, вісь викидача, штифт вісі викидача) - 1 од., масничка - 1 од., пенал для чищення у комплекті - 1 од. триножний станок у зборі (Станок Степанова) - 1 од.; Зенітний кулемет НСВ-12,7 у комплекті: кулемет НСВ-12,7 у зборі - 1 од. запасний ствол у зборі - 1 од., шомпол для чищення - 1 од., короб металевий патронний зі стрічкою на 50 набоїв - 10 од., стандартний комплект ЗІП - 1 од.; Система 902 В «Туча» у комплекті: пусковий пристрій (система 902 В «Туча»)- 6 шт., пульт управління - 1 шт., димові гранати типу «Туча» ЗД6 - 12 шт.; Система спостереження «Vigy observer Long Range» - один комплект. Передача позивачем відповідачу вказаного озброєння підтверджується Актами приймання-передачі від 25.04.2012 р., від 06.06.2012 р., від 10.09.2012 р. та накладною на передачу від 06.06.2012 р.

Також судом встановлено, що 23.02.2015 р. позивач направив відповідачу Повідомлення від 23.02.2015 року за вих. № 28/384 про розірвання Договору комісії з 10.03.2015 р., яке отримано Відповідачем 12.03.2015 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - цінного листа № 444.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Відповідно до п. 13.2 Договору комісії у разі, коли дія форс-мажорних обставин триває більш як 90 днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніш як за 14 днів до розірвання за винятком проведення взаєморозрахунків і передачі продукції в частині виконаних сторонами зобов'язань.

У матеріалах справи наявна копія сертифікату № 2806 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 03.02.2015 р., виданого Торгово-промисловою палатою України, з якого вбачається настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: серйозна погроза збройного конфлікту, включаючи, але не обмежуючись акти диверсії, вторгнення, захоплення підприємств, протиправні дії третіх осіб на території Автономної Республіки Крим, дата настання обставин непереборної сили 21.03.2014 р. та тривали на момент видачі сертифікату за договором комісії №Д-1-01/2012/П від 26.01.12р., що унеможливило його виконання у зазначений термін.

Таким чином, позивачем здійснено розірвання договору в односторонньому порядку, у зв'язку з чим на час розгляду справи договір є припиненим.

Як зазначає позивач, у зв'язку з припиненням дії Договору, у відповідача відсутня правова підстава володіння озброєнням, яке було передане позивачем для доукомплектування катера, у зв'язку з чим таке озброєння, на думку позивача, підлягає поверненню відповідачем як таке, що збережене без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як було зазначено, відповідач отримав від позивача обумовлене Додатковою угодою № 4 до Договору озброєння для доукомплектування катеру, що підлягав продажу позивачем як комісіонером за дорученням відповідача.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 1212 ЦК України, необхідною умовою застосування вміщеній у ній норми є безпідставне набуття майна або збереження особою майна, яке раніше було набуте на певній правовій підставі. Тобто, набуття або збереження майна без достатньої правової підстави є наслідком протиправної поведінки суб'єкта правовідносин, який всупереч відсутності у нього будь-яких прав на набуте або збережене майно продовжує його утримувати у себе за рахунок іншої особи, якій належить комплекс правомочностей щодо такого майна.

Таким чином, в розумінні ст. 1212 ЦК України майно вважається набутим або збереженим без достатньої правової підстав за наявності одночасно двох умов: відсутності правових підстав для набуття або утримання майна та перебування такого майна у особи, яка його набула/утримала.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач знаходився в м. Феодосія, Автономна Республіка Крим.

Як вбачається з наданого відповідачем відзиву на позовну заяву та доповнення до відзиву на позовну заяву, майно відповідача було захоплене під час анексії території АРК у березні 2014 року.

Згідно з наданим позивачем сертифікатом № 2806 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 03.02.2015 р., вбачається настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: серйозна погроза збройного конфлікту, включаючи, але не обмежуючись акти диверсії, вторгнення, захоплення підприємств, протиправні дії третіх осіб на території Автономної Республіки Крим, дата настання обставин непереборної сили 21.03.2014 р. Обставини непереборної сили тривали до моменту видачі сертифікату та встановити строк їх закінчення неможливо.

Відтак, вказаним сертифікатом підтверджуються у тому числі доводи відповідача щодо захоплення підприємства та його майна.

Позивачем не доведено допустимими доказами факту протиправного утримання відповідачем на момент розгляду справи отриманого від позивача озброєння. При цьому набуття такого озброєння в момент його передачі відповідачу було здійснене на виконання умов п. 2 Додаткової угоди № 4 до Договору.

Відтак, матеріалами справи не підтверджується набуття або збереження відповідачем отриманого від позивача озброєння без достатньої правової підстави.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було в односторонньому порядку розірвано Договір. При цьому суд звертає увагу на те, що предметом Договору були послуги позивача як комісіонера щодо катера в цілому, складовими частинами якого було озброєння, передане відповідачу згідно з п. 2 Додаткової угоди № 4 до Договору.

Відтак, положення п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України щодо повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні не можуть бути застосовані, позаяк передане позивачем озброєння не було самостійним предметом зобов'язань, обумовлених Договором.

Також суд звертає увагу на те, що як стверджує відповідач, передане позивачем озброєння було встановлене на катері, є його невід'ємною частиною та не може бути повернути за відсутності катера.

У матеріалах справи наявні Акт приймання-передачі від 25.04.2013 р., складений між відповідачем та Управлінням державної охорони України про передачу катера для проведення швидкісних випробувань та Акт приймання-передачі від 15.10.2013 р., складений між відповідачем та Департаментом охорони в АРК Управління державної охорони України про передачу обладнання після випробування, з яких вбачається, що передане позивачем озброєння Кулемет КМ-7,62, Зенітний кулемет НСВ-12,7, Система 902 В «Туча», пістолет СПШ, були включені до комплектації катера, у зв'язку з чим повернення вказаного озброєння за відсутності у відповідача катера не є можливим в силу його відсутності у останнього через дію обставин непереборної сили.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не доведено безпідставність набуття та збереження відповідачем переданого позивачем озброєння та факту наявності такого озброєння у відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення судового рішення: 02.05.2018р.