РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2018Справа № 910/2457/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнясправу № 910/2457/18

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», м. Київ,

до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», м. Київ,

про стягнення 27 075,72 грн.,

без виклику сторін.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - Товариство): 24 998,47 грн. страхової виплати; 1 666,32 грн. втрат від інфляції; 410,93 грн. 3% річних, а всього 27 075,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: Компанія на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО CORPORATE» від 10.10.2016 №011114/4100/0000038 (далі - Договір) виплатило товариству з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Дніпровська набережна» страхове відшкодування автомобіля марки «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - «Volkswagen Jetta»), а тому позивачем відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «ВАЗ 21043») була застрахована Товариством (поліс №АК/0651005, за яким ліміт по майну становив 100 000 грн., а франшиза - 0 грн.); у зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 24 998,47 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи №910/2457/18 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано: - відповідачу у строк до 23.03.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 02.04.2018 подати відповідь на відзив.

Вказану ухвалу суду було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До матеріалів справи долучено рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень за юридичними адресами сторін.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

З метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття судового рішення у відповідності до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 Компанією (страховик) і товариством з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредит Україна» (страхувальник) укладено Договір, яким було застраховано автомобіль «Volkswagen Jetta»; строк дії Договору з 25.10.2016 по 24.10.2017.

13.03.2017 о 20 год. 15 хв. в м. Києві на перехресті бул. Тараса Шевченка та вул. Володимирської, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, тобто порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

15.03.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредит Україна» звернулося до позивача із заявою №00219165 про подію, що має ознаки страхового відшкодування.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Дніпровська набережна» виставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредит Україна» рахунок від 16.03.2017 №С4304028 на суму 27 423,47 грн.

Компанією складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт від 05.04.2017 №00219165 на суму 24 998,47 грн.

11.04.2017 позивачем було виплачено товариству з обмеженою відповідальністю «Атлант-М Дніпровська набережна» страхове відшкодування у сумі 24 998,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.04.2017 №014773 на суму 24 998,47 грн.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2017 у справі №761/9995/17 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частиною першою статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку (постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07.04.2017 у справі №761/9995/17), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «ВАЗ», повинна відшкодовуватися власником вказаного транспортного засобу.

Компанія заявою від 24.04.2017 вих. №2888 вимагала здійснити відшкодування шкоди у сумі 24 998,47 грн.

Вказану заяву отримано відповідачем 04.05.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на вказану заяву не надіслав, кошти у сумі 24 998,47 грн. позивачу не сплатив.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 24 998,47 грн. страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім основної суми, позивач просить стягнути з відповідача 1 666,32 грн. втрат від інфляції і 410,93 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 39,55 грн. втрат від інфляції і 44,86 грн. 3% річних, визначаючи початки періодів їх нарахування відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Разом з тим, враховуючи, що між сторонами склалися не договірні зобов'язання, то період нарахування втрат від інфляції і 3% річних має розраховуватися у відповідності до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, за приписами пункту 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду на викладене, враховуючи, що заяву від 24.04.2017 вих. №2888 відповідачем отримано 04.05.2017, то датою початку періоду нарахування втрат від інфляції і 3% річних є 12.05.2017.

Період нарахування втрат від інфляції і 3% річних позивачем визначений невірно, проте з огляду на те, що суд не може виходити за межі визначеного позивачем періоду, то суд погоджується з визначеним позивачем періодом.

За перерахунком суду сума втрат від інфляції за період з 04.08.2017 по 19.02.2018 становить 1 906,30 грн., а 3% річних - 410,93 грн.

Отже, сума втрат від інфляції розрахована позивачем невірно; розрахунок 3% річних правильний.

Частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 1 666,32 грн. втрат від інфляції і 410,93 грн. 3% річних за розрахунком позивача.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119; ідентифікаційний код 35265086) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533): 24 998 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 47 коп. страхового відшкодування; 1 666 (одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн. 32 коп. втрат від інфляції; 410 (чотириста десять) грн. 93 коп. 3% річних і 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.05.2018.

Суддя В.О. Демидов