ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" травня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/553/16

Суддя господарського суду Йосипчук О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, смт. Чинадієво Мукачівського району до ОСОБА_2, смт. Чинадієво Мукачівського району

про поділ спільної сумісної власності подружжя

в межах справи 907/553/16, порушеної за заявою Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області, м. Мукачево

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Мукачівський район, смт. Чинадієво

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася, в рамках провадження справи про банкрутство №907/553/16, з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, посилаючись на норми Сімейного кодексу України.

Згідно змісту прохальної частини позову, гр.ОСОБА_1 просить суд:

1) поділити спільно нажите майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

2) присудити на користь ОСОБА_1 наступне майно :

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою : АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.1988р., посвідченого секретарем виконкому Чинадіївської селищної ради народних депутатів, за реєстровим №24 та земельну ділянку під ним;

- домоволодіння, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (реєстровий №75521 в реєстрі прав власності на нерухоме майно), (реєстровий №18012067 в реєстрі прав власності на нерухоме майно та земельні ділянки під ним;

- земельну ділянку, загальною площею 0,0480 га, кадастровий НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування торгово-виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

3) все інше майно та земельні ділянки залишити за ОСОБА_2

Таким чином, заявник заявляє вимогу, яка, як юридичне явище, визначає належність майна до спільної сумісної власності, а тому не являє собою майнову вимогу до боржника. Поділ майна подружжя не являється вимогою до боржника у господарських чи трудових відносинах а вказує на претензії заявника до майна банкрута, яке потенційно може бути складовою частиною ліквідаційної маси.

Зважаючи на викладене, суд констатує наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" зазначено, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Означене унормоване правило кореспондується і із приписами ст.ст. 4, 12, 20 ГПК України.

Позаяк, заявлені вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя не є майновими вимогами до боржника в розумінні вищезазначеної ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом", вони підлягають розгляду в судах загальної юрисдикції. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає розгляду у межах провадження у справі про банкрутство за правилами господарського судочинства.

Тому, керуючись ст. 2, ч. 4 ст. 10, 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом", та статтями 4, 12, 20, пунктом 1 частини першої, ч. 4. статті 175, ст. 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вх. № 02.3.1-09/5637/18 від 10.05.18 відмовити.

2. Разом з цією ухвалою надіслати заявнику позовні матеріали.

Суддя Йосипчук О.С.