ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.05.2018

Справа № 910/5738/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю “Край Логістик” (м. Київ)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Аско-експедиція” (м. Київ)

про

стягнення 10 626,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Край Логістик” (далі – ТОВ “Край Логістик”, позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аско-експедиція” про стягнення 10 626,15 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Також відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Із матеріалів позову вбачається, що позивач надав суду копії (не оригінали) поштової квитанції та опису вкладення про відправлення відповідачу позовної заяви з додатками.

Відповідно до п. 61 Правил надання поштового зв’язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 270 від 05.03.2009 р., у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

За таких обставин подані позивачем копія поштової квитанції та опис вкладення від 03.04.2018 р. не можуть бути належними доказами відправки відповідачу позовної заяви.

При цьому, із наданих копій указаних документів слідує, що позовна заява була направлена відповідачу 03.04.2018 р., тобто раніше, ніж її виготовлено, оскільки датою підписання позову є 04.04.2018 р. Отже, позивач не надав доказів відправлення відповідачу позовної заяви від 04.04.2018 р.

Також пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У якості доказу сплати судового збору за позовну заяву заявник надав копію платіжного доручення № 41842 від 02.04.2018 р. на суму 1 762,00 грн.

Проте, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, слід зазначити, що при використанні документа на переказ готівки ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання банком або іншою установою - учасником платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі. Прийняття документа на переказ готівки до виконання засвідчується підписом уповноваженої особи банку або іншої установи - учасника платіжної системи чи відповідним чином оформленою квитанцією (п. 24.3 ст. 24 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Відповідно до п. 3.1 Інструкції “Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 р. платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції.

Згідно додатку 8 зазначеної Інструкції для заповнення реквізиту № 51 зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Однак, копія платіжного доручення № 41842 від 02.04.2018 р. на суму 1 762,00 грн. не містить обов'язкових реквізитів, визначених додатком 8 Інструкції, зокрема, відсутні відмітка банку (відбиток печатки (штампа)) та підпис уповноваженої особи банку щодо проведення (списання) грошових коштів з рахунку платника (позивача).

За таких обставин суд вважає, що надана позивачем копія платіжного доручення № 41842 від 02.04.2018 р. на суму 1 762,00 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подану позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Край Логістик” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аско-експедиція” про стягнення 10 626,15 грн. залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю “Край Логістик” строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз'яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       Головіна К.І.