ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2018 р.Справа № 922/822/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця Кожевнікова Данили Андрійовича, м. Харків
про стягнення 5265,19 грн
за участю представників сторін:

позивача - Ворожбянов А.М., довіреність №08-21/34/2-18 від 04.01.2018 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кожевнікова Данила Андрійовича, в якому просить суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 5265,19 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 квітня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 03 травня 2018 року об 11 годин 00 хвилин.

16 квітня 2018 року до канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він просить суд винести законне, обгрунтоване рішення та розглядати справу без його участі, повідомляє, що витрат, появ'язаних з розглядом справи, не поніс.

Приписами статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати докази, заяви, клопотання, надавати пояснення суду, свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. При розгляді справи судом, учасники справи викладають свої вимоги, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях; заяви, клопотання подаються в письмовій або усній формі (частина 1 статті 169 Господарського процесуального кодексу України). Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (стаття 113 Господарського процесуального кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 03 квітня 2018 року судом встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Отже, відповідачем було надано відзив у строк встановлений судом.

03 травня 2018 року в судове засідання з'явився представник позивача, який підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Харківською міською радою здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади, додержання вимог земельного законодавства.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.03.2018 № 117846033:

- право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею

175 кв.м по АДРЕСА_1 з 12.06.2017 по 13.07.2017 зареєстроване за ОСОБА_3 (підстава виникнення права власності: декларація про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: ХК14, виданий 25.05.2017, видавник: Інспекція ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради);

- право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 175 кв.м по АДРЕСА_1 з 13.07.2017 по 23.08.2017 зареєстроване за Кожевніковим Данилом Андрійовичем (підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу від 13.07.2017 № 1771).

Кожевніков Д.А. з 29.01.2016 зареєстрований, як фізична особа- підприємець.

ФО-П Кожевніков Д.А. з 13.07.2017 по 23.08.2017 використовував земельну ділянку площею 0,0182 га по АДРЕСА_1 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до вищезазначеної інформації та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 23.08.2017 № 5305/0/225-17 речові права відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не зареєстровані.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,0182 га по АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Відповідач у період з 13.07.2017 по 23.08.2017 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти.

Зазначені законодавчі приписи та встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до ФО-П Кожевнікова Д.А. про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по АДРЕСА_1.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 22.03.2018 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ФО-П Кожевніков Д.А. використовував земельну ділянку площею 0,0182 га по АДРЕСА_1 у м.Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 175 кв.м.

Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,0182 га.

Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі.

ФО-П Кожевніков Д.А., набувши право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформила правовідносин щодо користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що платою за землю є обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а її розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України).

Відповідач у період з 13.07.2017 по 23.08.2017 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Отже, із часу виникнення права власності на нерухоме майно у ФО-П Кожевнікова Д.А. виник й обов'язок сплачувати грошові кошти за використання земельної ділянки у встановленому законодавством розмірі.

Так, відповідно до статей 1212 - 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Таким чином, відповідач зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

А відтак, розмір збереженріх відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, розрахований позивачем в сумі 5 265,19 грн., виходячи з розміру орендної плати за землю.

Внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі орендної плати за землю.

Матеріали справи свідчать, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Втім, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов'язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 247, 248, 194, 196, 201, 250, 252, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кожевнікова Данила Андрійовича (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ідентифікаційний код 04059243, р/р 0002, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 5 265,19 грн. та судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 05.04.2018 р.

Суддя П.В. Хотенець