ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/476/17

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Коширенкова Семена Вячеславовича, Київська обл., м. Обухів

До 1) Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства "Центренерго", Київська обл., м. Українка

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний кадастр", Київська обл.,

м. Васильків

третя особа 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Семфлот", Київська обл., с. Трипілля

третя особа 2) Управління держгеокадастру у Обухівському районі Київської області

третя особа 3) Трипільська сільська рада Обухівського району Київської області

третя особа 4) Українська сільська рада Обухівського району Київської області

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та нерухомим майном

Представники:

позивача - Коширенков С.В., Гамоля О.Ф.;

відповідача 1 - Желінська Т.М., Бородіна О.М.

відповідача 2 - Мазуренко С.Ю., Заміховська І.І.;

третя особа 1 - не з'явився;

третя особа 2 - не з'явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання Відповідача 1 внести зміни до технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі в частині координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 з урахуванням меж суміжних земельних ділянок внесених до державного земельного кадастру та зобов'язати Відповідача 2 виправити геодезичну помилку при оформленні технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі в частині координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2014 році ТОВ «Земельний Кадастр» на замовлення ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС проводилося виконання робіт з розробки технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка знаходяться у його користуванні, в натурі (на місцевості) для внесення даних до Державного земельного кадастру, а саме координат поворотних точок, відстаней, контур земельної ділянки, інформація про користувача та інше, проте, на думку позивача, при проведені землевпорядних робіт Відповідачем 2, було допущено геодезичну помилку, невірно встановлено межу землекористування Відповідача 1, відносно до закріпленої Позивачем на місцевості (бетонним парканом) межі земельної ділянки, неточно визначені координати поворотних точок, що може також впливати на точність підрахунку площі земельної ділянки, в зв'язку з чим останній просить суд внести зміни до технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі в частині координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 з урахуванням меж суміжних земельних ділянок внесених до державного земельного кадастру.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідачів проти позову заперечили та просили суд відмовити в позові в повному обсязі.

Представники третіх осіб в засідання суду не з'явились, хоча про місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про причини неявки не повідомили суд належним чином.

07.02.2018 року позивачем до загального відділу суду було подано уточнену позовну заяву з вимогами: усунути перешкоди у користуванні Позивачем земельною ділянкою та його нерухомим майном, шляхом встановлення межі, що розмежовують земельні ділянки Позивача кадастровий № НОМЕР_2 та Відповідача 1 кадастровий номер НОМЕР_1, які являються суміжними землекористувачами, по фактичному розташуванню межі земельних ділянок на місцевості. Зобов'язати Відповідача 1 Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільська теплова електрична станція ПАТ «Центренерго», встановити межу, що розмежовує земельні ділянки позивача НОМЕР_2 та Відповідача 1 НОМЕР_1 по фактичному розташуванню межі земельних ділянок на місцевості та внести зміни до технічної документації щодо відновлення меж з ділянки в натурі (на місцевості). Зобов'язати Відповідача 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельний Кадастр» встановити межу, що розмежовує земельні ділянки Позивача № НОМЕР_2 та Відповідача № НОМЕР_1 та внести зміни в документацію щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення до Державного Земельного Кадастру.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, в зв'язку з чим подана заява приймається для розгляду судом.

23.04.2018 року до загального відділу суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки на стадії підготовчого провадження вже була призначена за клопотанням позивача судова земельно-технічна експертиза, а у представників сторін було достатньо часу для подання заяв та клопотань на стадії підготовчого провадження, тому суд залишає без розгляду клопотання позивача про призначення експертизи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявленого позову ФОП Коширенков С.В., посилається на те, що у 2014 році ТОВ «Земельний Кадастр», як спеціалізованою землевпорядною організацією, на замовлення ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС проводилося виконання робіт з розробки технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка знаходяться у його користуванні, в натурі (на місцевості) для внесення даних до Державного земельного кадастру, а саме координат поворотних точок, відстаней, контур земельної ділянки, інформація про користувача та інше.

18.07.2016 року відповідач 1 повідомив листом ТОВ «Семфлот» про те що, 13.07.2016 року під час проведення винесення (обстеження) меж земельних ділянок в натурі (на місцеві) встановлено, що виконати роботи по перенесенню поворотних точок меж земельних ділянок в повному обсязі неможливо в зв'язку із відсутністю доступу до фактичного розміщення поворотних точок на місцевості, оскільки позивачем було самовільно розташовано майно (пісок, гравій, металева будка, будівлі та споруди), яке належить на праві приватної власності Коширенкову С. В., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 57289576 від 13.06.2016 року.

Вищевказане майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,55 га з кадастровим номером :01:045:0017, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що перебуває у користуванні Позивача відповідно до договору оренди від 29.08.2002 року укладеного з Трипільською сільською радою Обухівського району Київської області.

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 сформована в 2002 році., визначена в просторовій площині поворотними точками з відповідними координатами, закріплена на місцевості, має кадастровий номер, адресу розміщення, визначену площу, занесена до Державної системи 29.08.2002 року та в 2013 році перенесено з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.

Згідно акту встановлення меж земельної ділянки, який був розроблений в складі проектної землевпорядної документації на замовлення ФОП Коширенкова С.В. спеціалізованою організацією Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, одним з суміжних землекористувачів є Відповідач 1, у якого на суміжній земельній ділянці розташовано майновий комплекс - вугільний склад (Згідно державного акту на постійне користування Серія НОМЕР_3 від 30.03.2000 року, кадастровий номер НОМЕР_1, площа 17,8595 га.).

Частина ділянки території вугільного складу, яка примикає та суміжна з земельною ділянкою ФОП Коширенкова С.В.

Вищевказаний акт до якого додавався кадастровий план земельної ділянки з позначенням розмірів та місцезнаходження земельної ділянки було погоджено суміжними землекористувачами в тому числі Трипільською ТЕС ПАТ «Центренерго».

Позивач не згодний з позицією Відповідача 1, Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» та вважає, що при проведені землевпорядних робіт Відповідачем 2, було допущено геодезичну помилку, невірно встановлено межу землекористування Відповідача 1, відносно до закріпленої Позивачем на місцевості (бетонним парканом) межі земельної ділянки, неточно визначені координати поворотних точок.

Відповідачі проти позову заперечили, посилаючись на те, що відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України право власності або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Позивачем до позовної заяви надано копію Договору оренди земельної ділянки від 22.08.2002 р . Відповідно до п.1.1, 1.2 та 6.2 якого план-схема земельної ділянки з кадастрового плану землекористування Трипільської сільської Ради є невід'ємною частиною договору, проте остання позивачем не додана до позовної заяви.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки від 04.05.2016 р. проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок розроблено 23.02.2004 р. Таким чином, відповідно до ст.100 ЗК України встановлення меж на місцевості було здійснено у 2004 р, що підтверджується актом встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, яка передається в оренду СПД Коширенкову В.С., однак позивачем не додано технічну документацію з Проекту землеустрою за якою можливо було б визначити розташування земельної ділянки Позивача на місцевості.

Позивачу надано в оренду земельну ділянку в 2002 році, а Проект землеустрою, яким були визначені межі цієї земельної ділянки, розроблено у 2004 році, в той час, коли землі Відповідача 1 були виділені розпорядженнями Ради Міністрів УРСР №145-р від 30.01.1962 р. та №1938-р від 16.11.1962 році, про що було видано Державний акт на право користування землею. У зв'язку із структурними змінами та змінами у земельному законодавстві технічна документація розроблена у 1999 році та отримано Державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_4, при цьому частина земель Трипільської ТЕС, на яких було розміщено житлові будинки, об'єкти загального користування та дороги були передані Українській міськраді, а землі промислового призначення залишилися незмінними.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-016 , дата формування 04.05.2016, у розділі «Відомості про державну реєстрацію земельної ділянки» зазначено: Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 23.02.2004, дата державної реєстрації земельної ділянки 04.05.2016, у розділі «Відомості про право власності/право постійного користування» даного Витягу 29.08.2002 зазначено як дату державної реєстрації речового права.

Позовні вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки внесення змін призведе до припинення прав на земельну ділянку, а припинення права власності або права користування земельною ділянкою чи її частиною відповідно до ст.43 ЗК може мати місце лише у випадках, передбачених ст.27 і 28 Земельного кодексу України. Втручання в діяльність власників земельних ділянок і землекористувачів, пов'язану з використанням землі з боку держави, господарських органів і організацій забороняється, за винятком випадків порушення власниками землі та землекористувачами земельного законодавства.

Порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів відповідно до ст. 44 ЗК підлягають поновленню.

Виходячи з вищевикладеного Відповідач 1 вважає, що позовні вимоги визначені з порушенням вимог чинного законодавства та визначених способів захисту.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд згідно ч.2 ст. 5 ГПК України відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Земельна ділянка Відповідачу 1 була виділена задовго до виділення земельної ділянки Позивача. Відповідно до ст. 9 ЗК надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні іншому громадянину, підприємству, установі, організації проводиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки у порядку ст.31 і 32 цього Кодексу. Крім того, Відповідач 2 вважає, що Позивачем безпідставно визначено його у якості відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд зазначає, що позивачем не додано технічну документацію з Проекту землеустрою за якою можливо було б визначити розташування земельної ділянки Позивача на місцевості та не подані позивачем на вимогу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи ту обставину, що суд, за наявності порушеного права позивача, позбавлений можливості перевірити правильність наведених позивачем доводів, в наслідок ненадання позивачем витребуваних судом доказів, а також враховуючи закінчення строків розгляду справи в суді, суд позбавлений можливості розглянути справу за наявними матеріалами, оскільки відсутність доказів на підтвердження підстав звернення з позовом, позбавляє суд можливості всебічно та повно встановити всі обставини справи.

Ухвалою суду від 29.03.2017 року призначено судову земельно-технічну експертизу.

20.11.2017 року до загального відділу господарського суду Київської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 911/476/17 з повідомленням № 7718/17-41 від 15.11.2017 р. про неможливість надання висновку, оскільки клопотання експерта про надання координат поворотних точок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 з документації землеустрою та Державного земельного кадастру, координат поворотних точок земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 з Державного земельного кадастру, на протязі 45 днів з дня направлення клопотань, не задоволені. Також, незадоволені клопотання експерта про надання вказаних відомостей до дати обстеження земельних ділянок з кадастровими номером НОМЕР_2, НОМЕР_1, у зв'язку з чим обстеження вказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) не проводилось, оскільки для надання висновків на поставлені перед експертом питання тільки результатів, обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості) не достатньо.

23.04.2018 року до загального відділу суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, проте до вказаного клопотання знову не додано документів необхідних для вирішення поставлених перед експертом питань. В зв'язку з чим, а також враховуючи ту обставину, що вказане клопотання вже розглядалось, проте експертизу не було проведено з огляду на відсутність необхідних для проведення останньої документів, які без поважних причин не були подані до переходу до стадії розгляду справи по суті, в зв'язку з чим повторне клопотання про проведення експертизи залишене судом без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що позовні вимоги повинні бути доведені „поза розумним сумнівом". У цьому разі розумний сумнів не є сумнівом, що базується на чисто теоретичній можливості чи викликаний для уникнення негативних висновків. Суд повинен спиратися на всі елементи наданих йому доказів чи у разі потреби на ті, які він зможе офіційно отримати. (Справа Європейського суду з прав людини „Грецька справа", № 3321/67, 3322/67, 3323/67, 3344/67, доповідь Комісії від 5 листопада 1969 р.; рішення Європейського суду з прав людини по справі „Вільваража та інші проти Обєднаного Королівства" від 30 жовтня 1991 р. № 215, § 107; рішення Європейського суду з прав людини по справі „Науменко проти України" від 10 лютого 2004 року § 109).

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено фактів наведених в позовній заяві, оскільки з наданих ним доказів та наявних в матеріалах справи документів суд не вбачає можливим встановити достовірність обставин які можуть бути підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати, зокрема, судовий збір у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 42, 74, 76, 86, 194-221, 232-234, 237, 238, 240, пп. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 10.05.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована