ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018р. справа №905/2796/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів Попков Д.О. Стойка О.В., Радіонова О.О.
секретар судового засідання Максимова-Амельченко О.Ю.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 27.02.2018р. (повний текст підписано 27.02.2018р.) у м. Харкові
по справі №905/2796/17 (суддя Кротінова О.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Комунального підприємства «Міськтепломережа», м. Чистякове Донецької області
про стягнення 72829,13грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Міськтепломережа», м. Чистякове Донецької області (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 72829,13грн., у тому числі: 26087,18грн. заборгованості з оплати вартості поставленого у грудні 2012р. природного газу за договором №64-2012-БО від 31.07.2012р., 3826,53грн. - пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань з оплати вартості поставленого природного газу, 8090,88грн. - штрафу, розрахованого на підставі п.7.2 означеного договору, 4063,58грн. - 3% річних за прострочення виконання таких зобов'язань та 30760,96грн. інфляційної індексації.

2. Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2018р. (повний текст підписано 27.02.2018р.) у справі №905/2796/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» були задоволені частково - стягнуто з Відповідача основний борг в розмірі 26087,18грн., пеню в розмірі 1648,14грн., штраф у розмірі 1826,10грн., 3% річних у розмірі 1826,10грн. та інфляційну індексацію в розмірі 1826,10грн., а також витрати з оплати судового збору в розмірі 1404,94грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

3. Означене рішення суду було обґрунтоване встановленням матеріалами справи факту несвоєчасного виконання Відповідачем зобов'язання з оплати вартості поставленого газу за договором купівлі-продажу природного газу №64-2012-БО від 31.07.2012р. Своєю чергою, часткове задоволення позовних вимог було зумовлено набуттям 30.11.2016р. чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» 1730-VIII від 03.11.2016р., який передбачає списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, тобто за зобов'язаннями жовтня 2012р. (сплачено в повному обсязі станом на 27.12.2012р.), за зобов'язаннями листопада 2012р. (сплачено в повному обсязі станом на 24.01.2013р.) та за зобов'язанням грудня 2012р. (на суму 70228,95грн. станом на 08.02.2013р.)

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

4. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 27.02.2018р. у справі №905/2796/17 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 2178,39грн., штрафу в розмірі 6264,78грн., 3% річних в розмірі 435,68грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким означені позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з Відповідача витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Підставами для задоволення вказаних апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- не врахування судом першої інстанції жодного аргументу, доказу чи доводу Позивача при ухваленні оскаржуваного рішення, що разом з відсутністю обґрунтованої відмови в їх прийнятті, призвело до порушення вимог ст.ст.2, 86 Господарського процесуального кодексу України та прийняття неправильного рішення. Окрім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема викладеною в рішеннях у справах «Хаджинастасиу проти Греції», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації», «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України», саме лише посилання суду на норму права не може вважатися належною мотивацією рішення або висновку, а ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- неправильне застосування місцевим судом положень ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки обов'язковою умовою для участі у процедурі врегулювання заборгованості (в тому числі і списання заборгованості) є наявність факту включення Відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств, що за твердженням апелянта зроблено не було.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

6. Комунальним підприємством «Міськтепломережа» в межах визначеного апеляційним судом строку в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзив на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

7. Відповідно до ч.1 ст.253 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

8. Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018р. з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018р.) постановлено ліквідувати, у тому числі Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

9. Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Наразі, відповідної публікації про початок роботи Східного апеляційного господарського суду на момент прийняття цієї постанови здійснено не було.

10. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 02.04.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі:Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач),Стойка О.В., Радіонова О.О.

11. Враховуючи викладене в п.п.7-10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Донецького апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. і Радіонова О.О. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Ухвалою від 24.04.2018р. вказана колегія суддів відкрила апеляційне провадження у справі №905/2796/17, а ухвалою від 02.05.2018р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що відповідного клопотання від учасників справи не надходило, а судова колегія з власною ініціативи не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 31.07.2012р. між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (Продавець) та Комунальним підприємством «Міськтепломережа» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №64-2012-БО (договір - а.с.а.с.11-16), відповідно до п.1.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2012р. природний газ, ввезений на митну територію України Продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

При цьому, в п.1.2 цього договору було зазначено, що газ, який продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, та іншими споживачами.

15. У п.2.1 укладеного договору сторони узгодили, що Продавець передає Покупцеві з 01.08.2012р. по 31.12.2012р. газ в обсязі до 61,1тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): жовтень -11,7, листопад -23,4, грудень - 26,0.

Згідно з п.3.3 договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Як встановлено в п.3.4 договору сторони домовились, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

16. Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000куб.м. становить 3509,00грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати ціна за 1000куб.м. природного газу - 3884,78грн., крім того ПДВ 20% - 776,96грн., всього з ПДВ - 4661,74грн.

Згідно з п.5.5 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

17. Сторонами у п.6.1 договору також було погоджено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Своєю чергою, п.7.2 договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем п.6.1 цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

18. У розділі 11 договору сторони дійшли згоди, що він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.08.2012р. до 31.12.2012р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Крім цього, як зазначено у п.9.3 договору, строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

19. Місцевим судом встановлено, що на виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу природний газ в наступних обсягах:

- у жовтні 2012р. - 5,304тис.куб.м. на суму 24725,84грн.;

- у листопаді 2012р. - 13,953тис.куб.м. на суму 65045,21грн.;

- у грудні 2012р. - 20,661тис.куб.м. на суму 96316,13грн.

Означений факт підтверджено складеними та підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу №б/н від 27.11.2012р., №б/н від 30.11.2012р., №б/н від 31.12.2012р. (а.с.а.с.17-19) та сторонами за заперечується.

Таким чином, Позивачем поставлено, а Відповідачем отримано природний газ за жовтень-грудень 2012р. у загальному обсязі 39,918тис.куб.м. на суму 186087,18грн.

20. З наданого Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог сальдо та виписки за операціями (а.с.а.с.21, 22) вбачається, що Відповідачем за зобов'язаннями жовтня-листопада 2012р. була здійснена оплата на загальну суму 160000,01грн., а саме: 27.12.2012р. - 25000,00грн., 16.01.2013р. - 40000,00грн., 24.01.2013р. - 25000,00грн., 29.01.2013р. - 50000,00грн., 08.02.2013р. - 20000,00грн., 14.03.2014р. - 0,01грн.

Таким чином, враховуючи часткову оплату здійснену Відповідачем у грудні 2012р. - березні 2013р., несплаченою залишилась заборгованість на загальну суму 26087,18грн.

21. Враховуючи здійснення оплати Відповідачем за отриманий природний газ у жовтні-листопаді 2012р. з порушенням строків такої оплати та наявність заборгованості з розрахунків за отриманий природний газ у грудні 2012р. на загальну суму 26087,18грн. за договором купівлі-продажу природного газу №64-2012-БО від 31.07.2012р., Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення означеної суми заборгованості, нарахованих на неї та на суми несвоєчасно сплачених грошових коштів за поставлений у жовтні-листопаді 2012р. природний газ, суми пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 3% річних та інфляційної індексації.

22. Вказані в п.п.14-21 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються так само, як і встановлена місцевим судом обставина нездійснення Відповідачем своєчасної оплати поставленого природного газу на користь Позивача.

Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (що діяв на час виникнення спірних правовідносин) та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

23. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

24. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (прострочених у виконанні) грошових зобов'язань з оплати поставленого Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» природного газу за актом приймання-передачі від 31.12.2012р. на загальну суму 26087,18грн. та нарахованих на неї, та на суми несвоєчасно сплачених грошових коштів за поставлений у жовтні-листопаді 2012р. природний газ, сум пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 3% річних та інфляційної індексації.

25. Беручи до уваги правову природу укладеного договору купівлі-продажу природного газу №64-2012-БО від 31.07.2012р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу, а також законодавством у сфері газопостачання, у тому числі - і щодо врегулювання заборгованості теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

26. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін.

27. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

28. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

29. Так, приймаючи до уваги дати складення актів приймання-передачі та умови оплати природного газу (п.6.1 договору), остаточний розрахунок за природний газ поставлений Позивачем у жовтні-грудні 2012р., як вірно було встановлено місцевим господарським судом, мав бути здійснений:

- за поставлений природний газ у жовтні 2012р. - до 14.12.2012р. (з урахуванням того, що акт приймання-передачі природного газу, який є остаточною підставою для розрахунків, був підписаний 27.11.2012р., що означає перенесення кінцевого строку оплати до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (в означеному випадку, як вірно було зазначено місцевим судом, за місяцем складання акту);

- за поставлений природний газ у листопаді 2012р. - до 14.12.2012р.;

- за поставлений природний газ у грудні 2012р. - до 14.01.2013р.;

30. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач в повному обсязі за зобов'язаннями жовтня 2012р. розрахувався лише 27.12.2012р., за зобов'язаннями листопада 2012р. - 24.01.2013р. Окрім цього, за отриманий природний газ у грудні 2012р. Відповідач розрахувався частково, здійснивши оплату 29.01.2013р. на суму 50000,00грн. та 08.02.20213р. на суму 20000,00грн. Таким чином, у Відповідача наявна заборгованість з оплати поставленого газу у грудні 2012р. на суму 26087,18грн., яка документально підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню на користь Позивача. Означене свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання грошового зобов'язання останнім у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов'язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

31. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних та інфляційних втрат, а також пені та штрафу, нарахування яких в розглядуваному випадку передбачено п.7.2. договору на купівлю-продаж природного газу №64-2012-БО від 31.07.2012р.

32. Своєю чергою, як вірно було зазначено судом першої інстанції, 30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон України 1730-VIII від 03.11.2016р.), відповідно до положень ч.3 ст.7 якого, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, враховуючи, що зобов'язання жовтня та листопада 2012р. були повністю виконані 27.12.2012р. та 24.01.2013р. відповідно, а заборгованість за грудень 2012р. сплачена частково в сумі 70228,95грн. - 08.02.2014р. тобто до 30.11.2016р. (дати набрання чинності означеного Закону), а п.1.2 договору визначає, що газ, який поставляється за цим договором використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, це, в свою чергу, свідчить про можливість застосування ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. Застосування цієї норми виключає можливість стягнення на користь Позивача заявленої суми пені у розмірі 2178,39грн., штрафу в розмірі 6264,78грн. та 3% річних в розмірі 435,68грн., що були нараховані на суму боргу сплачену Відповідачем до набрання чинності означеним Законом.

33. Таким чином, перевіривши розрахунок позовних вимог (здійснений місцевим судом їх перерахунок, з урахуванням застосування положень Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р.), судова колегія погоджується з висновком місцевим судом в частині стягнення з Відповідача пені за період з 08.02.2013р. по 13.07.2013р. в сумі 1648,14грн., 3% річних за період з 08.02.2013р. по 27.09.2017р. в сумі 3627,90грн. та інфляційної індексації за період з лютого 2013р. по серпень 2017р. в сумі 30760,96грн. Окрім того, за висновком апеляційного суду правомірним також є стягнення з Відповідача штрафу в сумі 1826,10грн., передбаченого п.7.2 договору, нарахованого на залишок заборгованості за зобов'язаннями грудня 2012р. на суму 26087,18грн.

34. З приводу доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що:

34.1. Скаржник не спромігся визначити, які саме висловлені ним в перебігу розгляду справи аргументи і доводи не були «почуті» місцевим господарським судом. При цьому, апеляційний суд зазначає, що все коло питань, пов'язаних з предметом доказування в переглядуваному рішенні встановлені в достатньому обсязі та доведені в світлі належних до застосування норм матеріального права таким чином, що відносно повноти оцінки доводів Позивача та викладених мотивів прийнятого рішення дотримано критерії, викладені в п.58 рішення ЄСПЧ у справі «Сєрявін та інші проти України» від 10.02.2010р., яке за змістом ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України застосовується як джерело права.

34.2 Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого відхилення в оскаржуваному рішенні суду доводів Позивача та порушення його права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки твердження Скаржника не відповідають дійсності, так як місцевим судом в мотивувальній частині рішення було зроблено всі необхідні посилання на норми матеріального права, що підлягають застосуванню, зазначено підстави відхилення доводів Позивача та часткової відмови у задоволенні його позовних вимог. Таким чином, посилання Скаржника на порушення судом ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 1950р. є не тільки не аргументованим, але й безпідставним.

34.3. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. не вимагає інших умов (в тому числі, включення Відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії) для ненарахування неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім погашення заборгованості боржником за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом (30.11.2016р.), що зумовлює відхилення і цих аргументів Скаржника.

35. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», залишається без задоволення,а переглядуване рішення без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. (повний текст підписано 19.03.2018р.) у справі №905/2796/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 27.02.2018р. (повний текст підписано 27.02.2018р.) у справі №905/2796/17 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.05.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач: Д.О. Попков

Судді: О.В. Стойка

О.О. Радіонова

Надрук. 4примірн.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4- ГСДО

Надіслано судом до ЄДРСР - 10.05.2018р.