ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився,

розглянув у відкритому засіданні справу за позовом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Чорноморє плюс про стягнення 465821,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2/18, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 19.02.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2018 р. оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.03.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2018 р. відкладено підготовче засідання на 19.03.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.03.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження до 02.04.2018 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2018 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 02.04.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 23.04.2018 р., а від 23.04.2018 р. до 02.05.2018 р.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 02.05.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області (далі Рада) звернулась в Господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Чорноморє плюс (далі ТОВ ,,Чорноморє плюс) 465821,00 грн. заборгованості, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради від 28.11.2016 р. № 126 в частині оплати пайового внеску. Крім того позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 6987,32 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області посилається, зокрема, на ст.ст.526,612,629 ЦК України, ст.31 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (із змінами), ч.9 ст.40 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 р. № 3038-VI (із змінами), вказаний вище договір, лист ТОВ ,,Чорноморє плюс від 22.11.2016 р. № 289/м з проханням до Ради укласти договір пайової участі у розвитку інфраструктури, рішення Ради про затвердження договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради від 05.12.2016 р. № 191-VII, декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, від 10.02.2017 р. № ОД 21 тощо.

ТОВ ,,Чорноморє плюс у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі, зазначаючи про безпідставне нарахування Радою заборгованості у розмірі 465821,00 грн. у звязку з тим, що відповідачем виконано роботи з будівництва інженерних мереж на загальну суму 472138,40 грн. Названа обставина з урахуванням п.2.2.2 договору від 28.11.2016 р. № 126 та ст.ст.601,602 ЦК України, на думку ТОВ ,,Чорноморє плюс, надала йому можливість припинити зобовязання перед Радою шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що позивача повідомлено заявою від 26.02.2018 р. № 26/02.

У запереченнях на відзив Рада вважає твердження ТОВ ,,Чорноморє плюс безпідставними, оскільки роботи, про виконання яких зазначено відповідачем, ним фактично не проведені. При цьому позивач заперечує проти того, що ТОВ ,,Чорноморє плюс повідомляло його щодо факту закінчення цих робіт в інший спосіб, ніж шляхом направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

ТОВ ,,Чорноморє плюс у запереченнях на відповідь на відзив додатково повідомляє, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є правочином, який недійсним у судовому порядку не визнано. Крім того відповідач наполягає на тому, що ним проведено роботи по будівництву каналізаційного колектора, прокладці підземного газопроводу та зовнішньому електрозабезпеченню на загальну суму 472138,40 грн., вартість яких має бути зарахована для погашення позовних вимог.

Також ТОВ ,,Чорноморє плюс 23.04.2018 р., тобто після початку розгляду спору по суті, подало до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових пояснень, в яких з посиланням на допущену раніше помилку повідомило відносно сплати пайового внеску передачею Раді квартир у збудованих будинках за іншою адресою, у звязку з чим позивачу направлено нову редакцію заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог. Разом з додатковим поясненнями надано докази передачі квартир від 2011 та 2012 р.р., а також рішення Ради про прийняття до комунальної власності магістралі газопроводу високого тиску з обладнанням від 2010 р.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів представників сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

ТОВ ,,Чорноморє плюс оформлено лист від 22.11.2016 р. № 289/м з проханням до Ради укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та надати розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту на обєкт нерухомості житловий будинок, який знаходиться за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Чорноморська,5.

28.11.2016 р. між Радою (далі СТОРОНА 1) та ТОВ ,,Чорноморє плюс (СТОРОНА 2) укладено договір № 126 про пайову участь у розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради (Договір), розділом 1 якого передбачено, що предметом цього Договору є визначення для СТОРОНИ 2, яка є замовником обєкта будівництва, що знаходиться за адресою: смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області по вул. Чорноморській,5, розміру пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради, у відсотковому значенні 4% від загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, відповідно до ,,Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради, затвердженого рішенням Хлібодарської селищної ради від 30.11.2012 р. № 482-VI, та визначеному у розрахунку величини пайової участі у створенні і розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради, що є невідємною частиною цього Договору.

СТОРОНА 1 зобовязується: провести та надати СТОРОНІ 2 відповідний розрахунок коштів пайової участі, належних до сплати (п.2.1.1 Договору); кошти, отримані за цим Договором як пайову участь замовника, використовувати виключно для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради (п.2.1.2 Договору).

СТОРОНА 2 зобовязується: перерахувати кошти пайової участі до цільового фонду соціально-економічного розвитку населених пунктів Хлібодарської селищної ради на рахунок селищного бюджету: ; р/р 0813; МФО 828011. Назва платежу: кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності; єдиним платежем у сумі 465821,00 грн. до 20.12.2016 р. (п.2.2.1 Договору).

Договір діє з моменту його підписання сторонами до повного виконання (п.3.1 Договору).

Договір, який затверджено рішенням Ради від 05.12.2016 р. № 191-VII, підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

Як вказано вище, неоплата ТОВ ,,Чорноморє плюс пайового внеску за Договором до бюджету Ради спричинила звернення до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.40 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 р. № 3038-VI (із змінами) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті; пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно ч.5, п.4 ч.9 ст.40 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, умови Договору, зміст наявної в матеріалах справи декларації про готовність до експлуатації обєкта, зареєстрованої департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 10.02.2017 р. за № ОД 21, згідно якого пяти поверхову двох секційну житлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська,5, прийнято до експлуатації, встановивши, що відповідачем не проведено оплату пайового внеску, незважаючи на те, що таке зобовязання мало бути виконано до 20.12.2016 р., господарський суд доходить висновку, що ТОВ ,,Чорноморє плюс порушило приписи ЦК України та умови названого Договору, а, відтак, Рада цілком правомірно вимагає стягнення з ТОВ ,,Чорноморє плюс заборгованості в розмірі 465821,00 грн., тому позов підлягає задоволенню.

Не заслуговують на увагу доводи ТОВ ,,Чорноморє плюс щодо припинення зобовязань останнього перед Радою зарахуванням зустрічних однорідних вимог (заява 26.02.2018 р. № 26/02) у звязку з виконанням відповідачем робіт з будівництва інженерних мереж (будівництво каналізаційного колектора, прокладка підземного газопроводу та зовнішнє електрозабезпечення) на загальну суму 472138,40 грн. з огляду на наступне.

Пунктом 2.2.2 Договору, на який посилається відповідач як на підставу для врахування виконаних ним робіт для зменшення пайового внеску, визначено, що, якщо після укладення цього Договору технічними умовами буде передбачена необхідність будівництва замовником інженерних мереж або обєктів інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі в розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради має бути зменшено на суму їх кошторисної вартості, про що сторони мають укласти відповідну додаткову угоду. Якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або обєктів інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури перевищить розмір пайової участі СТОРОНИ 2, визначений цим Договором на момент його укладення, СТОРОНА 2 звільняється від сплати пайової участі, а СТОРОНА 1 має відшкодувати СТОРОНІ 2 різницю між здійсненими останніми витратами та розміром пайової участі в розвитку інфраструктури населених пунктів Хлібодарської селищної ради.

Таким чином, сторони за Договором прямо закріпили в ньому, що будь-які зобовязання Ради, які виникнуть через будівництво замовником обєктів інженерно-транспортної інфраструктури та на вартість яких в подальшому може бути зменшено розмір пайової участі, оформлюються додатковою угодою.

Враховуючи викладене, те, що жодних доказів ані укладання додаткової угоди, ані фактичного виконання робіт, які могли б вплинути на розрахунки за Договором, не надано, господарський суд вважає помилковими твердження ТОВ ,,Чорноморє плюс про наявність правових передумов для зарахування вартості виконаних відповідачем робіт з будівництва інженерних мереж на загальну суму 472138,40 грн. в рахунок погашення заборгованості перед Радою.

Крім того хибними є посилання ТОВ ,,Чорноморє плюс на те, що оформлена ним заява про зарахування зустрічних однорідних вимог як правочин, який недійсним у встановленому порядку не визнаний, підлягає обовязковому врахуванню судом та позивачем, оскільки для встановлення факту припинення зобовязання згідно ст.601 ЦК України суд має пересвідчитись в т.ч. у наявності грошового зобовязання Ради та у настанні строку виконання такого обовязку, якщо строк сторонами визначався. Однак будь-яких належних доказів і в цій частині відповідачем не представлено.

Окремо господарський суд вважає за потрібне надати правову оцінку поданим ТОВ ,,Чорноморє плюс письмовим поясненням з додатковим обґрунтуванням заперечень проти позову та новим доказам, які надійшли до суду 23.04.2018 р., тобто після початку розгляду спору по суті, який відбувся 02.04.2018 р.

Відповідно до ч.ч.3-5,8 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів; докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Окрім цього за правилами ч.4 ст.165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З огляду на те, що відповідачем не обґрунтовано неможливість подання нових доказів (актів прийому-передачі квартир від 2011 та 2012 р.р., довідки про вартість робіт за грудень 2006 р., рішення Ради про прийняття до комунальної власності магістралі газопроводу високого тиску з обладнанням від 2010 р., акту прийому-передачі до нього, заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.04.2018 р. № 18) під час підготовчого засідання, а також те, що ним у відзиві не наводились заперечення щодо позову з мотивів сплати пайового внеску шляхом передачі Раді квартир у збудованих будинках та направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.04.2018 р. № 18, суд доходить висновку, що на підставі ст.ст.80,165 ГПК України подані ТОВ ,,Чорноморє плюс після початку розгляду спору по суті письмові пояснення та додаткові докази до розгляду приймати не слід. Одночасно суд зауважує, що всі акти прийому-передачі, довідка про вартість робіт, рішення Ради, подані 23.04.2018 р., датовані періодом, який раніше, ніж укладено Договір, їх відношення до останнього, зокрема у контексті можливості зменшення розміру пайової участі, нічим не підтверджено.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Чорноморє плюс (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маякська дорога, 22, код 32478489, р/р № 8201 в АБ ,,Південний, МФО 328209) на користь Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маякська дорога, 20, код 05583029, р/р № 0813 у УДК у Біляївському районі, МФО 828011) 465821/чотириста шістдесят пять тисяч вісімсот двадцять одну/ грн. 00 коп. пайового внеску та 6987/шість тисяч девятсот вісімдесят сім/ грн. 32 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 травня 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман