ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1640/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,

представник - Замніус М.В. (довіреність №762/0/45-17 від 28.12.2017),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн",

представник - адвокат Шимко Ф.А. (ордер ПТ №042173 від 01.12.2017),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Харківська міська рада,

представник - Романенко Т.М. (довіреність №08-11/4002/2-17 від 28.12.2017)

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 16.01.2018

у складі колегії суддів: Тарасова І.В. (головуючий), Білоусова Я.О., Шевель О.В.

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

про спонукання до укладення договору

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 09.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн" безпосередньо звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі №922/1640/17 в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017.

2. Ухвалою 01.03.2018, за наслідком проведеного повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 19.02.2017, колегією суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі №922/1640/17 та призначено її розгляд в судовому засіданні на 24.04.2018 о 14 год. 30 хв.

3. Позивачем - Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Харківською міською радою подано відзиви на касаційну скаргу.

4. На розгляд касаційного суду винесено проблему тлумачення та застосування норм матеріального права - частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

5. 22.05.2017 Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (далі - ТОВ "Пларіум Юкрейн", відповідач) про спонукання до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова у редакції позивача.

6. Позовні вимоги мотивовані порушенням приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яким зобов'язано замовника, який має намір щодо реконструкції наявної забудови та території, укласти договір з Департаментом економіки та комунального майна про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Визначення такого обов'язку, в свою чергу, встановлює право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов'язків щодо пайової участі. Однак, в порушення вимог закону, ТОВ "Пларіум Юкрейн" договору про пайову участь не уклало і не сплатило пайового внеску.

7. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що в декларації про готовність до експлуатації об'єкта від 07.04.2016 №ХК 04 зазначені відповідачем недостовірні дані щодо звільнення замовника від пайової участі, всупереч частині 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 1.7. Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 №804 (в редакції рішення від 22.05.2013). На думку позивача, Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не містить перешкод для укладення замовником договору пайової участі, а факт прийняття об'єкта в експлуатацію не звільняє замовника від виконання обов'язку щодо пайової участі відповідно до приписів статті 625 Цивільного кодексу України.

8. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2017 порушено провадження у справі та призначено позовну заяву до розгляду.

Короткий зміст рішення першої інстанції

9. 07.08.2017 Господарський суд Харківської області у складі судді Лаврової Л.С. у задоволенні позову відмовив.

9.1. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що ТОВ "Пларіум Юкрєйн" було проведено реконструкцію внутрішньої частини нежитлового приміщення восьмого поверху без зміни зовнішніх геометричних розмірів даного приміщення з метою облаштування його під кімнату для прийому їжі працівників, у зв'язку з чим, у розумінні частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідач у спірних правовідносинах не належить до замовників (реконструкторів) будівництва, які мають намір щодо ведення будівельних робіт на земельній ділянці. З огляду на таке, місцевий господарський суд дійшов висновку, що такий вид внутрішньої реконструкції окремого приміщення в багатоповерхового будинку не належить до тих видій будівельних робіт, які зумовлюють виникнення зобов'язань з внесення коштів на пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

9.2. Судом встановлено, що об'єктом будівництва у спірних правовідносинах виступає реконструкція нежитлового приміщення №4 восьмого поверху під кімнату прийому їжі, виходячи Договору №02/03/16-1 на виконання ремонтних робіт від 02.03.2016, укладеного між відповідачем (замовник за договором) та фізичною особою-підприємцем Власовим Олексієм Олексійовичем (виконавець за договором) та Акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2016 року (форма №КБ-2в), у спірному приміщенні були проведені такі роботи: улаштування водопостачання та каналізації, улаштування опалення та вентиляції, система пожежної та тривожної сигналізації, загально-будівельні роботи всередині приміщення.

9.3. Судом встановлено, що за даними декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до ІІІ категорії складності, площа приміщення, яке підлягало реконструкції, та площа реконструйованого приміщення відповідно є однаковою та складає 84,5 кв.м. Зазначені обставини також підтверджені експлікацією Технічного паспорта на нежитлові приміщення восьмого поверху, виготовленого ТОВ "Харківське бюро технічної інвентаризації".

9.4. За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ "Пларіум Юкрєйн" було проведено реконструкцію одного із нежитлових приміщення восьмого поверху під кімнату для прийому їжі, без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Будівля попередньо була здана в експлуатацію з видачею власниками правовстановлюючих документів на окремі приміщення. Відтак, відповідач у спірних правовідносинах не належить до замовників будівництва, які мають намір щодо забудови земельної ділянки в розумінні частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки виконуючи зазначені роботи з реконструкції на 8 поверсі будівлі не здійснював та не міг здійснювати забудову земельної ділянки.

9.5. Суд дійшов висновку, що проведені відповідачем роботи з реконструкції 8-го поверху під кімнату прийому їжі в приміщенні нежитлової будівлі за адресою: місто Харків, проспект Леніна, буд. 27-Б не є саме такими будівельними роботами, за якими Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачений обов'язок укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста.

9.6. Судом не взято до уваги твердження позивача щодо недостовірності даних в декларації про готовність до експлуатації об'єкта щодо звільнення замовників від пайової участі, оскільки Харківською міською радою та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в порушення вимог статті 33 ГПК України не надано документів, які б підтверджували недостовірність зазначених відповідачем у декларації даних.

9.7. Додатково, місцевим судом зазначено, що позивачем у пункті 2.1.1 спірного договору неправомірно зазначено суму пайової участі у розвитку інфраструктури в розмірі 134 275, 57 грн., оскільки в силу положень частини 6 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати для нежитлових приміщень 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта. Водночас, як встановлено судом першої інстанції, згідно з пунктами 20 та 21 поданої відповідачем Декларації про готовність до експлуатації об'єкта №ХК 04 від 07.04.2016 визначено кошторисну вартість робіт з реконструкції 362 855 грн., що могло б обґрунтовувати визначення 10% пайової участі на благоустрій на суму 36 285, 50 грн.

9.8. Судом спростовані посилання позивача на необхідність застосування правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 22.03.2017 у справі №908/312/16, з посиланням на різні обставини у даній справі та у справі, на яку посилається позивач, оскільки об'єктом будівництва у справі, на яку зроблено посилання, є реконструкція павільйону у складі торгівельного комплексу, який розташований на земельній ділянці та безпосередньо до неї прилягає, що саме по собі зумовлює наявність намірів у замовника будівництва щодо проведення різновиду будівельних робіт (реконструкції) саме із забудовою земельної ділянки та має певний вплив на міську інфраструктуру.

10. З огляду на встановлені місцевим судом фактичні обставини справи, які свідчать про те, що виконуючи реконструкцію окремого приміщення на 8 поверсі будівлі під кімнату для приймання їжі відповідач жодним чином не втрутився в інфраструктуру міста, пов'язану із землекористуванням земельною ділянкою, на якій розташована дана будівля, місцевий суд дійшов висновку про те, що проведені відповідачем роботи, які хоч і мають ознаки внутрішньої реконструкції та входять у загальне поняття будівельних робіт за класифікаторами видів будівельних робіт, не є саме такими роботами, за якими, виходячи з цільового тлумачення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", може бути передбачено обов'язок укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

11. 16.01.2018 Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Тарасова І.В. (головуючий), Білоусова Я.О., Шевель О.В. апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задовольнив частково, рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі №922/1640/17 скасував та прийняв нове рішення, яким позов задовольнив частково, спонукав ТОВ "Пларіум Юкрєйн" укласти договір з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради про пайову участь у розвитку інфраструктур міста Харкова у такій редакції: підпункт 2.1.1 розділу 2 Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова в такій редакції - "2.1.1 Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 46296,46 грн. (сорок шість тисяч двісті дев'яносто шість гривень 46 копійок), згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова", стягнув з ТОВ "Пларіум Юкрєйн" на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 800 грн., стягнув з ТОВ "Пларіум Юкрєйн" на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 880 грн., доручив Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

11.1. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не враховано, що зі змісту статей 2, 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статей 4, 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови, тобто, реконструкція існуючої забудови та територій, поряд з новим будівництвом об'єктів, визначається вказаним законодавчим положенням окремим видом забудови територій. Отже, за висновком апеляційного суду, реконструкція охоплюється законодавчим визначенням забудови, а відтак, відповідач, який здійснив реконструкцію частини існуючої забудови, є замовником будівництва, незалежно від характеру робіт з реконструкції.

11.2. З огляду на таке тлумачення норм права, апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції про те, що проведена відповідачем реконструкція частини наявної будівлі без зміни зовнішніх геометричних розмірів її фундаменту у плані та без забудови нової земельної ділянки звільняє замовника - ТОВ "Пларіум Юкрєйн" від укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, а також від перерахування коштів пайової участі.

11.3. При цьому, апеляційним судом спростовано доводи відповідача про те, що проведення реконструкції нежитлового приміщення, розташованого саме на 8 поверсі будівлі, звільняє ТОВ "Пларіум Юкрєйн" від необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, оскільки Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не ставить обов'язок замовника будівництва прийняти участь у розвитку інфраструктури міста в залежність від місця розташування об'єкта на першому або інших поверхах багатоповерхової будівлі.

11.4. Апеляційним судом зазначено, що з набуттям у 2014 році ТОВ "Пларіум Юкрєйн" права власності на частину нежитлової будівлі - нежитлові приміщення 8 поверху №№ 2-6, 8-14, 21 в літ. "А-12", загальною площею 855,7 кв.м., які розташовані за адресою: місто Харків, проспект Леніна (у зв'язку з перейменуванням проспект Науки), 27-Б, до ТОВ "Пларіум Юкрєйн" перейшло і право користування відповідною земельною ділянкою, на якій розташована вказана будівля.

11.5. Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту, в силу вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є обов'язковою для відповідача, як особи, прирівняної до замовника будівництва у відповідному населеному пункті, а тому це обумовлює право відповідного органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов'язку щодо пайової участі, в тому числі в судовому порядку.

11.6. Надаючи оцінку умовам договору, запропонованого позивачем на предмет їх відповідності вимогам законодавства, апеляційний суд зазначив, що, враховуючи загальну кошторисну вартість проведеної відповідачем реконструкції, визначену у наданому відповідачем до апеляційного суду зведеному кошторисному розрахунку в розмірі 420 876, 98 грн., розмір пайової участі відповідача у розвитку інфраструктури міста, як істотна умова спірного договору, згідно з частиною 6 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 3.2. Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова, становить 10 відсотків зазначеної суми - 42 087, 69 грн. При цьому, пунктом 5.5. Порядку передбачено, що у разі неукладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова до введення об'єкта в експлуатацію, розмір пайової участі, розрахований у відповідності до пункту 5.4. цього Порядку, збільшується на 10%, отже, розмір пайової участі підлягає збільшенню на 10% та становитиме 46 296, 46 грн.

11.7. Позовні вимоги позивача в частині вимог про те, що днем укладення договору слід вважати день набрання чинності рішенням суду, апеляційним судом відхилені, оскільки це не відповідає встановленим законом способам захисту, а момент укладення господарського договору при вирішенні судом переддоговірного спору визначається не умовами такого договору, а прямою вказівкою частини 2 статті 187 Господарського кодексу України, відповідно до якої день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного договору, якщо рішенням не визначено інше.

11.8. З огляду на встановлене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Харківської області винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відповідне часткове задоволення позовних вимог, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а саме визнання укладеним спірного договору в наведеній в позовній заяві редакції, крім підпункту 2.1.1. пункту 2 розділу 2 Договору щодо розміру пайової участі із зазначенням іншого розміру - 46 296, 46 грн.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ.

Доводи скаржника (відповідача у справі)

12. Скаржник доводив, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виніс постанову з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а зокрема, частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статей 74, 75 ГПК України, оскільки ТОВ "Пларіум Юкрейн" не є замовником, який має намір забудови земельної ділянки, зазначивши, що реконструкція внутрішніх приміщень, які є складовою частиною об'єкта, без зміни зовнішньої конфігурації об'єкта по зовнішніх контурах приміщення на 8 поверсі будинку та без прилеглості його до фундаменту будівлі, не може вважатись забудовою земельної ділянки.

13. Скаржник доводив, що рішення суду першої інстанції від 07.08.2017 прийняте за умов повноти з'ясування обставин справи та у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просив його залишити без змін, а постанову апеляційного суду від 16.01.2018 про скасування рішення суду першої інстанції скасувати як таку, що винесена без належного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

14. Так, скаржником зазначено, що апеляційним судом в порушення статей 74, 75, 77 ГПК України не надано належної оцінки факту недоведеності позивачем недостовірності відомостей про звільнення ТОВ "Пларіум Юкрейн" від пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, передбачених Декларацією.

15. Скаржник зазначав, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на існування преюдиційного доказу - ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2016 у справі №820/1442/16 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, мотивувальна частина якої містить встановлені судом обставини про те, що правонаступником ДАБІ України в частині повноважень щодо здійснення реєстрації декларацій про готовність до експлуатації об'єктів, які розташовані на території міста Харкова, є позивач.

Доводи інших учасників справи

16. Позивач - Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Харківська міська рада у відзивах на касаційну скаргу відповідача - ТОВ "Пларіум Юкрейн" зазначили, що апеляційний суд всебічно, повно та об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав належну юридичну оцінку обставинам справи з правильним застосуванням норм матеріального права та дійшов правильного висновку про скасування рішення першої інстанції та задоволення позову частково в частині іншого розміру пайової участі.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

17. Конституція України

Стаття 19 - правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Господарський кодекс України

Стаття 6 - загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, захист державою усіх суб'єктів господарювання.

Частина 2 статті 67 - підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Частина 3 статті 179 - укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частина 1 статті 187 - спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

19. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI

Стаття 1 - замовник будівництва - фізична або юридична особа, що має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому порядку відповідну заяву.

Частина 1 статті 2 - забудова території (частина земної поверхні) - це діяльність юридичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови та території, будівництво об'єктів.

Частина 4 статті 26 - право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частина 4 статті 34 - реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Частина 2 статті 40 - замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

20. Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року №804 (в редакції рішення від 22.05.2013)

Пункт 1.3 - замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Харкові, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Абзац 4 пункту 1.6 - замовник будівництва - фізична особа або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об'єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва.

Пункт 5.1 - у разі встановлення факту будівництва та введення об'єкта до експлуатації без укладення договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури міста Харкова, департамент економіки та комунального майна у 10-денний термін з дня встановлення такого факту, надсилає замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням лист-повідомлення про необхідність укладення відповідного договору.

21. Господарський процесуальний кодекс України в редакції до 15.12.2017

Статті 33, 34 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Частина 1 статті 43 - господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

22. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що касаційний розгляд здійснюється судом в межах компетенції згідно статті 300 ГПК України та вважає, прийнятними порушені у касаційній скарзі питання щодо правильності застосування норм матеріального права (частини 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та частини 3 статті 179 ГК України).

А.2. Юридичний аналіз Суду та мотиви відхилення доводів касаційної скарги

23. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

24. З аналізу частини 1 статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, що законодавцем визначено поняття забудови території (частина земної поверхні) як діяльність юридичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови та території, будівництво об'єктів. Отже, для цілей зазначеного Закону реконструкція існуючої забудови нерозривно пов'язана із територією, як частиною земної поверхні, на якій мають проводитися певні роботи з реконструкції будівлі.

25. Статтею 1 та частиною 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок), і саме особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, шляхом здійснення будівництва або зміни об'єкта будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об'єкта будівництва, така особа зобов'язана взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже системний аналіз положень статей 1, 2, частини 2 статті 40 зазначеного Закону дозволяє зробити висновок про те, що у випадку встановлення судами обставин відсутності пов'язаності робіт із реконструкції з частиною території, як земної поверхні (щодо об'єкта права власності, який не прив'язаний до фундаменту будівлі), Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не поширює свою дію на такі правовідносини та не встановлює обов'язкових правил щодо участі таких осіб у перерахуванні коштів пайової участі на створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

26. Суд зазначає, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 затверджено Перелік об'єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються (чинний на момент виникнення спірних правовідносин). Пунктом 25 визначено, що під час реконструкції житлових та нежитлових приміщень, без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення, містобудівні умови та обмеження не надаються. Зазначене підтверджує тлумачення наведених норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" як таких, що не поширюються на всі без виключення випадки реконструкції приміщень всередині будинків як окремих об'єктів забудови.

27. З огляду на зазначене, Суд вважає помилковими висновки апеляційного суду про те, що формулюванням "реконструкція існуючої забудови та територій" охоплюються правовідносини здійсненої відповідачем реконструкції окремого приміщення, як самостійного об'єкта права власності на 8 поверсі багатоповерхового будинку, який було здано в цілому в експлуатацію у 2004 році, з відповідним виникненням зобов'язань у забудовника зазначеного будинку про сплату внесків на розвиток соціальної інфраструктури міста Харкова та правильними висновки суду першої інстанції по предмету спору в даній справі.

28. Відповідно до статей 6, 67 Господарського кодексу України, статей 12 (частина 1), 627 Цивільного кодексу України особи, які в силу прямої вказівки закону не зобов'язані щодо укладення та виконання певних договорів, не можуть бути примушені до їх укладення в судовому порядку. З огляду на те, що відповідач не підпадає під категорію забудовників, які зобов'язані сплачувати внески на розвиток соціальної інфраструктури відповідно до статей 1, 2, 40 (частина 2) Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", на нього поширюється дія загальних норм цивільного та господарського законодавства, які визначають свободу волевиявлення сторони при укладенні господарських договорів, тому висновки суду першої інстанції про відмову в укладенні договору в судовому порядку прийнято з правильним застосуванням загальних норм господарського законодавства.

29. Суд вважає неправильним посилання апеляційного суду на практику Верховного Суду України у Постановах 09.08.2017 (справа 3-769гс17), від 22.03.2017 (справа 3-1553гс16), від 06.09.2017 (справа №3-813гс17), як такі, що зроблені за встановлення інших обставин справи, а зокрема фактів проведення реконструкції об'єктів будівництва, пов'язаних з розміщенням на певній території (частині земної поверхні) - торгового павільйону; нежитлових будівель, як окремих об'єктів права власності, пов'язаних із землею фундаментом, в той час як об'єктом права власності та реконструкції у справі, яка переглядається, є окреме приміщення на 8-му поверсі завершеного будівництвом будинку.

30. Доводи заявника касаційної скарги відповідно до пунктів 12-15 є обґрунтованими відповідно до пунктів 23-29 даної Постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Відповідно до статті 312 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

32. З огляду на зазначене, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення касаційної скарги відповідача, скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 та залишення в силі рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі №922/1640/17.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 312, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн" задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 скасувати, рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі №922/1640/17 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Жуков

В.Г. Пєсков