ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

07.05.2018

Справа № 910/4887/18

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву Електронної корпорації України «Укрелекор» №б/н від 17.04.2018р. про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2018 року на розгляд Господарському суду міста Києва передано заяву Електронної корпорації України «Укрелекор» б/н від 17.04.2018р. про видачу судового наказу, відповідно до якої заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аір» (боржник) заборгованості за договором поставки у сумі 33622,00 грн. у вигляді повернення сплаченої за товар грошової суми через істотне порушення вимог щодо якості поставленого товару (ноутбук).

Розглянувши заяву Електронної корпорації України «Укрелекор» б/н від 17.04.2018р. про видачу судового наказу у справі №910/5124/18 та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, через наступне:

Пунктом 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

На виконання вказаних вимог заявник посилається на наступне:

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Стягнення з боржника сплаченої за товар суми на підставі виявлених недоліків товару не є наслідком порушення ним грошового зобов’язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов’язань, а з інших підстав - повернення сплаченої суми за поставлений товар неналежної якості.

За своєю суттю обов’язок щодо повернення грошових коштів, отриманих в якості оплати товару неналежної якості, не можна розцінювати як грошове зобов’язання за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 153, 234, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Електронній корпорації України «Укрелекор» про видачу судового наказу на підставі заяви б/н від 17.04.2018р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аір» заборгованості за договором поставки у сумі 33 622,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання – 07 травня 2018 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           О.В. Котков