ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" травня 2018 р. Справа № 918/302/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали позовної заяви від 03/05/2018 р. №132

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС"

про стягнення в сумі 2 619 000,00 грн. безпідставно отриманих коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" про стягнення 2 619 000,00 грн. безпідставно отриманих коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач сплатив на рахунок відповідача кошти в загальному розмірі 2 619 000,00 грн. за отриманий товар. Однак, проведена оплата відбулася не на належний рахунок, і відповідно в подальшому була визнана такою, що не здійснена на виконання зобов'язання із оплати поставленого товару. Позивач вважає, що відповідач набув майно (грошові кошти) у даному випадку за рахунок позивача без належної правової підстави, тому зобов'язаний повернути для ТОВ "Галичина-Захід" таке майно (грошові кошти).

Одночасно із позовною заявою позивач подав заяву №133 від 03.05.2018 р. про забезпечення позову, у якій просить суд забезпечити позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу, виданого на виконання Постанови Верховного суду від 05.04.2018 р. у справі №914/1027/16; накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС", що знаходяться на всіх рахунках останнього у банківських установах у межах суми позову у розмірі 2 619 000 грн. та судових витрат у розмірі 39 285 грн.; накласти арешт на майно ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" у межах суми позову у розмірі 2 619 000 грн. та судових витрат у розмірі 39 285 грн.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову в своїй заяві позивач зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза умисного створення відсутності майна або грошових коштів у відповідача, що може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" про вжиття заходів забезпечення позову суд враховує наступне.

Згідно положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема заборонити відповідачу та іншим особами вчиняти певні дії щодо предмету спору.

При цьому забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Слід зауважити, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна достатньо обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Слід звернути увагу, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачем не достатньо обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

Заявником до заяви про забезпечення позову, окрім копії витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, квитанції про сплату судового збору та довіреності на ім'я представника позивача, не подано жодних інших доказів, у том числі і доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову. Так, з поданих заявником матеріалів судом встановлено, що останні, зокрема, не містять будь-яких доказів на підтвердження факту витрачання відповідачем коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

Окрім того, вимога про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не пов`язана з предметом позову, оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача грошових коштів, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти, не подано.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" про вжиття визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Отже, у задоволенні згаданої заяви необхідно відмовити.

Відхиляючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід звернути увагу позивача, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" у задоволенні заяви № 133 від 03.05.2018р про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу, виданого на виконання Постанови Верховного суду від 05.04.2018 р. у справі №914/1027/16; накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС", що знаходяться на всіх рахунках останнього у банківських установах у межах суми позову у розмірі 2 619 000 грн. та судових витрат у розмірі 39 285 грн.; накладення арешту на майно ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" у межах суми позову у розмірі 2 619 000 грн. та судових витрат у розмірі 39 285 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 11.05.2018 р. та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання) до Рівненського апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.