РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/20842/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Виробничого кооперативу "Всеукраїнський аграрний кооператив"

до Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівагромашпроект"

про визнання права спільної часткової власності

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від позивача: Соколов В.В. за договором від 17.10.2017;

від відповідача: Кириєнко С.А. за довіреністю № 257 від 28.11.2017;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Виробничий кооператив "Всеукраїнський аграрний кооператив" (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (далі - відповідач) про визнання права спільної часткової власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення між сторонами Договору фінансового лізингу № 524 від 05.04.2017 року позивачем було сплачено на користь відповідача 30% вартості предмета лізингу. Позивач зазначає, що оскільки відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань в частині передачі предмету лізингу, позивач просить визнати право спільної часткової власності на предмет лізингу за Договором фінансового лізингу № 524 від 05.04.2017 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно до змісту якої позивач просить суд заборонити ПАТ "Діамантабанк", ТОВ "Львівагромашпроект" та іншим особам вчинення будь-яких дій щодо оприскувача штангового (ОПШ-3524 АСУ з міксером, трьохпозиційна головка, комп'ютерна система Тіджет 844, навігаційна система Матрікс Pro570GS, кабель Boom Pilot SDM (15 секцій), кабель живлення т/даних САN 1,35 45-05072, 2017 р.в.) загальною вартістю 618 420,32 грн., отриманого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівагромашпроект" до моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2017 порушено провадження у справі № 910/20842/17, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівагромашпроект", розгляд справи призначено на 13.12.2017 року.

06.12.2017 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву.

12.12.2017 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2017 заяву Виробничого кооперативу "Всеукраїнський аграрний кооператив" про вжиття заходів до забезпечення позову залишено без задоволення, розгляд справи відкладено на 24.01.2018 року.

22.01.2018 року представник позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав заяву про долучення доказів сплати витрат на правову допомогу.

Проте, 15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2018 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.02.2018 року.

14.02.2018 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що предмет лізингу включено у ліквідаційну масу та буде реалізований у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, вимоги Виробничого кооперативу "Всеукраїнський аграрний кооператив" на суму 185 526,10 грн. віднесено до сьомої черги погашення акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК".

16.02.2018 року представник третьої особи через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав повідомлення по справі.

У судовому засіданні 20.02.2018 року представник позивача надав відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2018 підготовче засідання відкладено на 26.03.2018 року.

Представник третьої особи у судове засідання 26.03.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/20842/17 до судового розгляду по суті на 23.04.2018 року.

У судовому засіданні 23.04.2018 року представник позивача надав письмові пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 23.04.2018 року оголошено перерву до 25.04.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні 25.04.2018 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.04.2018 року проти позову заперечив, надав пояснення по суті спору.

У судове засідання 25.04.2018 року представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що неявка третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством "ДІАМАНТБАНК" (лізингодавець) та Виробничим кооперативом "Всеукраїнський аграрний кооператив" (лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 524 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору за цим Договором лізингодавець відповідно до визначеної лізингоодержувачем в п. 1.2. цього Договору специфікації зобов'язується набути у власність неспоживчу річ, визначену індивідуальними ознаками та віднесену відповідно до законодавства до основних фондів (предмет лізингу) і передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше 1 (одного) року за встановлену плату.

Згідно п. 1.2. Договору лізингоодержувач доручає лізингодавцю вибір предмета лізингу згідно наступної специфікації: Обприскувач штанговий ОПШ-3524 АСУ з мікcером, трьох позиційна головка, комп'ютерна система Тіджет 844, навігаційна система Матрікс Pro 570 GS, кабель Boom Pilot SDM (15 секцій), кабель живлення т/даних CAN 1,35 45-05072, рік випуску 2017, вартість - 618 420,32 грн. з ПДВ.

Згідно п. 2.4. Договору в термін до 07.04.2017 року лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю авансовий лізинговий платіж у розмірі 30% від вказаної в п. 1.2. цього Договору загальної вартості предмета лізингу. Сума отриманого лізингодавцем від лізингоодержувача авансового лізингового платежу повністю спрямовується на компенсацію обумовленої сторонами в п. 1.2. цього Договору загальної вартості предмета лізингу.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що передача лізингодавцем лізингоодержувачу предмета лізингу оформляється підписанням за встановленою лізингодавцем формою акту прийому-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність предмета лізингу, отримання лізингоодержувачем сервісної книжки на нього, повну відповідність предмета лізингу техніко-економічним показникам та встановленій в п. 1.2. цього Договору специфікації на предмет лізингу.

Передача предмету лізингу на умовах користування здійснюється на дату підписання сторонами акту прийому-передачі предмета лізингу в термін до 16.05.2017 року (п. 3.2. Договору)

Позивачем внесено на рахунок відповідача авансовий лізинговий платіж у розмірі 185 526,10 грн., що підтверджується банківською випискою від 12.04.2017 року.

Позов мотивовано тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань в частині передачі предмету лізингу у зв'язку з чим позивач просить визнати право спільної часткової власності на предмет лізингу за Договором фінансового лізингу № 524 від 05.04.2017 року загальною вартістю 618 420,32 грн., в розмірі 185 526,10 грн., що становить 30% цілої частки.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами першою і другою статті 806 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Позивачем внесено на рахунок відповідача авансовий лізинговий платіж у розмірі 185 526,10 грн., що підтверджується банківською випискою від 12.04.2017 року.

Рішенням правління Національного банку України від 24.04.2017 № 264-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до категорії неплатоспроможних» було розпочато процедуру виведення Банка з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 год. 00 хв. 24.04.2017 до 23.05.2017 включно.

23.05.2017 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №2075, відповідно до якого продовжено строк тимчасової адміністрації Банка з 24.05.2017 до 23.06.2017 включно. Згідно з даним рішенням продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку Старцевої Тетяни Володимирівни з 24.05.2017 до 23.06.2017 включно.

22.06.2017 правлінням Національного банку України прийнято рішення №394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДІАМАНТБАНК».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2017 №2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Відповідно до вказаного рішення розпочато процедуру ліквідації Банка з 24.06.2017 по 23.06.2019 включно, призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активів Тімоніна Олександра Олексійовича уповноваженою особою Фонду та делеговано йому всі повноваження ліквідатора Банка.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитор - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

Враховуючи прийняте виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про ліквідацію Банку, задоволення вимог кредиторів останнього здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом встановлено, що 28.07.2017 Кооперативом подано до Банку заяву № 280717/3 від 28.07.2017 «Про включення вимог кредитора до реєстру акцептованих вимог», в якій позивач просив визнати себе кредитором Банка щодо авансової грошової суми в розмірі 185 526,10 грн., що була сплачена згідно договору лізингу. Копія вказаною заяви міститься у матеріалах справи.

Згідно з довідкою Банка від 05.12.2017 № 2287/01/Л виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.09.2017 було прийнято рішення № 4077 «Про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк», яким затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів Банка, вимоги Кооперативу акцептовані загальною сумою 1 008 440,10 грн. (у тому числі й за спірним договором лізингу) та внесені до сьомої черги погашення акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».

Згідно з пунктом 8.6. договору лізингу наслідком відмови позивача від договору є виникнення у Банку наступних обов'язків перед Кооперативом, які мають бути виконані негайно з моменту направлення відповідної письмової вимоги позивачем на вказане в цьому договорі місцезнаходження відповідача, але не раніше дня вчинення відмови від цього договору, зокрема, обов'язок Банку повернути Кооперативу сплачений останнім авансовий платіж відповідно до умов цього договору.

За приписами положень 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої і другої статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, подання позивачем заяви про включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів Банка щодо повернення авансового лізингового платежу та задоволення такої заяви відповідачем шляхом акцептування вимог Кооперативу свідчить про вчинення обома сторонами конклюдентних дій, спрямованих на відмову від Договору лізингу.

Таким чином, Договір лізингу припинено за взаємною згодою сторін, а відтак і припинено правовідносини за ним, з огляду на що, позовні вимоги про визнання права спільної часткової власності задоволенню не підлягають.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Виробничого кооперативу "Всеукраїнський аграрний кооператив".

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.05.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова