ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1421/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представника Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - Яковенка П.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017

та ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017

за скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

у справі № 922/1421/13

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про стягнення 4 341 080, 22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", Стягувач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (далі - КП "Харківські теплові мережі", Боржник) про стягнення 4 341 080, 22 грн., з яких 3058467,35 грн. - 3% річних, 1282612,87 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.04.2013 у справі № 922/1421/13 (суддя Шарко Л.В.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 3058467,35 грн. - 3% річних, 1282612,87 грн. інфляційних втрат, 68820,00 грн. судового збору.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом Харківської області 14.05.2013 видано наказ.

У липні 2017 ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про: - визнання незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 39013857; - визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій № 39013857 від 14.07.2017.

Скарга обґрунтована посиланням на статті 19, 124 Конституції України, статті 2, 3, 18, 34, 35 Закону "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, статтю 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VIII.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 (суддя - Шарко Л.В.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 (колегія суддів у складі: Шутенко І.А. - головуючий, Здоровко Л.М., Плахов О.В.) у справі № 922/1421/13, припинено провадження з розгляду скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 39013857 від 14.07.2017 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення 68820,00 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини скарги - відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що державним виконавцем правомірно зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 39013857 в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, яка виникла до 01.07.2016. Припиняючи провадження в частині визнання недійсною постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 39013857 від 14.07.2017 щодо зупинення виконавчого провадження про стягнення 68820,00 грн. судового збору на підставі п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017), суди виходили з того, що державний виконавець постановою від 23.08.2017 усунув помилку щодо зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого та постановою апеляційного господарських судів, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо визнання незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 39013857 та визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій № 39013857 від 14.07.2017.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ст.ст. 5, 6, 18, 34, 35 Закону України "Про виконавче провадження" та вказує на те, що заборгованість не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

На підставі п. 6 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.12.2017 № 38-р касаційна скарга разом із справою № 922/1421/13 передана до Касаційного господарського суду у склады Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2018 визначено склад колегії для розгляду даної справи : Ткаченко Н.Г. (доповідач, головуючий), Жуков С.В., Білоус В.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 касаційну скаргу прийнято до провадження, призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.05.2018 та встановлено строк для подання відзивів на касаційну скаргу до 20.04.2018.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відзивів на касаційну скаргу , у встановлений в ухвалі від 12.03.2018 строк, не надходило.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2013 у справі № 922/1421/13 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 3058467,35 грн. - 3% річних, 1282612,87 грн. інфляційних втрат, 68820,00 грн. судового збору.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області 14.05.2013 видано наказ.

19.07.2013 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39013857 .

14.07.2017 головним державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/1421/13, виданого господарським судом Харківської області 14.05.2013.

23.08.2017 головним державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки в постанові про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/1421/13 , виданого 14.05.2013, відповідно до якої викладено пункт 1 вказаної постанови у наступній редакції: зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/1421/13, виданого 14.05.2013, про: стягнення з КП "Харківські теплові мережі" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 33058467,35 грн. - 3% річних, 1282612,87 грн. інфляційних втрат, 68820,00 грн. судового збору, у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин.

Законом України "Про виконавче провадження" врегульовано питання, пов'язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Частиною 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Тобто, п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками [підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)], а частина 4. ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ використаний станом на 1 липня 2016 року), а саме, крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Судами також встановлено, що заборгованість Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" перед Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" за спожитий природний газ виникла до 01.07.2016 для виробництва теплової енергії.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що оскільки Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, то заборгованість, яка стягується як 3% річних та інфляційні втрати нарахована на основну заборгованість за спожитий газ підпадає під дію п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження". У такому випадку, дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 39013857 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 39013857 .

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судові рішення попередніх інстанцій в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій, підлягають скасуванню з таких підстав.

Відповідно до підпункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, державним виконавцем 23.08.2017 винесена постанова про виправлення помилки у спірній постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017.

Отже, внесення змін до постанови зупинення вчинення виконавчих дій не є підставою для припинення провадження у розгляді скарги.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 922/5141/13 та від 22.03.2018 у справі № 922/4398/14.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, за наявності предмета спору (оскарження дій державного виконавця) помилково застосував приписи ст. 80 ГПК України та припинив провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 у виконавчому провадженні № 39013857, а тому суд касаційної інстанції погоджується з доводами заявника, викладеними у касаційній скарзі щодо порушення судами попередніх інстанцій п. 1.1. ч. 1 ст. 80 ГПК України , редакції чинній до 15.12.2017.

З огляду на наявність правових підстав для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 39013857, постанова державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017, яка винесена з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, судом касаційної інстанції не приймаються до уваги аргументи касаційної скарги щодо не віднесення судового збору до заборгованості, встановленої судовим рішенням, за яким виконавче провадження підлягає зупиненню на підставі Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та Закону України "Про виконавче провадження", оскільки, враховуючи вимоги ст.ст. 18, 34 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 29.04.2013 у даній справі позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 3058467,35 грн. - 3% річних, 1282612,87 грн. інфляційних втрат, а також 68820,00 грн. судового збору, на виконання вказаного рішення 14.05.2013 видано наказ, в тому числі і на стягнення судового збору, враховуючи викладене державний виконавець правомірно зупинив виконавчі дії, щодо виконання вказаного судового рішення, за наказом виданим на всю заборгованість в тому числі і на стягнення судового збору.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами 1 - 3 ст. 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Отже, невірне застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень в частині припинення провадження з розгляду скарги про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 39013857 від 14.07.2017 щодо зупинення виконавчого провадження про стягнення 68820,00 грн. судового збору, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 311, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі №922/1421/13 в частині припинення провадження з розгляду скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 у виконавчому провадженні ВП № 39013857 скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № 922/1421/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді - Білоус В.В.

Жуков С.В.