ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.05.2018 Справа № 917/512/18

Суддя Киричук О.А. , розглянувши матеріали

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Роленко Олени Євгеніївни, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес - 3000» м. Полтава

про стягнення 3 465 659 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Роленко Олена Євгеніївна звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес - 3000» про стягнення 3 465 659 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява від 07.05.18 р. не відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1762 гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, на момент звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання позовної заяви із вимогою про стягнення 3 465 659 грн., становить 5198489 грн.

Натомість, позивачем надані докази про сплату лише 1762 грн. судового збору.

Так, до позову позивачем долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтоване тим, що як зазначає позивач, вона втратила все належне їй майно, за рахунок якого нею здійснювалася підприємницька діяльність. Позивач вказує, що сума судового збору, який позивач має сплатити за подання вказаного позову значно перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

За приписами наведеної норми Закону підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Виходячи з зазначеного, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази згідно з приписами статтею 74 ГПК України.

Тобто, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Будь-яких доказів щодо того, що сума судового збору, який позивач має сплатити за подання вказаного позову значно перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, суду не надано.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи те, що відстрочення або розстрочення позивачу (заявнику) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду, та з огляду на те, що заявником не подані докази в обґрунтування свого клопотання та на підтвердження виключних обставин для надання відстрочки сплати судового збору, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За наведених обставин, позивачем не сплачено судовий збір, розмір якого встановлений законом, відтак, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому розмірі.

Позивачем можуть бути усунені вказані недоліки шляхом подання доказів про сплату судового збору в розмірі 50222,89 грн.

Відповідно до ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний до подання позовної заяви надіслати іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

До позовної заяви від 07.05.18 р. не надано опису вкладення в поштовий конверт на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів. Касовий чек від 07.05.18 р. надано в ксерокопії.

Позивачем можуть бути усунені вказані недоліки шляхом подання зазначених доказів про направлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Киричук О.А.