ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018р. Справа №914/2668/17

місто Львів

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс», м. Львів,

про: стягнення штрафних санкцій в сумі 148 544,19 грн та зобовязання вчинити дії,

та за зустрічною позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс», м. Львів,

до відповідача за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів,

про: визнання недійсним Договору поставки Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 р.

у справі: №914/2668/17.

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового засідання Карась Х.Л.

Представники учасників процесу:

позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1 довіреність б/н від 09.01.2018 р.;

відповідача (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2 довіреність №01 від 01.01.2018 р.

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс» про стягнення штрафних санкцій в сумі 148 544,19 грн та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.12.2017 р. відкрито провадження у справі №914/2687/17 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.01.18 р.

В судовому засіданні 29.01.2018 р. судом оголошено перерву до 26.02.2018 р. В судовому засіданні 26.02.2018 р. судом оголошено перерву до 12.03.2018 р.

Ухвалою суду від 02.03.2018 р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс» прийнято для спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом, засідання суду для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом призначено на 26.03.2018 р.

Ухвалою суду від 26.03.2018 р. закрито підготовче провадження у справі №914/2668/17. Розгляд справи №914/2668/17 по суті призначено на 25.04.2018 р.

1.Описова частина рішення.

1.1. Позиція позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою). Заявлений позов представник обґрунтовує тим, що 30.06.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю-Компанія «Західпроектінжбудсервіс» укладено Договір №Л/НХ-17757/НЮ, за умовами якого, Постачальник зобовязався у 2017 році поставити покупцеві товар - вату мінеральну кількість якої вказана у Специфікації №1 до Договору. 13.09.2017 р. структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» подано письмову заявку №НХ-1/5995 на поставку товару за договором на суму 1 259 520,00 грн. Проте, нехтуючи умовами договору щодо строків поставок, товар - мінеральну вату покупцем у повному обсязі не отримано. Враховуючи вищенаведене, позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача штрафу за прострочення постачання товару в розмірі 148 544,19 грн. та зобовязанням вчинити дії здійснити поставку товару - вати мінеральної відповідно до умов Договору поставки Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 р. Зазначив, що сторони при укладені договору насправді допустили описку у графі одиниці виміру на позиції 2 і 3 специфікації №1 Додаток №1 до договору поставки, однак це ніяк не вплинуло на виконання договору в цілому. Позивач керуючись п. 1.3 щодо обсягів закупівлі здійснював поставку відповідно до своєї тендерної пропозиції. Даний факт підтверджується приймальними актами поставки товару, та свідчить про розуміння обома сторонами змісту правочину. Щодо зустрічних позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав вказаних у відзиві на зустрічну позовну заяву.

1.2. Позиція відповідача (позивача за зустрічною позовною заявою). Представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Первісні позовні вимоги заперечив, вимоги за зустрічною позовною заявою підтримав, просить суд задоволити зустрічні позовні вимоги та визнати недійсним Договір №Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 р., оскільки останній не відповідає вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та Тендерній документації для учасників процедури закупівлі.

Всупереч вимогам встановленим частиною четвертою статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 р., відповідачем по зустрічному позову було змінено істотні умови договору про закупівлю, а саме:

Пункт 2 «Зміст тендерних пропозицій» розділу ІІ «Підготовка тендерних пропозицій» Тендерної документації містить норму, що Тендерна пропозиція, яка подається учасником процедури закупівлі, повинна складатися з проекту договору про закупівлю (згідно Додатку №4 до тендерної документації).

Позивачем по зустрічному позову на виконання цієї вимоги у складі тендерної пропозиції було подано підписаний та скріплений печаткою підприємства проект договору про закупівлю, який відповідає Додатку №4 до тендерної документації. Відповідачем по зустрічному позову в односторонньому порядку було змінено п. 2.3. та п. 2.8. Договору поставки Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 р., які передбачають умови надання гарантійних зобовязань та погіршують умови, встановлені для Постачальника пунктам 2.3 та 2.8 проекту договору про закупівлю, зокрема: розширено умови гарантійних зобовязань, Пункт 2 «Зміст тендерних пропозицій» розділу II «Підготовка тендерних пропозицій» Тендерної документації містить норму, що Тендерна пропозиція, яка подається учасником процедури закупівлі, повинна містити повну інформацію щодо відповідності тендерної пропозиції Учасника Технічній специфікації Замовника (згідно Додатку № 5 до Тендерної документації), Пункт 2 «Зміст тендерних пропозицій» розділу II «Підготовка тендерних пропозицій» Тендерної документації містить норму, що Тендерна пропозиція, яка подається учасником процедури закупівлі, повинна містити повну інформацію щодо відповідності тендерної пропозиції Учасника Технічній специфікації Замовника (згідно Додатку № 5 до тендерної документації), зокрема передбачено кількісні характеристики предмету закупівлі.

Однак всупереч Технічній специфікації та Тендерній пропозиції від 08.06.2017 р. Додаток №1 Договору поставки Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 містить інші кількісні характеристики предмету закупівлі, зокрема наявна невідповідність позицій в рядках 2 та 3: замість вата мінеральна 10 - м.куб., зазначено вата мінеральна 10 - м.кв., а замість вата мінеральна 80 - м.кв., вата мінеральна 80 - м.куб., що суттєво впливає на обсяги та ціну закупівлі. Є розбіжності між самим Договором поставки та Додатком № 1 до нього: зміст п. 1.3. Договору поставки Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017р. передбачає кількість товару: 539- м3, 80 - м.кв. (визначається в Специфікації №1 (Додаток №1 )), однак Додаток №1 до Договору поставки Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 містить інші обсяги товару, а саме 609 м.куб. та 10 м.кв.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2.Мотивуальна частина рішення:

30.06.2017 р. за результатами проведення відкритих торгів на електронній системі публічних закупівель Prozorro (номер торгів у ДБЦ UA-2017-05-002091 b, ID у ЦБД 85ее41с1965а719579458сс між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю-Компанія «Західпроектінжбудсервіс» укладено Договір №Л/НХ-17757/НЮ, за умовами якого, Постачальник зобовязався у 2017 році поставити покупцеві товар - вату мінеральну кількість якої вказана у Специфікації №1 до Договору.

Згідно умов договору - поставка товару проводиться протягом 15 днів після письмової заявки Покупця (п. 5.2), та відповідно п. 5.4 - датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

13.09.2017 р. структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» подано письмову заявку №НХ-1/5995 на поставку товару за договором на суму 1259 520,00 грн.

Відповідно до п. 6.3.1 Договору постачальник зобовязаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором, а саме 15 днів (пункт 5.2).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом частково поставлено товар визначений Договором, а позивачем прийнято, згідно приймальних актів та проведено розрахунок поставленого товару згідно Договору.

Згідно п. 7.2 Договору за прострочення поставки товару Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 20 % від вартості непоставленого товару.

З урахуванням визначеної Договором вартості товару, розмір штрафу за прострочення постачання товару складає: 742 720,97 грн х 20% : 100% = 148 544,19 грн, де: 742 720,97 грн - вартість непоставленого товару - вати мінеральної за договором №Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017р. в кількості 330,8 м.куб. (ціна за одиницю 2 245,22 грн з ПДВ); 20% - розмір штрафу згідно з п. 7.2. Договору.

Пунктом 7.9 Договору передбачено, що сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання взятих на себе зобовязань.

3.Норми права застосовані судом:

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

ОСОБА_3 173 Господарського кодексу України закріплено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфер: господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 30.06.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю-Компанія «Західпроектінжбудсервіс» укладено Договір №Л/НХ-17757/НЮ, за умовами якого, Постачальник зобовязався у 2017 році поставити покупцеві товар - вату мінеральну кількість якої вказана у Специфікації №1 до Договору.

13.09.2017 р. структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» подано письмову заявку №НХ-1/5995 на поставку товару за договором на суму 1259 520,00 грн.

Відповідно до п. 6.3.1 Договору постачальник зобовязаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором, а саме 15 днів (пункт 5.2).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом поставлено товар визначений Договором на загальну суму 553 010,23 грн, згідно видаткових накладних. В порушення умов договору щодо строків поставок, товар - мінеральну вату покупцем у повному обсязі не отримано.

Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом обґрунтовані матеріалами справи та підлягають задоволенню в розмірі 148 544,19 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача за первісним позовом.

Щодо зустрічних позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши зміст договору поставки №Л/НХ-17757/НЮ від 30.06.2017 р., суд приходить до висновку, що він містить всі необхідні суттєві умови, передбачені законом: предмет, асортимент характеристика продукції, строки поставки, ціну договору, порядок оплати, права, обов'язки та відповідальність сторін, інші умови, що узгоджується з вимогами ст.ст.712, 638 Цивільного кодексу України.

Отже, на час укладення вказаного правочину сторони досягли взаємної згоди щодо усіх його істотних умов та цей договір був укладений у повній відповідності із вимогами законодавства.

Що стосується умов договору, то сторони при укладені договору допустили описку у графі одиниці виміру на позиції 2 і 3 специфікації №1 Додаток №1 до договору поставки, однак це ніяк не вплинуло на виконання договору в цілому. Позивач за зустрічним позовом, керуючись п. 1.3 щодо обсягів закупівлі здійснював поставку відповідно до своєї тендерної пропозиції. Даний факт підтверджується приймальними актами поставки товару, видатковими накладними та платіжними дорученнями.

Таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи, тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судові витрати за зустрічним позовом, слід залишити за позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 2,13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Первісні позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс» (79005, м. Львів, вул. Шота Руставелі, 13, ідентифікаційний код 23884533) на користь регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ідентифікаційний код 40081195) 148 544,19 грн штрафу.

3. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс» (79005, м. Львів, вул. Шота Руставелі, 13, ідентифікаційний код 23884533) здійснити поставку товару вата мінеральна Технофас 145 кг/м куб, товщина 5-100 мм у кількості 330,8 м. куб. відповідно до умов договору за поданою заявкою.

Стягувач: регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ідентифікаційний код 40081195).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс» (79044, м. Львів, вул. Горбачевського, 1, б.10, ідентифікаційний код 04056049) на користь регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ідентифікаційний код 40081195) 3 828,16 грн 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Західпроектінжбудсервіс» (79005, м. Львів, вул. Шота Руставелі, 13, ідентифікаційний код 23884533) в державний бюджет 162,00 грн судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

7. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2018 р.

Суддя Синчук М.М.