РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2018Справа № 910/564/18

За позовомПриватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування»
до Компанії « 4Wheels OU»
простягнення 101882,49 Євро

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаХруленко В.В. - представник
від відповідачане з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 86195,00 Євро, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов контракту №16-17М від 18.04.2017 в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/564/18, підготовче засідання у справі призначено на 21.02.2018.

20.02.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог, в якому позивач, окрім раніше заявлених вимог, просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 15687,49 Євро, а всього - 101882,49 Євро.

Клопотання позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду, у зв'язку з чим судом розглядаються вимоги позивача з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 підготовче засідання відкладено на 12.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2018.

В судовому засіданні 21.03.2018 оголошувалась перерва до 16.04.2018.

Представник позивача в судове засідання 16.04.2018 з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення №RM010459175UA.

Справу, згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, вирішено судом за наявними матеріалами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як покупцем) був укладений контракт 16-17М (надалі - Контракт), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується виготовити продукцію, визначену у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Контракту, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити виготовлену продукцію постачальника відповідно до умов даного Контракту.

Пунктом 2.1 Контракту передбачено, що орієнтовна вартість продукції в обсязі даного Контракту складає 3 500 000 Євро, ПДВ - 0% відповідно до законодавства України та Естонії. Ціна окремих одиниць продукції наведена у Специфікаціях до даного Контракту. Загальна вартість даного контракту складається з вартості усіх специфікацій, які є невід'ємною частиною Контракту.

Відповідно до пункту 2.2 Контракту (в редакції Додаткової угоди № 3 від 25.01.2018, умови якої розповсюджуються також на відносини сторін, які виникли до її підписання), оплата за продукцію за даним Контрактом здійснюється в порядку, зазначеному у Специфікаціях, але у будь-якому випадку, не пізніше 180 днів від дати митного оформлення продукції.

Пунктом 2.4 Контракту сторони узгодили, що платежі за контрактом будуть здійснюватись у євро, банківським переказом на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у даному Контракті.

Згідно з пунктом 5.1 Контракту, покупець зобов'язався прийняти та провести оплату постачальнику в порядку та на умовах, передбачених даним Контрактом.

Сторонами Контракту було двосторонньо узгоджено Специфікацію № 4 до Контракту, в якій узгоджено вартість товару загалом в сумі 86 195,00 Євро, строк поставки: квітень-травень 2017, умови поставки: CPT, Sausiu k., Lentvario sen., Traku raj, LT-24401, умови оплати: 100% оплата протягом 100 календарних днів від дати поставки; адреса доставки - Литва, UAB Vinges Transsphere Logistika, Sausiu k., Lentvario sen., Traku raj, LT-24401/

Відповідно до статті Б.4 розділу Інкотермс щодо поставки на умовах CPT, покупець зобов'язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А.4, та одержати товар від перевізника в названому місці.

Згідно з статтею А.4 розділу Інкотермс щодо поставки на умовах CPT, продавець зобов'язаний здійснити поставку шляхом надання товару перевізнику, з яким укладено договір перевезення, у відповідності зі статтею А.3, а за наявності декількох перевізників - першому з них, для транспортування товару до узгодженого пункту в межах названого місця у встановлену дату чи в межах узгодженого періоду.

Покупець зобов'язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А.4, та одержати товар від перевізника в названому місці.

Відповідно до міжнародної товаро-транспортної накладної (CMR) та митної декларації UA100010/2017/456216 від 26.06.2017, відправником - ПАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» було відправлено, а відповідачем одержано товар за Специфікацією № 4 до Контракту загалом на суму 86 195,00 Євро (клапан спускний 93 шт.- 59 427,00 Євро, клапан запірний 4 шт.- 23 584,00 Євро, клапан для контролю за процесом 1 шт. - 3 184,00 Євро). Товар поставлено у місце доставки, обумовлений Специфікацією № 4, відомості про що містяться у відповідній графі товаро-транспортної накладної (CMR), дата доставки товару - 30.06.2017.

Позивачем було сформовано до оплати рахунок-фактуру № 19 від 26.06.2017, згідно якого відповідачу виставлено до оплати за отриманий товар по Контракту 86 195,00 Євро, з яких: 59 427,00 Євро - за клапан спускний 93 шт., 23 584,00 Євро - за клапан запірний 4 шт., 3 184,00 Євро - за клапан для контролю за процесом 1 шт.

Позивач стверджує, що відповідач отриманий товар за Специфікацією № 4 не оплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 86 195,00 Євро основного боргу та 15 687,49 Євро пені.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.

Пунктом 10.1 Контракту (в редакції додаткової угоди № 2 від 11.01.2018) сторони узгодили, що всі спори, суперечності або вимоги, що виникають з даного Контракту або у зв'язку з ним, в тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді міста Києва, відповідно до процесуального та матеріального законодавства України.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем своїх зобов'язань з оплати вартості поставленого товару належним чином виконано не було, 86 195,00 євро вартості поставленого позивачем товару відповідачем не перераховано.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем заперечень проти позову не наведено, наданий позивачем розрахунок заборгованості не оспорено, доказів на спростування факту існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 86 195,00 Євро є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 86 195,00 Євро заявлено вимогу про стягнення 15 687,49 Євро пені за період прострочення з 05.10.2017 по 24.12.2017.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Пунктом 10.4 Контракту (в редакції Додаткової угоди № 3 від 25.01.2018, умови якої розповсюджуються також на відносини сторін, які виникли до її підписання) визначено, що за прострочення оплати продукції, якщо така про строчка має місце, в періоді до 180 дня з дати митного оформлення, постачальник має право нарахувати покупцю пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За прострочку оплати продукції, якщо така про строчка має місце в періоді після 180 дня з дати митного оформлення, постачальник має право нарахувати покупцю пеню в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Оскільки факт просточення відповідачем виконання грошового зобов'язання встановлений судом і відповідачем не оспорений, відповідальність відповідача у вигляді пені обумовлена умовами укладеного сторонами Контракту, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є правомірними.

Здійснений позивачем розрахунок пені є вірним, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позову і в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 15 687,49 Євро за порушення грошового зобов'язання з здійснення оплати товару за Контрактом.

У зв'язку із задоволенням позову судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Компанії « 4Wheels OU» (Гар'юмаа, Таллін, вул. Червона, 14а-319/3, 13619, (Harjumaa, Tallinn, Punane tn, 14а-319/3, 13619), ідентифікаційний код 11425211) на користь Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (03113, м.Київ, вулиця Полковника Шутова, будинок 9, ідентифікаційний код 33096208) заборгованість у розмірі 86195,00 (вісімдесят шість тисяч сто дев'яносто п'ять) Євро, пеню у розмірі 15687 (п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) Євро 49 євроцентів та судовий збір у розмірі 53223 (п'ятдесят три тисячі двісті двадцять три) грн 15 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 08.05.2018

Суддя Ю.М. Смирнова