ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018р. справа № 905/2531/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників: від позивача: ОСОБА_5, представник за дов. №69 від 26.12.2017р.
від відповідача :не з»явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків
на рішення господарського суду Донецької області
від25.01.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 31.01.2018р. у м. Харкові)
по справі№905/2531/17 (суддя Курило Г.Є.)
за позовом до відповідача проРегіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків Приватного підприємства «САН-АВИО» м. Маріуполь, Донецька область розірвання договору оренди №4110/2010 від 18.01.2010р. та стягнення збитків у розмірі 5893,56 грн.

В С Т А Н О В И В:

03.11.2017р. позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства "САН-АВИО", м. Маріуполь про розірвання договору оренди №4110/2010 від 18.01.2010 та стягнення збитків у розмірі 5893,56грн. (т.1, а.с.3-9).

Справа №905/2531/17 була розглянута за правилами загального позовного провадження згідно ухвали господарського суд Донецької області від 26.12.2017р. (т.1, а.с.253).

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.01.2018р. по справі №905/2531/17 у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Приватного підприємства "САН-АВИО", м. Маріуполь про розірвання договору оренди №4110/2010 від 18.01.2010 та стягнення збитків у розмірі 5893,56грн. відмовлено.

Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків на користь Приватного підприємства "САН-АВИО", м. Маріуполь суму витрат на оплату гонорару адвокату в розмірі 5000,00 грн. (т.2, а.с.14-18).

В обгрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами використання відповідачем орендованого приміщення всупереч призначення, визначеного в договорі оренди, а відтак відсутність підстав для розірвання договору оренди нерухомого державного майна та стягнення збитків у розмірі 5893,56 грн., як різниці між орендною ставкою 15% (оренда нерухомого майна з метою розміщення кафе, барів, закусочних, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи) та орендною ставкою 8% (оренда нерухомого майна з метою розміщення кафе, барів, закусочних, кафетеріїв, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи).

Позивач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 25.01.2018р. по справі № 905/2531/17, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та ігнорування необхідності з»ясування в повній мірі обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого суд дійшов помилкових висновків щодо суті спірних відносин і безпідставно виходив з недоведеності факту здійснення реалізації алкогольних напоїв, просить суд апеляційної інстанції скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю: розірвати договір оренди №4110/2010 від 18.01.2010р. нерухомого державного майна та стягнути з відповідача на користь Державного бюджету збитки у вигляді недоотриманої орендної плати (упущеної вигоди), завдані державі на суму 5893,56 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги скаржник, зокрема, посилається на наступне.

Відповідно наданих суду документів (інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна) за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, 54 (адреса об»єкту оренди) розташовані також нежитлові приміщення №3 площею 88,9, які є прибудовою до учбового корпусу ДВНЗ «Приазовський державний технічних університет», належать на праві власності фізичним особам та знаходяться у користуванні відповідача. Разом з тим, згідно інформації, що міститься у Технічному паспорті на той самий об»єкт, розташований за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пр.,Металургів, 54, власником є держава в особі Міністерства освіти і науки, розмір частки власності ціле. Вхід до приміщення є єдиним, що підтверджується схемою до техпаспорту, внаслідок чого вільний доступ до приміщень учбового корпусу, та, зокрема, до орендованого державного майна, що є предметом договору оренди від 18.01.2010р. № 4110/2010, унеможливлено.

В приміщення, яке орендується відповідачем за договором оренди від 18.01.2010р. №4110/2010 та, яке не ізольоване від приміщення, що є власністю фізичних осіб, оскільки між ними не має ані дверей, ані перегородки, знаходяться столи та полиці з набором посуду для напоїв. Тобто, відповідач на площі приміщення, яке є власністю фізичних осіб, та на площі приміщення, яке орендується відповідачем за договором оренди від 18.01.2010р. №4110/2010, створив єдиний заклад кафе «Молодежка», в якому продаються товари підакцизної групи.

Враховуючи викладене, скаржник вважає, що відповідач незаконно здійснював продаж товарів підакцизної групи, продаж пива, алкогольних напоїв, слабоалкогольних напоїв, вин столових тощо на території Приазовського державного технічного університету, протиправно використовуючи при цьому орендовані за договором оренди приміщення для розміщення кафе «Молодежка», а відтак не виконував обов»язок, визначений п.1.2 договору оренди, а саме: використання майна, що передане в оренду, з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Розмір завданих державі збитків, на думку апелянта, полягає у недоотриманні державним бюджетом орендних платежів, які позивач, як орендодавець державного майна, об»єктивно мав отримати за умови застосування орендної ставки у розмірі 15%, що відповідає п.11 додатку 2 Методики розрахунку орендної плати.

Причинно-наслідковий зв»язок між розміром завданих збитків та протиправною поведінкою відповідача полягає у тому, як вважає скаржник, що саме внаслідок вищенаведених протиправних дій ПП «САН-АВИО», а саме використання орендованого державного майна не за призначенням, держава недоотримає значну суму коштів.

На думку скаржника, суд першої інстанції неправильно розглядає в Звіті посилання на Закон України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та вважає, що позивач перевищив повноваження, визначені Законом України «Про Фонд державного майна України» та наказом ФДМУ №655 від 14.05.2012 «Щодо виконання контрольних функцій Фонду державного майна України у сфері оренди». Згідно зі Звітом питання, що розглядалися в ході здійснення періодичного комплексного контролю були іншими і відповідали повноваженням РФДМУ. Крім того, судом не застосована ст.32 Закону про оренду в частині покладання на органи, які відповідно до цього Закону здійснюють державну політику у сфері оренди, контролю за використанням майна, переданого в оренду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018р. у справі №905/2531/17 (головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Попков Д.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків на рішення господарського суду Донецької області від 25.01.2018р. у справі №905/2531/17 та зобов»язано відповідача до 16.04.2018р. надати відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі (т.2, а.с.38).

11.04.2018р. через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд залишити рішення господарського суду Донецької області від 25.01.2018р. у даній справі без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Розгляд апеляційної скарги здійснити без участі представника відповідача. Долучити до справи ОСОБА_6 від 28.02.2018р. на приймання-передавання майна, що знаходилося в оренді ПП «САН-АВИО».

Зокрема, у відзиві, відповідач зазначає, що за весь період роботи кафе, згідно п.1.2 договору оренди, а саме з 2010р. по 2017р. на орендуємої площі, що належить до державної власності, реалізація алкогольних напоїв не здійснювалася. Орендоване приміщення за весь період строку дії договору використовувалося орендарем чітко у відповідності до умов договору, завдяки чому строк дії договору неодноразово подовжувався, починаючи з 18.01.2010р. по 17.12.2018р. включно. Заборгованість з орендної плати відсутня. Переплата з орендної плати згідно ОСОБА_6 звірки на 10.07.2017р., який був складений та підписаний уповноваженими особами Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області обліковувалася у розмірі 57 599,99 грн.

Окрім орендованого нерухомого майна у розпорядженні відповідача перебуває приватне нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр.Металургів,54 загальною площею 88,9 кв.м, яке є об»єктом спільної сумісної власності Пашковської ОСОБА_7 та ОСОБА_6 На базі цього майна та коду КВЕД, який зазначений як основний вид діяльності (діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування), ПП «САН-АВИО» здійснює свою господарську діяльність безпосередньо у вигляді «кафе», яке здійснювало наряду з іншим і продаж товарів підакцизної групи та мало відповідну ліцензію.

Відповідач звертає увагу суду на те, що нежитлові приміщення, що належать на праві власності фізичним особам та знаходяться у користуванні відповідача за зазначеною адресою є прибудовою до учбового корпусу ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», вхід до якого, а також орендованого майна, є єдиним.

На думку відповідача, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010р. № 4110/2010 через недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту використання відповідачем орендованого приміщення всупереч призначення визначеному у договору оренди нерухомого майна.

Крім того, відповідач зазначає, що після винесення судового рішення директором ПП «САН-АВИО» було прийнято рішення про розірвання договору орендним від 18.01.2010р. № 4110/2010 та повернення об»єкту оренди орендодавцю, у зв»язку з чим комісією у складі орендаря та балансоутримувача 28.02.2018р. був складений відповідний акт приймання-передавання об»єкту оренди. Відповідно до складеного акту, орендоване майно знаходиться у задовільному стані, заборгованість за договором станом на 01.03.2018р. відсутня. Незважаючи на зазначене, відповідач вважає рішення суду законним та обгрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 16.04.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено на 08.05.2018р. о 09-30 год. (т.2, а.с.71).

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими ГПК України в новій редакції.

Відповідно до вимог ст.ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та було складено протокол судового засідання.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на апеляційну скаргу просив суд розглянути справу без участі його представника.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги, що явка сторін не визнавалася судом обов»язковою, вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків юридична особа (ідентифікаційний код 13511245), що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1, а.с.65-69).

Відповідач, Приватне підприємство «САН-АВИО» юридична особа (ідентифікаційний код 24072085), що підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом (т.1, а.с.76-88).

Одним із видів діяльності підприємства, є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування згідно п.2.2 Статуту (56.10).

18.01.2010 між позивачем, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавець) та відповідачем, Приватним підприємством "САН-АВИО" (орендар) укладено договір оренди №4110/2010 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір оренди), відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно нежитлові вбудовані приміщення (далі - майно) учбового корпусу загальною площею 279,9 кв.м. (261,7 кв.м. на цокольному поверсі та 11,02 кв.м. на першому поверсі, які розташовані за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 54 та знаходиться на балансі ДВНЗ Приазовський державний технічний університет (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна на 30.11.2015 і становить 1174439,00грн. (п.1.1 у редакції договору № 5 від 25.05.2016 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010) (т.1, а.с.14-19, 32-34).

Згідно із п. 1.2 договору оренди, майно передається в оренду з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Стан майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання - передавання за узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря (п. 1.3. договору оренди).

Відповідно до п. 2.1 договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

Згідно договору № 5 від 25.05.2016 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010 п. 3.1 договору оренди доповнений текстом наступного змісту: з 23.12.2015 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2015р. 7829,59грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць з урахуванням Закону України про державний бюджет України на відповідний бюджетний рік. Оперативна інформація про індекс інфляції розрахована Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п.3.3. договору №5 від 25.05.2016 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010).

Пунктом 5.1. договору оренди на відповідача покладено обов'язок використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Відповідно до п.8.5 договору оренди (в редакції договору № 3 від 27.03.2013р. про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010) орендодавець має право вимагати розірвання даного договору у випадку якщо орендар користується майном всупереч договору або його призначенню (т.1, а.с.26-28).

Договорами №3, №4 та №5 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010 строк договору продовжувався.

Так, згідно Договору №5 від 25.05.2016 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору оренди до 17.12.2018р. включно (т.1, а.с.32-34).

Зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємною згодою сторін (п. 10.3 договору оренди).

В пункті 10.6 договору оренди сторони погодили, що чинність договору припиняється внаслідок: зокрема, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Згідно із п. 10.9 договору оренди, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем Балансоутримувачу.

В пункті 10.10 договору оренди сторони погодили, що майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акту про повернення майна покладається на орендаря.

18.01.2010 згідно із актом приймання-передавання орендованого майна за адресою: м.Маріуполь, пр. Металургів, 54, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування майно - нежитлові вбудовані приміщення учбового корпусу загальною площею 272,72 кв.м. (261,7 кв.м. на цокольному поверсі та 11,02 кв.м. на першому поверсі) (т.1, а.с.21).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна нежитлове приміщення №3, розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр.-т Металургів, буд.54 загальною площею 88,9м. кв. належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_8, ОСОБА_6 (т.1, а.с.96-99).

Згідно договору оренди нежитлового приміщення від 20.12.2016 громадянка ОСОБА_9 передала відповідачу в оренду ? частину нежитлового приміщення №3, розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр.-т Металургів, буд.54 загальною площею 88,9 м кв. для облаштування кафе.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача юридична адреса відповідача: м. Маріуполь, пр.-т Металургів, буд.54; основним видом діяльності відповідача є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Згідно листа Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 09.11.2017 №29903/10/05-99-40-01 Приватному підприємству САН-АВИО були видані ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 01.02.2015 по 25.10.2017 в кафе площею 69,8кв.м, яке розташоване за адресою: м.Маріуполь, пр.-т Металургів, буд.54 (т.1, а.с.101).

Відповідно до п.32 Плану-графіку проведення періодичного комплексного контролю з оглядом обєкта оренди на 2017 рік, якій затверджений начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, проведення огляду орендованого відповідачем приміщення заплановано на липень 2017 року.

На виконання наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 05.07.2017 №00583 Про проведення періодичного комплексного контролю відповідно до Плану-графіку проведення періодичного комплексного контролю з оглядом обєкта оренди на 2017 рік, в липні 2017 року фахівцями позивача здійснено періодичний комплексний огляд нерухомого державного майна, що перебуває в оренді у відповідача за договором оренди від 18.01.2010 №4110/2010 (т.1, а.с. 169, 177).

14.07.2017 головними спеціалістами відділу з питань оренди державного майна Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області складено Звіт періодичного комплексного контрольного огляду нерухомого орендованого державного майна нежитлових вбудованих приміщень площею 279,9 кв.м. (261,7 кв.м. на цокольному поверсі та 11,02 кв.м. на першому поверсі), що перебуває в оренді у Приватного підприємства САН-АВИО за договором оренди від 18.01.2010 № 4110/2010 (т.1, а.с.36-40).

У звіті від 14.07.2017 зазначено, що орендар, Приватне підприємство САН-АВИО допустив порушення ч.1 ст.773 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пп.1.2, 5.1 та 6.1. договору оренди №4110/2010 від 18.01.2010, а саме нежитлові вбудовані приміщення учбового корпусу загальною площею 279,9 кв.м. використовуються ПП САН-АВИО не за цільовим призначенням, з метою розміщення кафе, яке здійснює продаж товарів підакцизної групи (продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та інше).

У Звіті зазначено, що огляд орендованого майна був проведений з відома бухгалтера ОСОБА_10М.(представник балансоутримувача відсутній), у присутності представника орендаря ОСОБА_11.

Звіт підписаний головними спеціалістами відділу з питань оренди державного майна ОСОБА_12 і ОСОБА_13.

Про результати перевірки орендар був повідомлений листом від 18.08.2017 №11-05-04493 (т.1, а.с.184).

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області у звязку з виявленими фактами звернулось з листами до: Балансоутримувача державного майна ДВНЗ Приазовський державний технічний університет, Міністерства освіти і науки України, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Прокуратури Донецької області, Управління Служби безпеки України в Донецькій області. Відповідні листи містяться в матеріалах справи (т.1, а.с.51-55).

Міністерство освіти і науки України на зазначений лист надав відповідь, в якій наполягає на припиненні дії договору оренди державного нерухомого майна від 18.01.2010р. №4110/2010 (т.1, а.с.59).

У звязку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди №4110/2010 від 18.01.2010 та стягнення з відповідача збитків у вигляді недоотриманої орендної плати, які завдані державі на суму 5893,56грн. у звязку з тим, що відповідач змінив мету використання обєкту оренди, позивач мав отримати за умови застосування орендної ставки у розмірі 15%, що відповідає п. 11 додатку 2 Методики розрахунку орендної плати.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. № 2269-ХП із змінами внесеними Законом України від 25.12.2015р. № 928-УШ (далі Закон України №2269).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

На відносини, пов'язані із орендою державного майна поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України №2269 за договором оренди орендаря може бути зобов'язано, зокрема, використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону.

Частиною 3 ст. 26 Закону України №2269 визначено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань і за інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

В силу приписів частини 1 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

За загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина 2 вищенаведеної статті).

Відповідно до п.8.5 договору оренди (в редакції Договору № 3 від 27.03.2013 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.01.2010 №4110/2010) орендодавець має право вимагати розірвання даного договору у випадку якщо орендар користується майном всупереч договору або його призначенню (т.1, а.с.26-28).

В підтвердження доводів про те, що відповідач користується орендованим майном не відповідно до умов договору, позивач посилається на Звіт від 14.07.2017 періодичного комплексного контрольного огляду нерухомого орендованого державного майна нежитлових вбудованих приміщень площею 279,9 кв.м. (261,7 кв.м. на цокольному поверсі та 11,02 кв.м. на першому поверсі), що перебуває в оренді у Приватного підприємства САН-АВИО за договором оренди від 18.01.2010 № 4110/2010.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України №2269 контроль за використанням майна, переданого в оренду, покладається на органи, які відповідно до цього Закону здійснюють державну політику у сфері оренди.

Відповідно до п. 1 Наказу Фонду державного майна України від 14.05.2012 № 655 "Щодо виконання контрольних функцій ФДМУ у сфері оренди", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 травня 2012р. за № 809/21121 (із змінами, внесеними згідно з наказом Фонду державного майна № 1582 від 09.08.2013р.) Фонду державного майна України, його регіональним відділенням та представництвам як орендодавцям державного майна за укладеними ними договорами оренди надано право здійснювати такий контроль: постійний документальний (у частині надходжень до державного бюджету плати за оренду державного майна, страхування об'єкта оренди); періодичний комплексний з оглядом об'єкта оренди (згідно з щорічними планами-графіками) щодо: використання орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, виконання умов договорів оренди цілісних майнових комплексів державних підприємств; використання державного майна, переданого в оренду за цими договорами, виконання умов договорів оренди державного нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю.

Отже, контроль виконання істотних умов Договору оренди повинен здійснюватися в порядку, визначеному Наказом Фонду державного майна України від 14.05.2012 року №655 "Щодо виконання контрольних функцій Фонду державного майна України у сфері оренди".

Зазначений наказ містить норму про складання звітів, що містять інформацію за напрямами, визначеними у пункті 1 цього наказу.

У звіті від 14.07.2017 зазначено, що орендар, Приватне підприємство САН-АВИО допустив порушення ч.1 ст.773 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пп.1.2, 5.1 та 6.1. договору оренди №4110/2010 від 18.01.2010, а саме нежитлові вбудовані приміщення учбового корпусу загальною площею 279,9 кв.м. використовуються ПП САН-АВИО не за цільовим призначенням, з метою розміщення кафе, яке здійснює продаж товарів підакцизної групи (продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та інше).

Скаржник вважає, що відповідач незаконно здійснював продаж товарів підакцизної групи, продаж пива, алкогольних напоїв, слабоалкогольних напоїв, вин столових тощо на території Приазовського державного технічного університету, протиправно використовуючи при цьому орендовані за договором оренди приміщення для розміщення кафе «Молодежка», а відтак не виконував обов»язок, визначений п.1.2 договору оренди, а саме: використання майна, що передане в оренду, з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Вимогами Закону України "Про Фонд державного майна України", зокрема, ст. 4 частини 1 пункту 5, встановлено, що до основних завдань Фонду державного майна України належить здійснення контролю у сфері передачі державного майна в оренду та користування.

Згідно до ст. 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності.

Контроль за дотриманням норм Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

У відповідності до ст. 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

В даному випадку органами ліцензування є органи державної фіскальної служби, отже у випадку встановлення позивачем при проведенні контрольного огляду обєкту оренди порушень орендарем норм Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає потреба у залученні представників органів державної фіскальної служби як контролюючого органу, чого зроблено не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду про те, що позивач не має повноважень встановлювати порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що не перебувають у сфері його управління та контролю.

З матеріалів справи, а також пояснень позивача та відповідача нежитлові приміщення, що належать на праві власності фізичним особам та знаходяться у користуванні відповідача, розташовані за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр.Металургів, 54, є прибудовою до учбового корпусу ДВНЗ Приазовський державний технічний університет, вхід до якого, а також орендованого майна, що є предметом договору оренди, є єдиним.

В Звіті про оцінку майна нежитлових вбудованих приміщень площею 279,9 кв.м, розташованих за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургов,54 станом на 30.11.2015р. передбачено описання об»єкта оцінки, а саме об»єкт оцінки складається з 14-ти нежитлових вбудованих приміщень загальною площею 268,9 кв.м, розташованих у підвалі (літ.А/п) та 1-го нежитлового вбудованого приміщення корпусу (літ.А-2) комплексу будівель та споруд Приазовського державного технічного університету за адресою: Донецька область, пр.Металургів,54. Конструктивно підвал представляє собою цокольний поверх будинку учбового корпусу, який має окремий вхід з проїзної частини пр. Металургів. Перед входом та фасадною стіною цоколя вбудовані приміщення веранди з вітражними вікнами, на яких розміщена вивіска «Кафе «Молодежка». Приміщення об»єкта оцінки, розташовані у підвалі учбового корпусу, загальною площею 268,9 кв.м використовуються орендатором ПП «САН-АВИО» згідно договору оренди № 4110/2010 від 18.01.20910р. для розміщення кафе (т.1, а.с.195-201).

До матеріалів справи позивач надав фотокартки, на яких зображені алкогольні напої в асортименті, виставлені на полицях пристінної вітрини за барною стійкою, а також прейскурант алкогольних напоїв.

Відповідно до пункту 1.4 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції в Україні від 24 липня 2002 року № 219, суб'єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб'єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Відповідач згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань здійснює діяльність у сфері ресторанного господарства, а також мав станом на дату проведення позивачем контрольного огляду нерухомого орендованого майна ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на території кафе, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пр.Металургів, 54.

Барна стойка, де здійснюється реалізація спиртних напоїв, знаходиться в приміщенні, яке є власністю фізичних осіб, а не держави, що було підтверджено апелянтом в судовому засіданні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає висновок місцевого господарського суду про недоведеність матеріалами справи використання відповідачем орендованого приміщення всупереч призначення, а відтак відсутність підстав для розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4110/2010 від 18.01.2010р. та стягнення збитків у розмірі 5 893,56 грн., як різниці між орендною ставкою 15% (оренда нерухомого майна з метою розміщення кафе, барів, закусочних, кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи) та орендною ставкою 8% (оренда нерухомого майна з метою розміщення кафе, барів, закусочних, кафетеріїв, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи) законним та таким, що відповідає обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження, а відтак, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 25.01.2018р. у даній справі повинно бути залишено без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись статями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків на рішення господарського суду Донецької області від 25.01.2018 року у справі №905/2531/17 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 25.01.2018 року у справі №905/2531/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови буде складено та підписано 14 травня 2018 року.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3