РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/3613/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Левченка,1, )

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03150, м.Київ, вул. Тверська, буд.5, )

про стягнення 10 944,20 грн.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Соколова В.П. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" звернулось із вказаним позовом про стягнення 10 944,20 грн. збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу при перевезенні за залізничною накладною № 48258982 від 09.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/3613/18 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26.04.2018.

25.04.2018 відповідач подав заперечення на позов, в яких вказує, що позивачем не надані належним чином засвідчені документи розміру дійсної вартості втраченого вантажу.

У судовому засіданні 26.04.2018 представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, представник позивача не з'явився, відповіді на відзив не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, встановив наступне.

14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Приватним акціонерним товариством "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (відправник, одержувач) укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги № 9631-6/ЦТЛ-2017/2569, предметом якого відповідно до п. 1.1. Договору є надання перевізником замовнику послуг, пов'язаних з організацією та перевезенням вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п.1.2 договору, за цим договором перевізник зобов'язався доставити прийнятий до перевезення вантаж у пункт призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачу), а замовник - сплатити за перевезення вантажу та надані послуги, що пов'язані за цим перевезенням.

На виконання умов договору за залізничною накладною № 48258982 від 09.02.2018 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) відправив на адресу позивача - Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (вантажоодержувач) зі станції Авдіїївка на станцію Маріуполь Сортувальний кокс доменний в двох вагонах, з яких вагон № 52370459 був відцеплений на станції Чаплино для перевірки факту нестачі вантажу.

При огляді вантажу залізницею на станції Маріуполь-Сортувальний було складено комерційний акт № 483604/223 від 13.02.2018, відповідно до якого встановлено, що на підставі подорожнього акта з/ф № 30588 від 12.02.2018 на станції Волноваха Донецької залізниці проводилась комісійне переважування вагона № 52370459, по відправці досилання № 45763620 до основного № 48258982, по документам зазначено докс доменний (вологий) насипом, вага вантажовідправника брутто-не зазначено, тара с бура - 24 000 кг, нетто - 48100 кг, при переважуванні: брутто - 70 100 кг, тара з брусом 24 000 кг, нетто - 46 100 кг, що менше документів на 2000 кг.

Так, у акті № 483604/223 від 13.02.2018 значиться про те, що за наслідками комерційного огляду вагона: над 5-7 люками по ходу поїзда наявна виїмка 4000мм*на ширину вагона 500-600мм в глибину вагона, маркування порушено, що відповідає даним попутного акта з/ф № 30588 від 12.02.2018 ст.Волноваха Донецької залізниці, витікання вантажу немає, вагон у справному технічному стані, при повторному переважуванні вагона недостача вантажу підтвердилась.

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт недостачі вантажу у вагоні № 52370459 за спірним перевезенням підтверджений комерційним актом, складеним на станції призначення вантажу Маріуполь-Сортувальний, який доданий позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документавідправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу підтверджується договором № 245/108/16 Сб від 01.02.2016, укладеним між позивачем та ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод", рахунком-фактурою № 91892775 від 09.02.2018, сертифікатом якості на партію № 24553 ,платіжним дорученням № від 05.03.2018 на суму 118 000 000,00 грн.

Згідно рахунку-фактури № 91892775 від 09.02.2018 вантажовідправника ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод", виставленого ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" - вантажоодержувачу, визначено ціну 1т коксу доменного з урахуванням вологості марки "КДМ".

Сума недостачі з урахуванням 2% норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 10 944,20 грн., виходячи із розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві.

Заперечення відповідача викладені у відзиві не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав.

Відповідно до ст.ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 202, 232, 236-241, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) 10 944 (десять тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 20 коп. основного боргу та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 02.05.2018

Суддя О.М.Ярмак