Справа № 909/190/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.05.2018 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б.В. , секретар судового засідання Попович Л.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту", вул.Спаська, 5,м.Київ,04071

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" вул. Незалежності, 48,м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення суми збитків у вигляді не одержавного прибутку у розмірі 16 823 762, 38 грн

за участю:

Від позивача: Данилюк Г.Й. , (довіреність від 07.03.18 )

Від відповідача: Яцишин І.В. , (довіреність від 03.01.18 )

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" до публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів" "Прикарпаттрансгаз" про стягнення суми збитків у вигляді не одержавного прибутку у розмірі 16 823 762, 38 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.03.2018.

29.03.2018 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 19.04.2018.

19.04.2018 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 10.05.2018.

Позивачем через канцелярію суду 02.05.2018 подано клопотання про колегіальний розгляд справи, яке обгрунтоване тим, що спори стосовно проведення публічних закупівель є однією із складних категорій справ, підвідомчих господарським судам та сума позову становить 16823762,8 грн.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання про призначення колегіального розгляду справи підтвердив, з підстав викладених в клопотанні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти клопотання про призначення колегіального розгляду справи, вважає, що позивачем не підтверджено жодними доказами те, що справа є складною і її слід розглядати колегією у складі трьох суддів, просить відмовити в його задоволенні.

При вирішенні питання щодо колегіального розгляду справи суд виходить з наступного.

Положеннями частини 10 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється ухвала.

Таким чином, колегіальний розгляд справи може бути призначено як за клопотаннями учасників справи, так і з ініціативи суду.

Приписами частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що будь-яку справу, що відноситься до підсудності суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку наказного і спрощеного позовного провадження.

Дані положення кореспондуються з приписами частини 1 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Разом із цим, законом не визначено, які саме категорії справ підлягають колегіальному розгляду як і не визначено критерії їх складності.

Таким чином, питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду справи вирішується судом з урахуванням категорії спору та з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи.

Відтак, суд вважає, що наведені заявником обставини у даній справі є лише припущенням останнього про її складність, а самі обставини не підтверджені конкретними доказами.

При цьому, суд зазначає, що посилання заявника на необхідність з'ясування ряду обставин, що мають важливе значення для вирішення справи є процесуальними діями суду та не впливають на визначення справи як складної.

Крім того, в силу положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ також Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (пункт 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

При цьому, розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду у справах Савенкова проти України № 4469/07 від 02.05.2013, Папазова та інші проти України № 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Одночасно, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Совтрансавто-Холдинг проти України № 48553/99 від 25.07.2002; Україна - Тюмень проти України № 22603/02 від 22.11.2007).

За таких обставин, станом на день розгляду поданого клопотання, справа не викликає тієї складності, яка потребує колегіального розгляду, а його призначення сприятиме затягуванню її розгляду.

Керуючись статтями 33, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" про призначення колегіального розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 10.05.2018.

Ухвала підписана 10.05.2018.

Суддя Деделюк Б.В.