ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2018м. ДніпроСправа № 904/6014/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Народне надбання», м. Дніпро

до:

Відповідача-1: Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська», с. Зелений Бір, Київська область

Відповідача-2: Приватного підприємства «Файні корми», м. Дніпро

про стягнення з відповідача 1 суми боргу в розмірі 39000грн., пені в розмірі 20946грн.32коп., 3%річних в розмірі 2008грн., суми інфляційної складової в розмірі 47471грн.73коп.; стягнення солідарно з відповідачів суми 500грн.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача 1: Каленський В.І. - за дов. від 26.04.2018р.

Від відповідача 1: Скиба М.А. - за дов. від 26.04.2018р.

Від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Народне надбання» м. Дніпро звернулось до 1. Публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» с. Зелений Бір та 2. Приватного підприємства «Файні корми» м. Дніпро з позовом про стягнення з відповідача 1 суми боргу в розмірі 39000грн., пені в розмірі 20946грн.32коп., 3% річних в розмірі 2008грн., суми інфляційної складової в розмірі 47471грн.73коп.; стягнення солідарно з відповідачів суми 500грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем 1 положень договору поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. щодо оплати поставленої продукції та порушення відповідачем 2 зобов'язань за договором поруки від 13.06.2016р.; специфікації №1 від 06.06.2016р., №2 від 10.06.2016р., №3 від 23.06.2016р., №4 від 01.07.2016р., №5 від 07.07.2016р.; рахунки на оплату №17 від 08.06.2016р., №20 від 10.06.2016р., №30 від 24.06.2016р., №32 від 02.07.2016р., №44 від 08.07.2016р.; видаткові накладні №25 від 08.06.2016р., №31 від 13.06.2016р., №41 від 24.06.2016р., №43 від 02.07.2016р., №51 від 08.07.2016р.; платіжні доручення та виписку з банківського рахунку позивача; вимогу №16/02-1 від 16.02.2017р.; розрахунок сум та положення Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що ним на підставі укладеного з ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» договору поставки №2/06-7 від 02.06.2017р. було поставлено відповідачу 1 товар (макуха соняшникова, шрот соняшниковий) згідно видаткових накладних №25 від 08.06.2016р. на суму 108194грн., №31 від 13.06.2016р. на суму 107207грн., №41 від 24.06.2016р. на суму 180574грн., №43 від 02.07.2016р. на суму 134018грн., №51 від 08.07.2016р. на суму 180050грн.

Пунктом 3.1 договору №2/06-7 від 02.06.2017р. передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем на умовах, визначених у специфікації. Оплата товару здійснюється до моменту розвантаження товару.

Позивач зазначає, що вартість поставленого товару згідно видаткових накладних №25 від 08.06.2016р. та №31 від 13.06.2016р. була сплачена відповідачем 1 своєчасно. Розрахунки за товар, поставлений згідно видаткових накладних №41 від 24.06.2016р., №43 від 02.07.2016р. здійснені в повному обсязі, але несвоєчасно.

Вартість товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р., сплачена не в повному обсязі. Сума боргу за цією видатковою накладною становить 39500грн.

Відповідно до пункту 6.2 договору поставки №2/06-7 від 02.06.2017р. позивач нарахував пеню в розмірі 20946грн.32коп. за загальний період з 25.06.2016р. по 21.04.2017р.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 2008грн. за загальний період з 25.06.2016р. по 21.04.2017р., суму інфляційної складової в розмірі 47471грн.73коп. за період червень 2016р. - квітень 2017р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором поставки №2/06-7 від 02.06.2017р., позивачем був підписаний договір поруки від 13.06.2016р. з Приватним підприємством «Файні корми», згідно якого поручитель (відповідач 2) зобов'язується частково відповідати перед кредитором (позивач) за виконання боржником (відповідач 1) зобов'язань за договором поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. (основний договір).

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором включає:

- зобов'язання здійснити поставку товару за основним договором (основне зобов'язання);

- зобов'язання відшкодувати кредитору шкоду, заподіяну невиконанням чи неналежним виконанням основного зобов'язання;

- зобов'язання сплатити кредитору неустойку за порушення основного зобов'язання боржником

- зобов'язання сплатити кредитору проценти за користування чужими грошовими коштами за невиконання основного зобов'язання.

Пунктом 2.3 договору поруки від 13.06.2016р. визначено, що строк виконання забезпеченого цим договором настає протягом 3календарних днів з моменту отримання поручителем відповідної вимоги.

Згідно пунктів 3.2, 6.1 вказаного договору відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою поручителем кредитору 500грн. поручитель та боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність за виконання зобов'язань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2017р. було порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 06.06.2017р., 21.06.2017р., 05.07.2017р., 24.07.2017р., 27.09.2017р., 10.10.2017р., 17.04.2018р. та 02.05.2018р.

У наданому до суду клопотанні №06/06-2 від 06.06.2017р. відповідач-2 вказав про розгляд справи за відсутності представника підприємства. Також було зазначено про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача 1 надав до суду заперечення, в яких виклав незгоду з позовними вимогами в повному обсязі та зазначив, що:

- 08.06.2016р. позивач відвантажив макуху соняшникову в кількості 23,02т на загальну вартість 108194грн., що підтверджено товарно-транспортною накладною №8106 від 08.06.2016р. На цей товар позивач виписав видаткову накладну №25 від 08.06.2016р. та рахунок №17, сплачений платіжним дорученням №260 від 09.06.2016р.;

- 13.06.2016р. позивач відвантажив макуху соняшникову в кількості 22,81т на загальну вартість 107207грн., що підтверджено товарно-транспортною накладною №13106 від 13.06.2016р. На цей товар позивач виписав видаткову накладну №31 від 13.06.2016р. та рахунок №20, сплачений платіжним дорученням №264 від 13.06.2016р.;

- 02.07.2016р. позивач відвантажив макуху соняшникову в кількості 23,72т на загальну вартість 134018грн., що підтверджено товарно-транспортною накладною №2107 від 02.07.2016р. На цей товар позивач виписав видаткову накладну №45 від 02.07.2016р. та рахунок №35, сплачений платіжними дорученнями №346 від 07.07.2016р. на суму 40000грн., №353 від 08.07.2016р. на суму 40000грн., №359 від 11.07.2016р. на суму 20000грн., №378 від 15.07.2016р. на суму 34018грн.;

- 08.07.2016р. позивач відвантажив шрот соняшниковий універсальний тостований негранульований в кількості 27,7т на загальну вартість 180050грн., що підтверджено товарно-транспортною накладною №8107 від 08.07.2016р. На цей товар позивач виписав видаткову накладну №51 від 08.07.2016р. та рахунок №44, сплачений платіжними дорученнями №423 від 26.06.2016р. на суму 10000грн., №443 від 28.07.2016р. на суму 10000грн., №463 від 02.08.2016р. на суму 10000грн., №548 від 12.08.2016р. на суму 15000грн., №563 від 15.08.2016р. на суму 5000грн., №622 від 25.08.2016р. на суму 10000грн., №685 від 08.09.2016р. на суму 10000грн., №689 від 09.09.2016р. на суму 5000грн., №706 від 15.09.2016р. на суму 5000грн., №723 від 21.09.2016р. на суму 5000грн., №761 від 27.09.2016р. на суму 5000грн., №781 від 30.09.2016р. на суму 10000грн., №804 від 03.10.2016р. на суму 5000грн., №819 від 05.10.2016р. на суму 5000грн., №834 від 06.10.2016р. на суму 10000грн., №853 від 10.10.2016р. на суму 5000грн., №865 від 11.10.2016р. на суму 5000грн., №884 від 12.10.2016р. на суму 5000грн., №927 від 18.10.2016р. на суму 5000грн., №943 від 19.10.2016р. на суму 5000грн., №959 від 20.10.2016р. на суму 5000грн., №971 від 21.10.2016р. на суму 5000грн., №982 від 24.10.2016р. на суму 5000грн., №996 від 25.10.2016р. на суму 10000грн., №1008 від 26.10.2016р. на суму 10000грн., №1013 від 26.10.2016р. на суму 50грн.

Відповідач 1 зазначає, що виставлений позивачем рахунок №30 від 24.06.2016р. на суму 180574грн. частково сплачений платіжними дорученнями №332 від 05.07.2016р. та №340 від 06.07.2016р. Але товар за цим рахунком не був поставлений, внаслідок чого існує невиконане зобов'язання позивача з поставки товару на суму 141074грн.

У додаткових поясненнях від 21.06.2017р. відповідач 1 вказав, що на видаткових накладених №41 та №43 підпис директора ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» виконаний за допомогою факсимільного кліше або комп'ютерної техніки. Представник відповідача 1 зазначив, що на підприємстві відсутнє факсиміле, тому підпис керівника ПАТ "Птахофабрика «Васильківська» підроблений.

У письмових поясненнях №10/07-1 від 10.07.2017р. позивач вказав, що 02.07.2016р. товар на суму 134018грн. був поставлений згідно видаткової накладної №43 від 02.07.2016р. Саме цей номер видаткової накладної є правильним.

У додаткових письмових поясненнях ПАТ "Птахофабрика «Васильківська» від 20.07.2016р. зазначено, що відповідач 1 заперечує наявність боргу перед позивачем. Крім того, відповідач 1 не надавав згоди на зміну призначення платежу та зарахування коштів за іншим призначенням.

Враховуючи викладені вище обставини та пояснення представників сторін, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017р. у справі призначено судову технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково - дослідному інституту судових експертиз. Також вказаною ухвалою було зупинено провадження у справі №904/6014/17 до повернення матеріалів справи з Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р.), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Після повернення матеріалів справи із Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі №904/6014/17 було поновлено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2018р.

Крім того, вказаною ухвалою визначено розглядати справу №904/6014/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

У зв'язку з нез'явленням представників відповідачів в судове засідання від 17.04.2018р., суд відклав розгляд справи.

В судовому засіданні від 02.05.2018р. представники відповідача 1 зазначили про перетворення Публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» у Приватне акціонерне товариство «Птахофабрика «Васильківська» та надали відповідні докази.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.04.2018р. код ЄДРПОУ Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» 05513193 є тотожнім відповідному коду Публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» 05513193.

Враховуючи положення статті 52 Господарського процесуального кодексу України, суд залучає до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Птахофабрика «Васильківська» (05513193) як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» (05513193).

Представник позивача в судове засідання від 02.05.2018р. не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення учасників справи, суд установив таке.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Народне надбання» (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Птахофабрика Васильківська» (далі - покупець) підписаний договір поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. (далі - договір від 02.06.2016р.). За умовами зазначеного договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар у кількості, за номенклатурою, ціною, строками та умовами поставки відповідно умовами даного договору на підставі специфікації та/або накладних, які є невід'ємними частинами даного договору (пункт 1.1 договору).

В пункті 9.1 договору від 02.06.2016р. сторони узгодили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору від 02.06.2016р. специфікація до договору оформлюється сторонами у вигляді документа, який містить асортимент та кількість товару, ціну, а також інші умови, обумовлені в інших пунктах даного договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору від 02.06.2016р. найменування, кількість, одинці виміру, ціна та інші додаткові умови товар зазначаються сторонами у специфікації, що є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору від 02.06.2016р. визначено, що оплата за товар здійснюється покупцем на умовах, визначених у специфікації. Оплата товару здійснюється покупцем до моменту розвантаження товару.

Положеннями пункту 3.3 договору від 02.06.2016р. передбачено, що ціна кожної окремої партії, або партій товару визначається у специфікаціях та зазначається у видаткових накладних.

За приписами пункту 4.6 договору від 02.06.2016р. право власності на товар переходить до покупця з моменту оплати товару, а ризик випадкового знищення товару з моменту його передачі. Датою поставки та приймання партії товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженими представниками сторін.

Згідно з пунктом 6.2 договору від 02.06.2016р. у разі несвоєчасної оплати товару в термін, зазначений в договорі, покупець сплачує договірну санкцію за кожен день прострочення платежу в розмірі 1% від несплаченої суми боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3%річних.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Народне надбання» (далі - кредитор) та Приватним підприємством «Файні корми» (далі - поручитель) був підписаний договір поруки від 13.06.2016р. (далі - договір поруки), згідно якого поручитель зобов'язується частково відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань ТОВ «Птахофабрика «Васильківська» (далі - боржник) за договором поставки №2/06-7 від 02.06.2016р.(далі - основний договір), укладеним між кредитором та боржником.

Пунктом 6.1 вказаного договору визначено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань за основним договором.

В пункті 3.1 договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя перед кредитором включає зобов'язання - здійснити поставку товару за основним договором (основне зобов'язання); відшкодувати кредитору шкоду, завдану невиконанням або неналежним виконанням основного зобов'язання; сплатити кредитору неустойку за порушення основного зобов'язання боржником; сплатити кредитору проценти за користування чужими грошовими коштами за невиконання основного зобов'язання.

Згідно з пунктом 3.2 договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором у випадках, передбачених пунктом 3.1 договору обмежується сплатою поручителем кредитору грошових коштів в розмірі 500грн.

Відповідно до пункту 4.1 договору поруки поручитель зобов'язується виконати за боржника зобов'язання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та строки, визначені договором.

Пунктом 2.3 договору поруки встановлено, що строк виконання зобов'язання, забезпеченого цим договором, настає протягом 3 календарних днів з моменту отримання поручителем відповідної вимоги.

В матеріалах справи міститься вимога кредитора №16/02-1 від 16.02.2017р. (т.1 а.с. 96) на адресу поручителя про сплату 500грн. відповідно до положень договору поруки, яка отримана підприємством в той же день.

Під час провадження Приватне підприємство «Файні корми» надало до суду клопотання №06/06-2 від 06.06.2017р. (т.1 а.с. 98) за підписом керівника відповідача 2 про розгляд справи за відсутності представника відповідача 2 та відсутність заперечень щодо позовних вимог.

Заявляючи до стягнення суму боргу за договором поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. в розмірі 39500грн., ТОВ «Народне надбання» в позові посилається на неповну оплату товару, поставленого за видатковою накладною №51 від 08.07.2016р. згідно специфікації №5 від 07.07.2016р. Про це також зазначається у претензії №30/11-1 від 30.11.2016р. (т.1 а.с. 65-66), яка направлялась позивачем на адресу відповідача 1.

Специфікацією №5 від 07.07.2016р. до договору від 02.06.2016р. (а.с. 62) сторони узгодили поставку шроту соняшникового у кількості 25т (+/-10%) на загальну суму 162500грн.

Пунктом 3 вказаної специфікації сторони визначили, що покупець зобов'язується сплатити 100% вартості товару по факту надходження автотранспорту продавця або його перевізника та підтвердження належної якості товару на складі покупця.

Специфікація №5 від 07.07.2016р. підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

На виконання умов договору та специфікації №5 від 07.07.2016р., позивач 08.07.2016р. здійснив поставку товару (шроту соняшникового) у кількості 27,7т на загальну суму 180050грн., що підтверджується видатковою накладною №51 від 08.07.2016р. (т.1 а.с. 64) Вказана видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї.

Також, позивач виставив відповідачу 1 рахунок на оплату №44 від 08.07.2016р. (т.1 а.с. 63) на суму 180050грн.

З наведеного вбачається, що позивачем були належним чином виконані зобов'язання за договором та специфікацією №5 від 08.07.2016р. щодо поставки товару.

З огляду на умови договору та специфікації №5 від 07.07.2016р., відповідач 1 був зобов'язаний повністю сплатити вартість товару, отриманого на підставі вказаної специфікації та видаткової накладної №51 від 08.07.2016р. в строк до 08.07.2016р. (включно).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач 1 в повному обсязі виконав свої грошові зобов'язання з оплати товару, отриманого на підставі специфікації №5 від 07.07.2016р., при цьому ним було порушено строки оплати товару, визначені договором та специфікацією.

Факт оплати відповідачем 1 товару, отриманого згідно специфікації №5 від 07.07.2016р., підтверджується наступними платіжними дорученнями на загальну суму в розмірі 180050грн.: №423 від 26.07.2016р., №443 від 28.07.2016р., №463 від 02.08.2016р., №548 від 12.08.2016р., №563 від 15.08.2016р., №662 від 25.08.2016р., №685 від 08.09.2016р., №689 від 09.08.2016р., №706 від 15.09.2016р., №723 від 21.09.2016р., №761 від 27.09.2016р., №788 від 30.09.2016р., №804 від 03.10.2016р., №819 від 05.10.2016р., №834 від 06.10.2016р., №853 від 10.10.2016р., №865 від 11.10.2016р., №884 від 12.10.2016р., №927 від 18.10.2016р., №943 від 19.10.2016р., №959 від 20.10.2016р., №971 від 21.10.2016р., №982 від 24.10.2016р., №996 від 25.10.2016р., №1008 від 26.10.2016р. та №1013 від 26.10.2016р. (т.1, а.с. 149 - 174).

В графі «призначення платежу» перелічених вище платіжних доручень платником визначено, що оплата здійснюється згідно рахунка №44 від 08.07.2016р. Цей рахунок виставлявся позивачем для оплати товару, поставленого на підставі специфікації №5 від 07.07.2016р.

Відповідно до пункту 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 (Зареєстрований: Мін'юст України, 29.03.2004 за №377/8976), реквізит «призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «призначення платежу».

Відповідно до пункту 3.5 договору від 02.06.2016р. умови розрахунків можуть бути змінені за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору, що є невід'ємною його частиною. Належних та допустимих доказів такої зміни суду не надано.

Беручи до уваги викладене, відповідач 1 має право самостійно визначати цільове призначення своїх грошових коштів, а також самостійно визначати призначення платежів. З наявних платіжних доручень чітко вбачається призначення платежу. Жодних письмових домовленостей щодо того, що у випадку наявності заборгованості сплачені грошові кошти першочергово зараховуються на погашення боргу, між сторонами не укладалось, а відтак самостійне зарахування позивачем сплачених відповідачем грошових коштів в погашення боргу за попередні поставки є неправомірним.

Таким чином, наявними в матеріалах справи допустимими доказами доведено відсутність заборгованості відповідача 1 в розмірі 39500грн. за видатковою накладною №51 від 08.07.2016р.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 суми боргу в розмірі 39000грн. та солідарне стягнення з відповідачів суми боргу в розмірі 500грн. задоволенню не підлягають.

Слід зазначити, що фактично сума 39500грн. є різницею між сплаченими відповідачем 1 коштами в розмірі 141074грн. згідно платіжних доручень №332 від 05.07.2016р., №340 від 06.07.2016р. та сумою 180574грн., зазначеною позивачем у рахунку №30 від 24.06.2016р. і видатковій накладній №41 від 24.06.2016р.

Нарахування пені, 3% річних, інфляційної складової мотивовано неналежним виконанням відповідачем 1 своїх зобов'язань з оплати товару, поставленого згідно специфікацій №3 від 23.06.2016р., №4 від 01.07.2016р., №5 від 07.07.2016р.

Специфікацією №4 від 01.07.2016р. (т.1, а.с. 59) сторони узгодили поставку макухи соняшникової у кількості 20т (+/-10%) на загальну суму 113000грн.

Пунктом 3 вказаної специфікації сторони визначили, що покупець зобов'язується сплатити 100% вартості товару по факту надходження автотранспорту продавця або його перевізника та підтвердження належної якості товару на складі покупця.

Специфікація №4 від 01.07.2016р. підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

На виконання умов договору та специфікації №4 від 01.07.2016р., позивач 02.07.2016р. здійснив поставку товару (макухи соняшникової) у кількості 23,72т на загальну суму 134018грн., що підтверджується видатковою накладною №43 від 02.07.2016р. (т.1, а.с. 61) Вказана видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї.

Також, позивач виставив відповідачу 1 рахунок на оплату №35 від 02.07.2016р. (т.1, а.с. 60) на суму 134018грн.

З наведеного вбачається, що позивачем були належним чином виконані зобов'язання за договором та специфікацією №4 від 01.07.2016р. щодо поставки товару.

Під час провадження відповідач 1 зазначав, що товар за специфікацією №4 від 01.07.2016р. поставлявся згідно з видатковою накладною №45 від 02.07.2016р. (т. 1, а.с. 137) та наполягав на відсутності поставок товару за видатковою накладною №43 від 02.07.2016р.

Обидві видаткові накладні містять підписи представників сторін та печатки товариств, їх зміст (окрім номеру) співпадає. Представник позивача пояснював це помилкою ТОВ «Народне надбання» та зазначав, що правильним номером видаткової накладної, за якою поставлявся товар, є саме №43, інших поставок за специфікацією №4 від 01.07.2016р. не відбувалось.

Враховуючи наведене, суд приймає до уваги в якості доказу поставки товару за специфікацією №4 від 01.07.2016р. видаткову накладну №43 від 02.07.2016р.

З огляду на умови договору та специфікації №4 від 01.07.2016р., відповідач 1 був зобов'язаний повністю сплатити вартість товару, отриманого на підставі вказаної специфікації та видаткової накладної №43 від 02.07.2016р. в строк до 02.07.2016р. (включно).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач 1 в повному обсязі виконав свої грошові зобов'язання з оплати товару, отриманого на підставі специфікації №4 від 01.07.2016р., при цьому ним було порушено строки оплати товару, визначені договором та специфікацією.

Факт оплати відповідачем 1 товару, отриманого згідно специфікації №4 від 01.07.2016р., підтверджується наступними платіжними дорученнями на загальну суму в розмірі 134018грн.: №346 від 07.07.2016р., №353 від 08.07.2016р., №359 від 11.07.2016р. та №378 від 15.07.2016р. (т.1, а.с. 141 - 144). Як вбачається зі змісту вказаних платіжних доручень, в графі призначення платежу визначено, що оплата здійснюється згідно рахунка №35 від 02.07.2016р. Вказаний рахунок виставлявся позивачем до специфікації №4 від 01.07.2016р.

Як зазначено в специфікації №3 від 23.06.2016р. (т.1, а.с. 56), сторони домовились про поставку покупцю партії товару, що належить постачальнику, - макуха соняшникова в кількості 20т. (+/-10%) на загальну суму 113000грн. Покупець зобов'язується сплатити 100% вартості товару по факту надходження автотранспорту продавця або його перевізника та підтвердження належної якості товару на складі покупця.

В якості доказу поставки товару за цією специфікацію позивач долучив до позову рахунок на оплату №30 від 24.06.2016р. на суму 180574грн. (т.1, а.с. 57) та видаткову накладну №41 від 24.06.2016р. (т.1, а.с. 58) на таку ж суму.

Відповідач 1 наполягав на тому, що поставка товару не відбулась, а кошти в розмірі 141074грн., сплачені ним платіжними дорученнями №332 від 05.07.2016р. (т.1. а.с. 175) та №340 від 06.07.2016р.(т.1. а.с. 176), мають бути повернені підприємству.

Також під час судового провадження представник відповідача 1 зазначив, що на підприємстві відсутнє факсиміле та наполягав на тому, що підпис керівника ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» на видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. підроблений.

Для вирішення цього питання, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017р. призначалась судова технічна експертиза. На розгляд експертів ставились наступні питання:

- яким способом нанесений відтиск печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» на видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с.33), специфікації №3 від 23.06.2016р. до договору поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. (т.2, а.с. 31)?

- чи виконані підпис представника, відтиск печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» та підпис представника, відтиск печатки ТОВ «Народне надбання» у видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с.33) за допомогою комп'ютерної техніки?

- чи нанесено відтиск печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» у видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с.33), специфікації №3 від 23.06.2016р. до договору поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. (т.2, а.с. 31) печаткою ПАТ «Птахофабрика «Васильківська»?

- чи використані одні й ті самі чорнила при нанесенні на видаткову накладну №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с.33) підпису представника та відтиску печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» і підпису представника та відтиску печатки ТОВ «Народне надбання»?

- чи виконані підпис представника, відтиск печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» та підпис представника, відтиск печатки ТОВ «Народне надбання» у видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с.33) у різний час?

У висновку експертів №3764/3765-17 (т.3, а.с. 9-26) було надано такі відповіді:

- відтиски печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська» на видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с. 33) та на специфікації №3 від 23.06.2016р. до договору поставки №2/06-7 від 02.06.2017р. (т.2, а.с.31) нанесені рельєфними кліше, фарбувальною речовиною синього кольору

- на видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с. 33): підпис представника в графі: «Отримав(ла)» - являє собою відтиск, що нанесений рельєфним кліше - факсиміле; відтиск печатки ПАТ "Птахофабрика «Васильківська», нанесений рельєфним кліше, фарбувальною речовиною синього кольору; відтиск печатки ТОВ «Народне надбання», нанесений рельєфним кліше, фарбувальною речовиною синього кольору; підпис представника в графі: «Від постачальника» - являє собою відтиск, що нанесений рельєфним кліше - факсиміле.

Монтаж при виконанні відтисків факсиміле та відтисків печаток на видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с. 33) за допомогою комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки (сканування відтисків печаток та факсиміле з інших документів та нанесення їх зображень за допомогою принтерів; копіювання відтисків печаток та факсиміле за допомогою копіювальних апаратів) не застосовувався.

- досліджувані відтиски печатки ПАТ «Птахофабрика "Васильківська» на видатковій накладній №41 від 24.06.2016р. (т.2, а.с. 33) та на специфікації №3 від 23.06.2016р. до договору поставки №2/06-7 від 02.06.2016р. (т.2, а.с. 31) - нанесені не кліше печатки ПАТ «Птахофабрика «Васильківська», вільні та експериментальні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження.

Решту питань, викладених в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017р., експертам не вдалось вирішити.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пунктів 2.2, 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. (Зареєстрований: Мін'юст України, 05.06.1995 за №168/704)(із змінами та доповненнями), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною 3 статті 207 Цивільного кодексу України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

«Факсиміле» позначають печатку (кліше), за допомогою якої відтворюють підпис особи.

Отже, для застосування факсимільного підпису для оформлення правочинів, вчинення інших господарських операцій, необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між сторонами письмовій угоді, в якій погоджується використання факсиміле і зразки справжнього та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору чи іншого документу. Саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 10.3 договору від 02.06.2016р. сторони домовились про право використання факсиміле при оформленні договору, специфікацій, додатків, довіреностей, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та інших документів, пов'язаних із виконанням даного договору. Факсимільний підпис матиме таку ж силу, як і справжній підпис керівника.

Але в матеріалах справи і, зокрема, в тексті договору або додатках до нього, відсутні докази узгодження зразків справжнього та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору. Крім того, відповідач 1 наполягав на відсутності факсиміле на підприємстві, відсутності належних доказів поставки товару згідно рахунку №30 від 24.06.2016р. та заперечував проти визнання належним доказом видаткову накладну №41 від 24.06.2016р.

Додатково, в якості доказів поставки за спірною видатковою накладною, позивачем були залучені до справи копії акту (т.2, а.с. 64) та експертного висновку ТОВ «Центр ветеринарної діагностики» №840/к від 29.06.2016р. (т.2, а.с. 65), отриманих, згідно з поясненнями позивача, засобами електронного зв'язку. Згідно цих документів, відповідач 1 повідомляв позивача про неналежну якість товару, отриманого згідно специфікації №3 від 23.06.2016р. за договором поставки №2/06-7 від 02.06.2016р.

Згідно пункту 10.1 договору від 02.06.2016р. договір, а також будь-який інший документ, передбачений дійсним договором, скріплений печаткою підприємства та підписаний уповноваженими представниками сторін і переданий електронною поштою, набуває юридичної сили та вважається оригіналом, який зобов'язує обидві сторони виконувати умови договору у випадку затвердження його іншою стороною.

Пунктом 11.2 договору від 02.06.2016р. передбачено, що з метою прискорення документообігу між сторонами, специфікації з підписами та печатками сторін можуть надсилатись одна-одній за допомогою електронної пошти на наступні адреси: адреса постачальника - , адреса покупця - .

Разом з тим, на момент вирішення спору позивачем не надано суду доказів отримання вказаних документів в передбаченому договором порядку, тому аргументи позивача про доведеність поставки товару з посиланням на акт та експертний висновок ТОВ «Центр ветеринарної діагностики» №840/к від 29.06.2016р. судом відхиляються.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність на момент вирішення спору в матеріалах справи належних доказів поставки товару на суму 180574грн. згідно рахунку №30 від 24.06.2016р.

Відповідно до пункту 6.2 договору від 02.06.2016р., у разі несвоєчасної оплати товару в термін, зазначений договором, покупець сплачує постачальнику договірну санкцію за кожен день прострочення платежу в розмірі 1% від несплаченої суми боргу, із урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

На підставі вказаного пункту та з урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» позивач нарахував і заявив до стягнення пеню в розмірі в розмірі 20946грн.32коп., а саме:

- за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №41 від 24.06.2016р., в сумі 1741грн.15коп. за період з 25.06.2016р. по 07.07.2016р.;

- за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №43 від 02.07.2016р., в сумі 1496грн.54коп. за період з 03.07.2016р. по 12.08.2016р.;

- за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р., в сумі 17708грн.63коп. за період з 09.07.2016р. по 21.04.2017р.

Як вбачається з доданого до позову розрахунку, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував суму 3%річних в розмірі 2008грн., а саме:

- за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №41 від 24.06.2016р., в сумі 158грн. за період з 25.06.2016р. по 07.07.2016р.;

- за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №43 від 02.07.2016р., в сумі 135грн. за період з 03.07.2016р. по 12.08.2016р.;

- за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р., в сумі 1715грн. за період з 09.07.2016р. по 21.04.2017р.

Також за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р., позивач нарахував та заявив до стягнення суму інфляційної складової в розмірі 47471грн.73коп. за період червень 2016р. - березень 2017р.

За результатами перевірки розрахунків позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо:

- стягнення пені в розмірі 11296грн.48коп.:

за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №43 від 02.07.2016р., в сумі 836грн.91коп. за період з 03.07.2016р. по 14.07.2016р.;

за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р., в сумі 10459грн.57коп. за період з 09.07.2016р. по 23.10.2016р.

- стягнення 3%річних 1077грн.29коп.:

за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №43 від 02.07.2016р., в сумі 76грн.08коп. за період з 03.07.2016р. по 14.07.2016р.;

за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р., в сумі 1001грн.21коп. за період з 09.07.2016р. по 25.10.2016р.

- стягнення інфляційної складової в розмірі 2582грн.15коп. за період серпень-жовтень 2016р. за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №51 від 08.07.2016р.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 9649грн.84коп., 3% річних в розмірі 930грн.71коп., суми інфляційної складової в розмірі 44889грн.58коп. суд відмовляє. Відмова у задоволенні вимог в цій частині обумовлена помилковим розрахунком; недоведеністю поставки за видатковою накладною №41 від 24.06.2016р. та порушення відповідачем 1 обов'язку сплатити товар; необґрунтованою зміною позивачем в односторонньому порядку призначень платежів відповідача 1.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи судом призначалась судова технічна експертиза, оплату вартості якої було покладено на відповідача 1. Згідно з матеріалами справи, вартість вказаної експертизи в розмірі 14872грн. в повному обсязі сплачена відповідачем 1.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд покладає на позивача витрати відповідача 1 з оплати судової технічної експертизи в розмірі 12848грн.60коп.

Витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 81, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Народне надбання» до Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» та Приватного підприємства «Файні корми» про стягнення з відповідача-1 суми боргу в розмірі 39000грн., пені в розмірі 20946грн.32коп., 3%річних в розмірі 2008грн., суми інфляційної складової в розмірі 47471грн.73коп.; стягнення солідарно з відповідачів суми 500грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Птахофабрика "Васильківська" (ідентифікаційний код: 05513193; місцезнаходження: 08635, Київська область, Васильківський район, сел. Зелений Бір, вул. Тараса Шевченка, буд. 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Народне надбання" (ідентифікаційний код: 40144553; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 20, оф. 8) пеню в розмірі 11296грн.48коп., 3%річних в розмірі 1077грн.29коп., суму інфляційної складової в розмірі 2582грн.15коп. та судовий збір в розмірі 224грн.33коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» суми боргу в розмірі 39000грн., пені в розмірі 9649грн.84коп., 3% річних в розмірі 930грн.71коп., суми інфляційної складової в розмірі 44889грн.58коп. - відмовити.

В задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення з Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» та Приватного підприємства «Файні корми» суми в розмірі 500грн. - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Народне надбання» (ідентифікаційний код: 40144553; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 20, оф. 8) на користь Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» (ідентифікаційний код: 05513193; місцезнаходження: 08635, Київська область, Васильківський район, сел. Зелений Бір, вул. Тараса Шевченка, буд. 19) суму витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в розмірі 12848грн.60коп.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 02.05.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складений та підписаний 10.05.2018р.

Суддя Новікова Р.Г.