ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 16)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2018 Справа № 909/204/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

директора ПП "Теплобуденерго": ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Теплобуденерго", вул. Підлісна, буд. 29, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Малого приватного підприємства "Таля", вул. Шкільна, буд.2, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район, 77611

про стягнення заборгованості в сумі 105653,97 грн., з яких 90033,31 грн. - сума основної заборгованості, 12712,66 грн. - інфляційні втрати та 2908,00 грн. - 3% річних.

встановив, що приватне підприємство "Теплобуденерго" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Малого приватного підприємства "Таля" про стягнення заборгованості в сумі 105653,97 грн., з яких 90033,31 грн. - сума основної заборгованості, 12712,66 грн. - інфляційні втрати та 2908,00 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач всупереч вимогам ГК України, ЦК України та умовам договору підряду №01/17 від 03.01.2017р., не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті виконаних робіт. В підтвердження позовних вимог подав суду: копії договору підряду №01/17 від 03.01.2017р., акту приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.01.2017, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.01.2017, претензії про сплату грошових коштів, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та розрахунок інфляційних збитків і 3% річних.

За несвоєчасне виконання зобов'язання відповідачу нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

21.03.2018 Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 24.04.2018.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення від 29.03.2018.

24.04.2018 судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №909/204/18 до судового розгляду по суті на 10.05.2018.

Суд, враховуючи приписи ст.178 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне:

03.01.2017 між МПП "Таля" (надалі-замовник) та ПП "Теплобуденерго" (надалі-підрядник) укладено договір підряду №01/17, згідно умов якого замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов'язання виконати власними силами і засобами., у відповідності до умов договору, капітальний ремонт системи опалення, водопостачання та водовідведення ДНЗ "Світанок", а замовник зобов'язався прийняти ці роботи і оплатити. (п.1.1 та п.1.2 Договору).

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.3.1. Договору, кошторисна вартість будівельно-монтажних робіт, що доручаються замовником підряднику - 90033,31 грн.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що замовник здійснює розрахунки за виконані роботи щомісячно на підставі оформлених підрядником у встановленому порядку актів приймання виконаних робіт форми №КБ-2в і довідок форми №КВ-3 на протязі 5-ти днів з дня їх підписання.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні передбачено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи , зокрема, з акту приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.01.2017, вбачається, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання згідно договору підряду №01/17 від 03.01.2017, а відповідач прийняв виконані будівельні роботи на суму 90033,31 грн. Підписана сторонами у справі, на виконання умов договору, і Довідка форми КБ-3 за січень 2017.

25.01.2018 ПП "Теплобуденерго" направило відповідачу претензію, в якій просить в п'ятиденний термін з моменту отримання претензії перерахувати кошти в сумі 90033,31 грн. на р/р №4, , МФО 380805 АТ "ОСОБА_3 ОСОБА_2".

Однак, відповідач вказану претензію залишив поза увагою.

Приписами ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене та те, що відповідач доводів позивача належними і допустимими доказами не спростував, доказів в підтвердження виконання зобов'язань в частині оплати виконаних робіт не подав, вимога позивача про стягнення з відповідача 90033,31 грн. заборгованості є обґрунтованою.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, слід задоволити, виходячи з приписів ст. 625 ЦК України, якими встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Факт понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі 5500 грн. підтверджується договором про надання правової допомоги №20-1-18 від 19.01.2018 та платіжним дорученням №580 від 16.03.2018.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236- 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Таля" (вул. Шкільна, буд.2, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район, 77611, ) на користь приватного підприємства "Теплобуденерго" (вул. Підлісна, буд. 29, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ) 90033,31 (дев'яносто тисяч тридцять три гривні тридцять одну копійку) - основного боргу, 12712,66 (дванадцять тисяч сімсот дванадцять гривень шістдесят шість копійок) - інфляційних втрат, 2908 (дві тисячі дев'ятсот вісім гривень) - 3% річних, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) - судового збору та 5500 (п'ять тисяч п'ятсот гривень) - витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І.М.

Повний текст складено 15.05.2018.