ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

10.05.2018 м. ХарківСправа № 922/1119/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

Без виклику представників сторін .

розглянувши заяву Заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді про забезпечення позову (вх.№12446 від 10.05.2018 року)

за позовом Заступника прокурора Запорізької області - начальник управління представництва інтересів громадянина або держави в суді(69057, м. Запоріжжя, вул.Матросова,29а) в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації(69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний,164)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш"(61082, м. Харків, вул. Межлаука (ОСОБА_1)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Запорізької області - начальник управління представництва інтересів громадянина або держави в суді в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш" про стягнення боргу за договором №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти в сумі 1787700,0грн.,неустойку за період з 26.12.2017 року по 15.04.2018 року за неповернення попередньої оплати (авансу) в сумі 992173,50грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 41698,10грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем договору №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти щодо невикористаного, невідпрацьованого та неповернутого авансу в сумі 1787700,0грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 174,323 ГК України,509,526 ЦК України. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018, для розгляду справи було визначено суддю Присяжнюка О.О.

10.05.2018 року від Заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді надійшла заява про забезпечення позову через канцелярію суду (вх.№12446), в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на транспортний засіб КРАЗ, модель 256Б,дата реєстрації 06.07.2013, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш" (юридична адреса 61082, м. Харків, вул. Межлаука (ОСОБА_1), як вказує прокурор у поданій заяві невжиття заходу забезпечення позовної заяви у виді накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду, оскільки Відповідач матиме змогу розпорядитися вищевказаним майном. Необхідність забезпечення позовних вимог обумовлюється також і тим, що відповідач, будучи достовірно обізнаним про обов'язок повернути на рахунок Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації невикористану суму авансу, отримавши претензії Позивача про повернення невикористаного авансу у добровільну порядку, тривалий час жодних дій не вчинив, жодної гривні до обласного бюджету не перераховано.

Як вказує прокурор, зазначене дає зробити достатньо обґрунтоване припущення про ймовірне утруднення виконання рішення суду через подальше ухилення відповідача від добровільного виконання грошових зобов'язань. У такому випадку виникне необхідність у примусовій реалізації його майна у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Розглянувши заяву Заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді про забезпечення позову суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказів того, що відповідач має намір продажу вказаного заявником майна не подано.

Прокурором суду не наведено жодних достатніх підстав або обґрунтованих припущень які б свідчили, що невжиття обраного прокуром заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду .

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді про забезпечення позову (вх.№12446 від 10.05.2018 року) відмовити.

Суддя ОСОБА_2