ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року

Справа № 912/280/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/280/18

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д

до приватної фірми "Канкун-96", 25004, м. Кропивницький, вул. Повітрянофлотська, буд. 2А

про стягнення 79 540,94 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 17.01.2018 р. з позовною заявою про стягнення з приватної фірми "Канкун-96" заборгованості в сумі 79 540,94 грн., з яких: 28085,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 45 354,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 6100,61 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем вимог Договору банківського обслуговування № б/н від 16.09.2011 в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів у строк та у розмірі, встановлені таким договором.

Одночасно, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 12.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 912/280/18, за клопотанням позивача вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 13.03.2018 р. о 14 год. 30 хв.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 13.03.2018 р. поновлено відповідачеві строк для підготовки відзиву на позов і встановлено строк для його подачі до 23.03.2018 р., розгляд справи відкладено до 03.04.2018 р. 16 год. 00 хв.; відповідачу встановлено строк до 23.03.2018 для подачі до суду відзиву на позов і всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову (копію відзиву направити позивачу), а також повідомити суду чи є у відповідача заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; позивачу встановлено строк до 30.03.2018 для подачі до суду відповіді на відзив та заперечення відповідача.

Сторони участі своїх представників у судовому засіданні не забезпечили. Водночас господарський суд вважає сторін належно повідомленими про час та місце розгляду справи, в силу наступного.

Належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.04.18.

Відповідачеві ухвали суду по справі № 912/280/18 направлялись на юридичну адресу, а саме: 25004, м. Кропивницький, вул. Повітрянофлотська, буд. 2А, однак повернута органом поштового зв'язку із зазначенням: "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

За приписами частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2011 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та приватною фірмою ""Канкун-96" підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 22).

Згідно вказаної вище заяви, відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 16.09.2011 року та взяв на себе зобов'язання виконати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточні рахунки № 3147, № 4001 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт - банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщенні в мережах Інтернет на відповідному сайті, які разом із Заявою клієнта складають Договір про банківське обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Статею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

На підставі вищевикладеного, господарський суд вважає допустимою та такою, що відповідає чинному законодавству, форму укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у заявах про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку, а також затверджених банком Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через сайт банку.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода") (п. 3.2.1.1.8. Умов).

Пунктом 3.2.1.1.6 Умов передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (стаття 1056-1 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 78 Цивільного кодексу України, який регулює правовідносини позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За твердженням позивача, він свої зобов"язання за договором виконав, що підтверджується матеріалами даної справи, згідно яких відповідачеві встановлено кредитний ліміт, зокрема з 27.02.2012 р. на суму 19 800,00 грн.

Даний факт підтверджується довідкою Банку №08.7.0.0.0./57 від 15.11.2017 та банківською випискою з рахунку боржника за період з 26.09.2013 р. по 15.11.2017 р. (а.с. 37, 44).

Отримання кредитних коштів та користування ними згідно вказаного ліміту на суму 19800,00 грн. відповідачем не спростовано.

Користування ПП "Канкун-96" кредитними коштами підтверджується також випискою по банківському рахунку відповідача № 4001, наданої до матеріалів справи позивачем за період з 26.09.2013 по 15.11.2017 та розрахунком заборгованості за договором від 22.02.2013 станом на 27.10.2017 відповідно до якого заборгованість відповідача за кредитом (в т.ч. прострочене тіло) складає 14 799,19 грн.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору банківського обслуговування, свої зобов"язання за цим договором не виконав належним чином, порушив умови Договору банківського обслуговування в частині вчасного повернення кредиту, процентів за користування ним, а також комісії.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.2014 року у справі № 912/2752/14 стягнуто з ПФ "Канкун-96" на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 14 799,19 грн. заборгованості за кредитом, 5 110,65 грн. заборгованості про процентам за користування кредитом, 1 925,55 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 1243,72 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, всього 23 079,11 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Аналіз положень ст.ст. 526, 599, 625 Цивільного кодексу України вказує, що наявність судового рішення за відсутності його реального виконання боржником не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов"язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і штрафних санкцій, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, які були нараховані після дати на яку утворилась заборгованість, що стягнута судовим рішенням.

Отже, на даний момент позивач звертається до суду про стягнення заборгованості за Договором б/н від 16.09.2011 р., яка утворилася після винесення судового рішення.

У пункті 3.2.1.4.1.1 Договору встановлено, що обнулити дебетове сальдо клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те число місяця і за цей період ставка за користування кредитними коштами становить 0%.

За користування кредитними коштами протягом 90 днів з дати періоду, коли дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. Починаючи із 91 дня кредит вважається простроченим і відсотки за користування кредитом вже сплачуються за ставкою 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.п. 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 Договору).

Розмір щомісячної комісії врегульовано п.п. 3.2.1.4.4. Договору, яким передбачено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання лімітом відповідно п.п 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

За розрахунком позивача, який не спростовано відповідачем, станом на 27.10.2017 за відповідачем рахується загальна заборгованість у розмірі 102 620,05 грн. , яка складається з 14799,19 грн. - заборгованість за кредитом, 33 196,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, за період з 08.10.13 по 27.10.17; 47 280,30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, за період з 03.04.12 по 27.10.17; 7344,33 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, за період з 30.09.13 по 27.10.17.

Від цієї загальної суми заборгованості позивачем відмінусовано суму у розмірі 23 079,11 грн., яка стягнута рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.09.14. Таким чином залишок заборгованості становить 79 540,94 грн., з яких: 28085,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 45 354,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 6100,61 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Господарський суд враховує умови Договору та положення частини 2 статті 67, частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, частини 3 статті 6, статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до норм якої сторони вільні в укладенні договору та визначені його умов, крім випадків, коли не допускається відступлення в силу закону.

Відповідач не надав суду доказів проведення повного розрахунку по кредиту, процентам та комісії.

З огляду на вищенаведене господарський суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та задовольняє позов в частині стягнення 28085,58 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 6100,61 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню за порушення умов кредитування в сумі 45 354,75 грн. відповідно до розрахунку позивача, доданого до позовної заяви. Вказані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Умовами пункту 3.2.1.5.1 Договору передбачена відповідальність сторін, зокрема при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, терміну повернення кредиту, винагороди, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, проте відповідно до пункту 3.2.1.5.4 договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, визначених даним пунктом, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідач не подав господарському суду доказів виконання своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором в частині своєчасного повернення позивачу кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом та доказів виконання вимог позивача.

Таким чином, не суперечить вимогам законодавства та відповідає умовам договору і підтверджується матеріалами справи правомірність нарахування позивачем відповідачеві пені в сумі 45 354,75 грн.

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, а тому господарський суд вважає, що позивачем у справі дотримано положення ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а отже позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1762,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватної фірми "Канкун-96" (25014, м. Кропивницький, вул. Повітрянофлотська, буд. 2А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, інша відома адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 , ) заборгованість за кредитом у розмірі 79 540,94 грн., з яких: 28 085,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 45 354,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 6100,61 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачеві (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, інша відома адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ) та відповідачеві (25014, м. Кропивницький, вул. Повітрянофлотська, буд. 2А).

Повне рішення складено 04.05.18.

Суддя                                                                        Т. В. Макаренко