УХВАЛА

04.05.2018Справа № 910/5405/18

Суддя Господарського суду міста Києва Щербаков С.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства АТП 13058

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис Груп»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис Груп» заборгованості за надані послуги перевезення за договором № 510 про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.10.2017 у розмірі 61 206, 60 грн. та 15 262, 63 грн. - інфляційних втрат, пені та 3 % річних.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство АТП 13058 звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис Груп» заборгованості за надані послуги перевезення за договором № 510 про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.10.2017 у розмірі 61 206, 60 грн. та 15 262, 63 грн. - інфляційні втрати, пеня та 3 % річних.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства АТП 13058 про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в його видачі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана представником Публічного акціонерного товариства АТП 13058 ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності № 1 від 20.10.2017., проте в порушення приписів п. 3 ч. 2 ст. 150 ГПК України заява Публічного акціонерного товариства АТП 13058 не містить інформації про місце проживання представника, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, частиною 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ст. 1 Закон України «Про судовий збір», збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176, 20 грн.).

Публічним акціонерним товариством АТП 13058 у якості доказів сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу надано суду платіжне доручення № 6161 від 18.04.2018 про сплату судового збору у розмірі 176, 20 грн.

Відповідно до положень Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 реквізит платіжного доручення "Проведено банком" засвідчується підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Натомість, платіжне доручення № 6161 від 18.04.2018, додане до позовної заяви у якості доказу сплати судового збору не містить підпису відповідального виконавця та відбиток штампа банку, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідно до п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної інструкції для заповнення реквізиту №40 платіжного доручення (М.П.) ставиться відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту №41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які повноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки, для - реквізиту №51 (дата виконання) зазначаються число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Проте, у приєднаному до заяви платіжному дорученні № 6161 від 18.04.2018 відсутні підписи відповідальних осіб платника, тобто вказані реквізити не заповнені як того вимагає вищезазначена інструкція.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу б/н б/д та доданих до неї документів, в обгрунтування своїх вимог Публічне акціонерне товариство АТП 13058 посилається на укладений між Публічним акціонерним товариством АТП 13058 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мемфис Груп» договір № 510 про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.10.2017, копія якого долучена до заяви про видачу судового наказу.

В той же час, суд відзначає, що договір № 510 про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.10.2017 не підписаний з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис Груп», у зв'язку з чим суд не може дійти до беззаперечного висновку про наявність між сторонами укладеного в письмовій формі договору, за яким пред'явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд відзначає, що заява Публічного акціонерного товариства АТП 13058 про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 147, 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству АТП 13058 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис Груп» заборгованості за надані послуги перевезення за договором № 510 про надання транспортно-експедиторських послуг від 05.10.2017 у розмірі 61 206, 60 грн. та 15 262, 63 грн. - інфляційних втрат, пені та 3 % річних.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 04.05.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.