УХВАЛА

м. Київ

07.05.2018Справа № 910/18821/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про визнання дій приватного виконавця незаконними у справі

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

про стягнення 17 293 071,44 грн.

Представники сторін:

від позивача: Мосунов Ю.А. - представник за довіреністю № 407 від 26.04.2018 р.;

Шишка Ю.М. - представник за довіреністю № 407/3 від 26.04.2018 р.;

від відповідача: Даценко О.І. -представник за довіреністю № б/н від 26.12.2017 р.;

Комлик І.С. - представник за довіреністю № б/н від 20.02.2018 р.

від приватного виконавця: Мужик Н.Т. - представник за довіреністю № б/н від 14.03.2018 р.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс"

про визнання договору поставки товарів партіями з використанням старт-карт № СК 123 від 01.02.2016 р. недійсним

Представники сторін:

від позивача: Даценко О.І. -представник за довіреністю № б/н від 26.12.2017 р.;

Комлик І.С. - представник за довіреністю № б/н від 20.02.2018 р.;

від відповідача: Мосунов Ю.А. - представник за довіреністю № 407 від 26.04.2018 р.;

Шишка Ю.М. - представник за довіреністю № 407/3 від 26.04.2018 р.

від приватного виконавця: Мужик Н.Т. - представник за довіреністю № б/н від 14.03.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про стягнення 17 293 071,44 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.12.2017 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 року, первісні позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" (03134, м. Київ, вулиця Жмеринська, будинок 30, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" (43010, м. Луцьк, вулиця Кременецька, будинок 38, ідентифікаційний код 33680859) основний борг в розмірі 14 418 865 (чотирнадцять мільйонів чотириста вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят п'ять ) грн.. 65 коп., три проценти річних в розмірі 480 296 (чотириста вісімдесят тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 00 коп., індекс інфляції в розмірі 2 331 408 (два мільйони триста тридцять одна тисяча чотириста вісім) грн. 35 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. В зустрічному позові відмовлено повністю.

22.03.2018 року видано наказ.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 у справі №910/18821/17 повернуто скаржнику.

13.04.2018 року до канцелярії господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" надійшла скарга про визнання дій приватного виконавця незаконними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.04.2018 року призначено розгляд скарги на 07.05.2018 року.

23.04.2018 року до канцелярії господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" надійшла скарга про визнання дій приватного виконавця незаконними, в якій скаржник просить:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. щодо винесення постанови від 20 квітня 2018 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 56069689 - незаконними,

- скасувати постанову від 20 квітня 2018 року про розшук майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 56069689.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2018 р. розгляд скарги призначено на 07.05.2018 р.

05.05.2018 р. до канцелярії суду приватний виконавець подав письмові пояснення по суті скарги та клопотання про відкладення розгляду справи.

05.05.2018 р. до канцелярії суду позивач подав письмові пояснення щодо скарги.

У судовому засіданні 07.05.2018 р. представник приватного виконавця не підтримав клопотання про відкладення розгляду скарги.

У судовому засіданні 07.05.2018 р. представники скаржника скаргу підтримали, просили суд задовольнити скаргу.

Представники стягувача заперечували проти скарги, просили суд відмовити в задоволенні.

Представник приватного виконавця заперечував проти скарги, просив суд відмовити в задоволенні.

Заслухавши представників сторін та ВДВС, дослідивши наявні докази, суд вважає, що скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про визнання дій приватного виконавця незаконними не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Скаржник зазначає, що приватним виконавцем винесено постанову № 56069689 від 20.04.2018 р. про розшук майна боржника після постанови від 20.04.2018 р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженню 56069689. Приватний виконавець не скористався своїм правом щодо витребування від боржника інформації про місцезнаходження майна (транспортних засобів), які оголошено в розшук та не врахував що постанова про розшук майна боржника перешкоджає його господарській діяльності, оскільки має основний код КВЕД - 49.41.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Постановою про розшук майна боржника № 56069689 від 20.04.2018 р. оголошено в розшук майно боржника, а саме транспортні засоби (перелічені в згаданій постанові) що належать боржнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій № 56069689 від 20.04.2018 р. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 910/18821/17 від 22.03.2018 р. до розгляду питання по суті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову (ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Із даних автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що постанова про розшук майна боржника винесена приватним виконавцем до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 1 розділу I Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 р. № 2432/5, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно з п. 3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Доводи скаржника стосовно того, що ним надано перелік майна, яке підлягає першочерговій реалізації суд не бере до уваги та зазначає наступне.

Із витягу Державного реєстру обтяжень рухового майна № 55601635 від 04.05.2018 р. вбачається, що транспортні засоби, запропоновані товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» до першочергової реалізації майна, перебуваються у заставі в особи, яка не є стягувачем по даному виконавчому провадженню.

Згідно з ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Як видно із зазначеного витягу, право на транспортні засоби виникло до ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості та в матеріалах виконавчого провадження відсутня згода заставодержателя на реалізацію предмета застави.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Тобто, законодавчо визначено право боржника запропонувати те майно, яке на його думку необхідно реалізувати в першу чергу, проте черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 4 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

У відповідності до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що постанова про розшук майна боржника винесена до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій та те, що черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем, а приватний виконавець вжив дії спрямовані на примусове виконання рішення згідно з чинним законодавством, тому господарський суд вважає, що скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича незаконними у справі № 910/18821/17 є такою, яка не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про визнання дій приватного виконавця округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича незаконними у справі № 910/18821/17 відмовити.

2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

3. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України, ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Мудрий