ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 травня 2018 р. Справа № 903/197/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/197/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика", м. Вінниця

до фізичної особи-підприємця Гриника Андрія Олександровича, с. Гірка Полонка, Луцького району, Волинської області

про стягнення 1 752,44 грн.,

у присутності представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" звернулося з позовною заявою до господарського суду, в якій просило стягнути з фізичної особи-підприємця Гриника А.О. 8052,44 грн., з них: 6300 грн. сума основного боргу, 893,74 грн. пені, 165,70 грн. процентів річних, 693 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 350102 від 15.12.2016р. щодо повного та своєчасного розрахунку за товар.

Позивачем на підставі ст.249 ГПК України було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Крім цього, позивач просив суд забезпечити його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання господарський суд Вінницької області.

Ухвалою суду від 30.03.2018р. постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; задоволено клопотання позивача та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні 18.04.2018р. по справі № 903/197/18 в режимі відеоконференції; розгляд справи призначено на 25.04.2018 року.

В судовому засіданні 25.04.2018р., проведеному в режимі відеоконференції, відповідач подав суду копію платіжного доручення № 752 від 23.04.2018р. та пояснив, що перерахував позивачу 6 300 грн. заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні 25.04.2018р. просила оголосити перерву в судовому засіданні, посилаючись на те, що у позивача немає відомостей про отримання коштів від відповідача. З огляду на викладені обставини судом було оголошено перерву до 02.05.2018р.

В судове засідання 02.05.2018р. сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомленні про дату і час розгляду справи, що підтверджується заявою позивача від 26.04.2018р. та підписом відповідача в розписці від 25.04.2018р.

Позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву від 02.05.2018р. про зменшення позовних вимог. Заява обґрунтована тим, що відповідач сплатив основну суму заборгованості в розмірі 6 300 грн., а тому просив суд стягнути із відповідача 1 752,44 грн. з них: 893,74 грн. пені, 693, грн. збитків, завданих інфляцією, 165,70 грн. процентів річних.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог - це процесуальне право, передбачене Господарським процесуальним кодексом України, суд прийняв заяву позивача від 02.05.2018р.р. про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову - 1 752,44 грн., з якої й вирішується спір.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 1 752,44 грн. підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

15.12.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" та фізичною особою-підприємцем Гриником А.О. було укладено договір купівлі-продажу № 350102 від 15.12.2016р.

Згідно з р. 1 договору предметом договору є товар, найменування, кількість та вартість якого зазначена в рахунках-фактурах, що видаються на замовлені партії товару. Продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар, отриманий по видатковій накладній згідно рахунку-фактури, яка видається для покупця в кожному окремому випадку отримання товару.

Відповідно до р. 2 договору товар відпускається покупцю на підставі видаткової накладної згідно рахунка-фактури. Умови постачання - самовивіз товару покупцем зі складу продавця. Право власності на товар у покупця виникає з моменту його отримання уповноваженим представником покупця або передачі транспортній організації для перевезення. Продавець надає покупцю наступні документи на товар, що поставляється: рахунок, видаткова і податкова накладні, копії документів якості підприємства-виробника. Оплата за отриманий товар здійснюється на розрахунковий рахунок продавця в строк, вказаний в рахунку-фактурі.

Згідно з п. 4.1.1. продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, асортимент та кількість якого відповідає умовам договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар: шини гумові ТАІТОNG385/65R22.5-20HS106 на суму 6 300 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 20-1180020 від 28.04.2017р., видатковою накладною № 118009 від 28.04.2017р., доданими до матеріалів справи.

Видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін без зауважень.

В рахунку-фактурі № 20-1180020 від 28.04.2017р. вказано, що рахунок підлягає оплаті в день отримання.

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Оскільки 28.04.2017р. товар було отримано відповідачем, то й оплату відповідач повинен був провести після прийняття товару. Однак, оплати в зазначений строк відповідач не здійснив.

04.10.2017р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 10-041017 від 04.10.2017р. з вимогою сплатити борг в розмірі 6 300 грн., зазначивши, що в разі невиконання вимог претензії до 04.11.2017р. звернеться до суду з позовом.

Відповідач вимог претензії не виконав, суму боргу не сплатив, що призвело до звернення позивача з позовом до суду.

23.04.2018р. відповідач перерахував суму боргу в розмірі 6 300 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 752 від 23.04.2018р.; призначення платежу: «За автошини згідно з рахунком № 20-1180020 від 28.04.2017р.».

Із врахуванням заяви від 02.05.2018р. про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 893, 74 грн. пені за період з 29.04.2017р. по 14.03.2018р., 693 грн. збитків, завданих інфляцією, за період з квітня 2017р. по березень 2018р., 165,70 грн. процентів річних за період з 28.04.2017р. по 29.04.2017р.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6.2. договору за прострочення здійснення розрахунку за товар в термін, вказаний в п. 2.5. даного договору, покупець зобов'язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на цей період, за кожен день прострочення платежу.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 893, 74 грн. пені за період з 29.04.2017р. по 14.03.2018р. підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач повинен був оплатити отриманий товар 28.04.2017р., отже із 29.04.2017р. починається прострочення виконання зобов'язання з оплати вартості товару, отриманого на підставі договору купівлі-продажу № 350102 від 15.12.2016р.

Враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання по оплаті мало бути виконано.

Враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, до стягнення з відповідача за порушення строку оплати товару відповідно до договору купівлі-продажу № 350102 від 15.12.2016р. підлягає пеня в розмірі 799,67 грн., виходячи з розрахунку:

- з 29.04.2017р. по 29.10.2017р. (сума боргу 6300 грн.) розрахунок пені відбувається за формулою: пеня = С х 2УСД х Д : 100, де С - сума боргу, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

З 29.04.2017р. по 25.05.2017р., кількість днів прострочення-27, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день становить 0.071 %, сума пені за період прострочення- 121.17 грн.; з 26.05.2017 по 06.07.2017 кількість днів прострочення-42, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день становить 0.068 %, сума пені за період прострочення- 181.23 грн.; з 07.07.2017 по 03.08.2017 кількість днів прострочення-28, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день становить 0.068 %, сума пені за період прострочення- 120.82 грн.; з 04.08.2017 по 14.09.2017 кількість днів прострочення-42, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день становить 0.068 %, сума пені за період прострочення- 181.23 грн.; з 15.09.2017 по 26.10.2017 кількість днів прострочення- 42, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день становить 0.068 %, сума пені за період прострочення - 181.23 грн.; з 27.10.2017 по 29.10.2017 кількість днів прострочення-3, розмір подвійної облікової ставки НБУ в день становить 0.074 %, сума пені за період прострочення - 13.98 грн.

В позові про стягнення 94,07 грн. пені слід відмовити як нарахованій безпідставно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати поставленого товару, з нього на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України слід також стягнути проценти річних в розмірі 165,70 грн. за період з 29.04.2017р. по 14.03.2018р.

Перевіривши правильність нарахування інфляційних за допомогою програмного комплексу «Ліга: закон для всіх» судом встановлено, що є правові підстави для нарахування 693 грн. інфляційних.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судові витрати на підставі п. 3 ч. 4 ст.129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 599, 610, 611, 612, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 232 Господарського кодексу України ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із фізичної особи-підприємця Гриника Андрія Олександровича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Корсика" (21022, м. Вінниця, вул. Гонти, 24А, ) 1 658 грн. 37 коп., з них: 799 грн. 67 коп. пені, 693 грн. збитків, завданих інфляцією, 165 грн. 70 коп. процентів річних; 362 грн. 80 коп. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

3. У стягненні 94 грн. 07 коп. пені відмовити.

Повне рішення складено: 07.05.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя І. О. Якушева