номер провадження справи 33/10/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 Справа № 908/257/18

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (71504, м. Енергодар Запорізької області, вул. Промислова, 133)

до відповідача: Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 17, офіс, 5-1)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Кравцов А.В. - довіреність № 3194 від 08.12.2016 р.;

від відповідача : не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", м. Енергодар Запорізької області звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар Запорізької області суми 2147310,44 грн., з яких: сума 1887840,87 грн. основного боргу, сума 119373,61 грн. пені, сума 28240,03 грн. - 3% річних та сума 111855,93 грн. втрати від інфляції.

В позові позивач посилається на наступне: Відповідно до умов укладеного 23.04.2013р. сторонами договору № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, відповідач зобов'язаний щомісячно здійснювати розрахунки за відпущену теплову енергію в обумовлені договором строки на підставі підписаних двосторонніх актів про надання послуг. Сторонами за квітень 2017 року підписано відповідні акти на загальну суму 2270488,11 грн. Зобов'язання по оплаті послуг за актом № 160/04 від 30.04.2017р. було припинено частково проведенням заліку зустрічних однорідних вимог на суму 382647,24 грн., внаслідок чого заборгованість по сплаті наданих послуг за квітень 2017р. складає 1887840,87 грн. За прострочення оплати, на підставі п. 4.5 Договору та ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані санкції. Посилаючись на приписи ст.ст. 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 198, 218, 230, 231 ГК України та умовами договору № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013 р., позивач просить позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018 р., справу № 908/257/18 передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/257/18 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/10/18. Підготовче судове засідання призначено на 20.03.2018 р.

Повідомленням господарського суду Запорізької області у справі № 908/257/18 від 19.03.2018 повідомлено осіб, які беруть участь у справі, про неможливість проведення судового засідання з розгляду справи, призначеного на 20.03.2018 об 10 год. 30 хв. у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступне судове засідання з розгляду справи призначено на 10.04.2018 о 11 год.00 хв.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувану ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради є: 71503, м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 17, офіс, 5-1, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

В матеріалах справи містяться оригінали рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення на ім'я відповідача, які отримані уповноваженим представником відповідача - 26.02.2018 р. та 16.04.2018 р.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/221/18.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

В судовому засіданні 08.05.2018 р. заявлені вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі.

У судовому засіданні 08.05.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 23.04.2013 р. між позивачем (Теплопостачальною організацією) та відповідачем (Споживачем) було укладено договір на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії № 12Т-13 (далі - Договір), за умовами якого Теплопостачальна організація зобов'язується надати послуги Споживачу, зазначені у пункті 1.2 Договору в необхідних йому обсягах відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства, а Споживач зобов'язується сплачувати за отриманні послуги за встановленими тарифами у строки, які передбачені цим Договором.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання Споживачем та Теплопостачальною організацією та діє до 31.12.2013р. Дія договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до припинення строку його дії жодна із сторін не заявить про закінчення його дії (п. 11.1 Договору).

Доказів вчинення сторонами дій щодо припинення договору не надано, отже він є продовженим на кожен наступний рік, і діє на даний час.

Відповідно до п. 4.1 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 24.06.2014р., розрахунковим документом на оплату є 2-х сторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються споживачем за фактично спожитий обсяг теплової енергії на підставі оформлених 2-х сторонніх актів про надання послуг з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії відповідно до діючого в звітний період тарифу на теплову енергію, визначену як сума: тарифу на виробництво теплової енергії, тарифу на транспортування теплової енергії, тарифу на постачання теплової енергії, які затверджуються уповноваженим до відповідного законодавства органом, переглядається та вступає в дію в установленому діючим законодавством порядку.

В пункті 4.3 Договору встановлено, що по закінченні звітного місяця, в якому надавалися послуги, Споживачем та Теплопостачальною організацією підписується двосторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, двосторонній акт про надання послуг з транспортування, двосторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії за фактичний обсяг теплової енергії. Споживач зобов'язаний підписати надані нарочно з боку Теплопостачальної організації акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, акт про надання послуг з постачання теплової енергії у 3-х примірниках на протязі 2-х робочих днів з моменту одержання з обов'язковим зазначенням дати підписання актів та 2 примірника актів повернути представнику Теплопостачальної організації.

Відповідно до п. 4.4 Договору, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичних обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за договором, які не суперечать діючому законодавству.

Матеріали свідчать, що позивачем та відповідачем, як сторонами по договору №12Т-13 від 23.04.2013р., були, складені дев'ять двосторонніх актів квітень 2017 року від 30.04.2017р про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплоенергії для населення, бюджетних установ та інших споживачів, а саме: акт № 160/04 на суму 1447893,10 грн., 161/04 на суму 375399,29 грн., 162/04 на суму 6613,80 грн., 163/04 на суму 269367,72 грн., 164/04 на суму 66907,92 грн., 165/04 на суму 1173,00грн., 166/04 на суму 82325,94 грн., 167/04 на суму 20448,84 грн., № 168/04 на суму 358,50 грн., всього на загальну суму 2270488,11 грн. Зазначені акти підписані Постачальником та Споживачем без зауважень, скріплені печатками підприємств.

Зобов'язання по сплаті наданих послуг на підставі заяви № 42-30/10835 від 31.05.2017р. про припинення зобов'язання зарахуванням, частково припинено проведенням заліку зустрічних однорідних вимог на суму 382647,24 грн., внаслідок чого, залишок заборгованості за надані послуги за квітень 2017 року склав 1887840,87 грн.

Позивач направив відповідачу претензію № 28-23/11858/1323 від 14.06.2017р. про сплату заборгованості за договором № 12Т-13 від 23.04.2013р. по актам №№ 160/04, 161/04, 162/04, 163/04, 164/04, 165/04, 166/04, 167/04, 168/04 від 30.04.2017р. в розмірі 1887840,87 грн., а також пені нарахованої згідно п. 4.5 договору та 3% річних за порушення строків оплати. Дана претензія, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення, отримана відповідачем 20.06.2017р., залишена останнім без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги про стягнення з КП "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар Запорізької області суми 2147310,44 грн., з яких: сума 1887840,87 грн. основного боргу, сума 119373,61 грн. пені, сума 28240,03 грн. - 3% річних та сума 111855,93 грн. втрати від інфляції, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Якщо інше не встановлене договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підстави припинення зобов'язання встановлені у главі 50 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 598 глави 50 зазначеного Кодексу зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. ст. 599, 601 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 67, ч. 4 ст. 179 ГК України, ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони вільні у виборі предмету договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно з п. 8.1 та п. 8.4 Договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку теплової енергії, які розташовані на межі балансової належності сторін. Теплопостачальна організація разом з актами про надання послуг надає Споживачу звіт про фактичне споживання теплової енергії за власними приладами комерційного обліку або необхідні розрахунки згідно з цим Договором.

Споживач не пізніше першого робочого дня наступного за звітним періодом, надає Теплопостачальній організації звіт про фактичне споживання теплової енергії за власними приладами комерційного обліку згідно з Договором (п. 8.5 Договору).

Як встановлено судом, в кожному з Актів про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за квітень 2017 року вказано кількість отриманих послуг в Гкал, які згідно з умовами договору визначаються на підставі приладів комерційного обліку. В актах міститься примітка, що Споживач до якості наданих послуг претензій не має, акти підписані з боку Споживача без зауважень та скріплені печатками. Таким чином, підписанні без зауважень акти є підтвердженням факту погодження кількості (обсягу) наданих послуг, їх вартості та є підставою для здійснення розрахунків.

Відповідач позовні вимоги в частині основного боргу не спростував, доказів належного виконання зобов'язання щодо розрахунків за надані позивачем послуги у квітні 2017 року і перерахування позивачу залишку заборгованості, заявленої до стягнення, суду не надав. За таких обставин, позовна вимога про стягнення суми 1887840,87 грн. основного боргу основана на Договорі, підтверджена відповідними доказами, є обґрунтованою, доведеною, відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Невиконання відповідачем зобов'язання по сплаті грошових коштів в сумі 1887840,87грн. підтверджено матеріалами справи, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції за період червень 2017 р. -січень 208 р. в сумі 111855,93 грн. та 3% річних за період з 31.05.2017 р. по 04.01.2018 р. в сумі 28240,03 грн., за неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання, заявлені до стягнення правомірно, а тому задовольняються судом у заявленому розмірі.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», та визнано вірним.

Крім того, відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем на підставі п. 4.5 Договору, яким передбачено, що у випадку прострочення сплати наданих послуг в строк, зазначений за п. 4.4 Договору, Споживач зобов'язаний сплатити теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Перевіривши розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», суд відзначає, що вимога про стягнення пені, за заявлений позивачем період часу з 31.05.2017 р. по 28.11.2017 р. в сумі 119373,61 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Отже, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 32209,66 грн. покладається на відповідача

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, м. Енергодар Запорізької області, пр. Будівельників, 17, офіс, 5-1, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (71504, м. Енергодар Запорізької області, вул. Промислова, 133, , рахунок № 1241 в ПАТ АБ "Укргазбанк" м. Енергодар, МФО 320478) суму 1887840 (один мільйон вісімсот вісімдесят сім тисяч вісімсот сорок) грн. 87 коп. основного боргу, суму 119373 (сто дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят три) грн. 61 коп. пені, суму 28240 (двадцять вісім тисяч двісті сорок) грн. 03 коп. - 3% річних, суму 111855 (сто одинадцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 93 коп. втрат від інфляції, суму 32209 (тридцять дві тисячі двісті дев'ять) грн. 66 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 10 травня 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко