ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 38/5005/5752/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

боржник - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району,

представник Дніпровської міської ради - Держирука В.Г.

представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" - Чижикова О.Ю.

представник Генеральної прокуратури України - Збарих С.М.

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2017

у складі колегії суддів: Кузнецова В.О. (головуючий), Науменка І.М., Чус О.В.

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2017

у складі судді Камша Н.М.

у справі за заявою Голови ліквідаційної комісії комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. Згідно пунктом 1 наказу комітету комунальної власності Дніпропетровської міської ради від 26.02.2004 "Про зміну форми правового режиму майна, закріпленого за житлово - комунальними підприємствами" було змінено форму правового режиму комунального нерухомого майна, у тому числі і комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району та закріплено його за підприємством на праві господарського відання.

2. У відповідності до статей 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішенням сесії Дніпропетровської міської ради від 02.03.2011 № 16/9 вирішено передати з балансу комунальних житлово - експлуатаційних підприємств, зокрема, Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційне підприємства Ленінського району (далі - КВЖРЕП Ленінського району) на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" об'єкти нерухомого майна.

3. 07.07.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району за заявою голови ліквідаційної комісії на підставі статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції до 19.01.2013.

4. 20.07.2012 постановою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 38/5005/5752/2012 КВЖРЕП Ленінського району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Барановського О.М., яким було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухоме майно, а саме ряд нежитлових приміщень у місті Дніпро.

5. На час порушення провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно продовжувало обліковуватися на балансі КВЖРЕП Ленінського району за відсутності правових підстав.

6. 24.11.2011 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №7/5005/15290/2011 задоволено позов Дніпропетровської міської ради до КВЖРЕП Ленінського району та зобов'язано відповідача передати шляхом підписання авізо та актів приймання - передачі зі свого балансу на баланс комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради спірні об'єкти нерухомого майна. Вказане рішення господарського суду Дніпропетровської області набрало законної сили. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 у справі №7/5005/15290/2011 в повному обсязі виконане не було, а об'єкти нерухомого майна не передані КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" . Вказані обставини підтверджуються вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2016 у справі №201/17998/15-к , що набрав законної сили 23.05.16р., згідно з яким голову ліквідаційної комісії боржника ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 382 Кримінального кодексу України встановлено факт протиправного невиконання вимог рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2011 у справі №7/5005/15290/2011, вчинене головою ліквідаційної комісії КВЖРЕП Ленінського району ОСОБА_7 всупереч інтересам територіальної громади м. Дніпропетровська як власника спірного нерухомого майна.

7. Державну реєстрацію права господарського відання КВЖРЕП Ленінського району було проведено лише в 2013 році, що підтверджується витягами про зареєстровані речові права та їх обтяження наявні в додатку до скарги, тобто після його включення до ліквідаційної маси та продажу ліквідатором з біржових торгів.

8. Арбітражним керуючим Барановським О.М. включено до ліквідаційної маси боржника нежитлові приміщення в м. Дніпро, а саме:

- нежитлове приміщення №103 в будинку №11 по вул. Волинській в м. Дніпро, загальною площею 152,3 кв. м.;

- нежитлове приміщення №110 в будинку №32 по вул. Кам'янській в м. Дніпро, загальною площею 561,2 кв. м.;

- нежитлове приміщення №162 в будинку №10 по вул. Комунарівській в м. Дніпро, загальною площею 154,3 кв. м.;

- нежитлове приміщення №5 в будинку №2 на площі Дзержинського в м. Дніпро, загальною площею 41,8 кв. м.;

- нежитлове приміщення №70 в будинку №52 по просп. Петровського в м. Дніпро, загальною площею 273,7 кв. м.;

- нежитлове приміщення №59 в будинку №39 по просп. Петровського в м. Дніпро, загальною площею 164,1 кв. м.;

- нежитлове приміщення №67 в будинку №42а по просп. Петровського в м. Дніпро, загальною площею 104 кв. м.

- 83/100 частини будівлі №5а по вул. Фосфорній в м. Дніпро, загальною площею 612,2 кв. м.

9. 27.11.2012 між ліквідатором Барановським О.М. та Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" (далі - ТБ "Регіональна універсальна біржна") укладено договір доручення на організацію та проведення відкритих біржових торгів (аукціону) з продажу майна, що належало банкруту - КВЖРЕП Ленінського району Дніпропетровської міської ради на праві господарського відання.

10. 21.05.2013 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від припинено повноваження арбітражного керуючого Барановського Олександра Миколайовича як ліквідатора КВЖРЕП Ленінського району Дніпропетровської області та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Саричеву Наталію В'ячеславівну.

11. На виконання договору на організацію та проведення відкритих біржових торгів, 27.12.2012 було проведено біржові торги з продажу майна та підставі яких було укладено договори купівлі - продажу нерухомого майна:

- договір купівлі-продажу №1167 від 16.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Ренессанс-Клуб" з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №103 в будинку №11 по вул. Волинській в м. Дніпро, загальною площею 152,3 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №1157 від 16.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Маркетгрупп" з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №110 в будинку №32 по вул. Кам'янській в м. Дніпро, загальною площею 561,2 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №1187 від 19.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Ренессанс-клуб" з відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №162 в будинку №10 по вул. Комунарівській в м. Дніпро, загальною площею 154,3 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №1152 від 15.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та компанією "EMINTIA ENTERPRISES LTD" з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №5 в будинку №2 на площі Дзержинського в м. Дніпро, загальною площею 41,8 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №1241 від 23.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В. укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Ренессанс-Клуб" з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №70 в будинку №52 по просп. Петровського м. Дніпро, загальною площею 273,7 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №1169 від 16.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Ренессанс-Клуб" з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №59 в будинку №39 по просп. Петровського в м. Дніпро, загальною площею 164,1 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №1239 від 23.07.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мудрецькою І.В., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою I.В. та ТОВ "Ренессанс-Клуб" з відчуження нерухомого майна, саме: нежитлового приміщення №67 в будинку №42а по просп. Петровського в м. Дніпро, загальною площею 104 кв. м.;

- договір купівлі-продажу №6001 від 05.08.2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Тулс" з відчуження нерухомого майна, а саме: 83/100 частини будинку №5а по вул. Фосфорній в м. Дніпро, загальною площею 612,2 кв. м. (далі - спірні договори купівлі - продажу)

Обґрунтування заявлених у справі вимог

12. 09.03.2017 прокуратурою Дніпропетровської області до господарського суду Дніпропетровської області подана скарга на дії ліквідатора, в якій прокуратура просила визнати неправомірними дії ліквідатора КВЖРЕП Ленінського району Дніпропетровської міської ради арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства - банкрута нерухомого майна - нежитлових приміщень (спірного нерухомого майна), визнати недійсними результати біржових торгів, проведених ТБ "Регіональна універсальна біржа" з продажу нерухомого майна та визнати недійсними спірні договори купівлі-продажу, укладені 16.07.2013, 19.07.2013, 15.07.2013, 23.07.2013, 05.08.2013 між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "Ренессанс-Клуб", ТОВ "Маркетгрупп", компанією "EMINTIA ENTERPRISES LTD", ТОВ "Тулс".

13. 07.09.2017 арбітражний керуючий Барановський О.М., ТОВ "Ренессанс - Клуб", ТОВ "Маркетгруп", ТОВ "ТУЛС" подали заяви про застосування строків позовної давності та просили відмовити у задоволенні скарги внаслідок спливу позовної давності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

14. 18.09.2017 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області скаргу прокурора задоволено, визнано неправомірними дії ліквідатора арбітражного керуючого Барановського О.М. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута спірного нерухомого майна, визнано недійсними результати біржових торгів з продажу майна боржника та визнано недійсними спірні договори купівлі-продажу. Суд дійшов висновків про те, що внаслідок протиправних дій ліквідаторів КВЖРЕП Ленінського району до ліквідаційної маси вказаного підприємства включено комунальне майно, яке на час визнання підприємства банкрутом не належало вказаному підприємству на праві господарського відання, та в подальшому здійснено його продаж, чим суттєво порушено інтереси територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

15. Щодо строків позовної давності суд вказав, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство - 07.07.2012 до цього часу перебіг строку позовної давності зупинено і застосовувати позовну давність в період дії мораторію господарський суд не має права відповідно до частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013) відповідно до якої протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

16. 31.10.2017 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 залишено без змін. Апеляційний суд вказав, що помилкове застосування судом першої інстанції приписів частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013) не призвело до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

17. 20.11.2017 ТОВ "Ренессанс-Клуб" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні скарги заступника прокурора.

18. 23.04.2018 до Верховного Суду від Першого заступника прокурора Дніпропетровської області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому прокурор просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

19. Звертаючись з касаційною скаргою скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судами положення статей 256, 257, 261, 263, 267 Цивільного кодексу України та статті 12, 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013).

Б. Доводи відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

20. У відзиві на касаційну скаргу прокурор посилається на необґрунтованість та безпідставність касаційної скарги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

21.1. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

21.2. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

21.3. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 35. Підстави звільнення від доказування

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

21.4. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

22. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Цивільний кодекс України

23.1. Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

23.2. Стаття 215. Недійсність правочину

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

23.3. Стаття 256. Поняття позовної давності

1. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

23.4. Стаття 257. Загальна позовна давність

1.Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

23.5. Стаття 261. Початок перебігу позовної давності

1.Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

23.6. Стаття 263. Зупинення перебігу позовної давності

1. Перебіг позовної давності зупиняється:

2) у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом;

23.7. Стаття 267. Наслідки спливу позовної давності

2. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

23.8. Стаття 331. Набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

23.9. Стаття 334. Момент набуття права власності за договором

4. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

24. Господарський кодекс України

24.1. Стаття 136. Право господарського відання

1. Право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

25. Закон України "Про власність" (втратив чинність 27.04.2007)

25.1. Стаття 37. Правовий режим майна державного підприємства

1. Майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України.

26. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013)

26.1. Стаття 1. Визначення термінів

мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію;

26.2. Стаття 12. Забезпечення вимог кредиторів і мораторій на задоволення вимог кредиторів

4. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

26.3. Стаття 3 1. Арбітражний керуючий

6. При реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

26.4. Стаття 25. Повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії

1. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

26.5. Стаття 26. Ліквідаційна маса

1.Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

27. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після 19.01.2013)

Стаття 19. Мораторій на задоволення вимог кредиторів

3. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

28. Закон України "Про місцеве самоврядування"

28.1. Стаття 60. Право комунальної власності

8. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

28.2. Стаття 26. Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад

1. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання:

30) прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

29. Закон України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно

та їх обтяжень"

29.1. 1. Державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності;

2) речові права, похідні від права власності:

право господарського відання.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

31. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови та розглянувши доводи касаційної скаргу колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

32. Положення статті 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) визначають, що преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили Судовими рішеннями у справі № 7/5005/15290/2011 було зобов'язано КВЖРЕП Ленінського району передати зі свого балансу на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" спірні об'єкти нерухомості, а вироком у справі № 201/17998/15-к встановлено факт протиправного невиконання головою ліквідаційної комісії КВЖРЕП Ленінського району зазначеного рішення всупереч інтересам територіальної громади міста Дніпропетровська, як власника спірного нерухомого майна. Судами також встановлено, що державну реєстрацію права господарського відання спірного майна КВЖРЕП Ленінського району було проведено лише у 2013 році, тобто вже після того, як майно було включено до ліквідаційної маси підприємства та його продажу на біржових торгах. Суди правомірно вказали, що в силу приписів статей 331, 334 Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації, а тому обґрунтованим є висновок судів про те, що у ліквідатора підприємства-банкрута були відсутні будь-які правові підстави для включення спірного нерухомого майна до ліквідаційної маси та подальшого його продажу.

33. Таким чином, встановивши, що КВЖРЕП Ленінського району не мало права господарського віддання щодо спірного нерухомого майна, а таке право було передано власником нерухомого майна - Дніпропетровською міською радою іншому комунальному підприємству - КП "Бюро обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю на підставі рішення Господарського суду у справі № 7/5005/15290/2011, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків, що підприємство-банкрут не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності для розпорядження спірними об'єктами нерухомого майна, з огляду на що укладені в подальшому ліквідатором договори купівлі-продажу такого майна іншим суб'єктам суперечать вимогам частин першої та другої статті 203 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі статті 215 зазначеного кодексу.

34. Колегія суддів також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що дії ліквідаторів КВЖРЕП Ленінського району з включення спірного майна до ліквідаційної маси підприємства-банкрута та подальший його продаж вчинені з порушенням вимог законодавства, в тому числі положень статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинній на момент проведення торгів, та всупереч інтересам територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, а тому такі дії законно визнані судами неправомірними.

35. Колегія суддів також відхиляє доводи касаційної скарги про порушення судами положень цивільного законодавства, які регулюють позовну давність та зазначає наступне. Положеннями статей 263, 264 Цивільного кодексу України передбачено обставини, за яких перебіг позовної давності переривається та зупиняється, зокрема перебіг позовної давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом (пункт 2 частини першої статті 263 Цивільного кодексу України). Суди правомірно вказали на відсутність підстав для застосування строку позовної давності у даних правовідносинах, оскільки з моменту порушення справи про банкрутство 07.07.2012 перебіг такого строку зупинено. Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що посилання місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі на положення частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка діє з 19.01.2013 не призвело до прийняття судом неправильного по суті рішення.

36. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що рішення та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 у справі № 38/5005/5752/2012 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Білоус

В. Погребняк