ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2851/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Величко Т.А.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури ОСОБА_1 за посвідченням від 13.09.2017 року №047927;

від ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ не зявився;

від Одеської міської ради, м. Одеса ОСОБА_3 за довіреністю від 20.02.2018 року №45/вих-мр;

від ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м.Київ ОСОБА_5 за довіреністю від 02.11.2017 року №18/04-2781;

від Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Одеса не зявився;

від ОСОБА_6 комунальної власності Одеської міської ради, м. Одеса ОСОБА_7 за довіреністю від 27.12.2017 року №01-36/47;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області, м. Одеса

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року, суддя Степанова Л.В., м. Одеса (про забезпечення позову)

у справі № 916/2851/17

за позовом ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ

до Одеської міської ради, м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Прокуратури Одеської області, м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 комунальної власності Одеської міської ради, м. Одеса

про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради, м. Одеса за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ, Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Одеса і за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Прокуратури Одеської області, м. Одеса, в якій просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1483-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі буд. 54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області»; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :18:017:0055 за територіальною громадою міста ОСОБА_7 в особі Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18238210 від 21.12.2016 року; скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :18:017:0055 за Прокуратурою Одеської області номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18239305 від 21.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Одеської міської ради від 07.12.2016 року №1483-VІІ прийнято Одеською міською радою з порушенням приписів чинного законодавства і перевищенням повноважень щодо розпорядження землями.

У березні 2018 року ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд зупинити дію рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1483-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі буд. 54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області»; заборонити Одеській міській раді, Прокуратурі Одеської області та/або іншим особам здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського 54-А, кадастровий номер :18:017:0055.

Заява мотивована тим, що вчинення будь-яких дій Одеською міською радою, Прокуратурою Одеської області та/або іншими особами щодо будівництва житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці може призвести до заподіяння матеріальної шкоди позивачу, оскільки на вказаній території знаходиться майно, яке може бути пошкоджено.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 (суддя Степанова Л.В.) заяву ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ про забезпечення позову задоволено частково, заборонено Одеській міській раді, Прокуратурі Одеської області та/або іншим особам здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського 54-А; в іншій частині заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування не передбачено приписами статті 137 Господарського процесуального кодексу України, тому така вимога не може бути задоволена на думку суду першої інстанції. В свою чергу, місцевий господарський суд визнав адекватним змісту порушеного права вжиття заходу щодо заборони Одеській міській раді, Прокуратурі Одеської області та/або іншим особам здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на вказаній земельній ділянці.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Заступник прокурора Одеської області з ухвалою суду не погодився, тому звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 і прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ про забезпечення позову по справі, а також відшкодувати прокуратурі судовий збір за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним зясуванням всіх обставин справи.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано наявність звязку між заходом забезпечення позову у вигляді заборони забудови земельної ділянки та предметом позовної вимоги.

У порушення частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд не обґрунтував та не мотивував обраний вид забезпечення позову та не вирішив питання про зустрічне забезпечення, чим порушив принцип збалансованості інтересів сторін.

Скаржник також посилається на те, що Господарським судом Одеської області не було враховано, що рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1483-VІІ у постійне користування передано вільну від забудови земельну ділянку, що підтверджується пояснювальною запискою до проекту відводу земельної ділянки та експлікацією земельних угідь.

На думку скаржника, судом першої інстанції не було надано належної оцінки тій обставині, що Державне підприємство Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Одеса перебуває у стані припинення.

Крім того, судом першої інстанції не досліджено чи взагалі порушено право позивача у даній справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

16.04.2018 року через канцелярію суду Одеською міською радою було надано відзив, в якому відповідач просив суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 і прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ про забезпечення позову у даній справі.

У відзиві Одеська міська рада посилається на те, що Господарським судом Одеської області при винесенні ухвали від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 порушено норми процесуального права: частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, а саме судом не обґрунтовано підстав обрання вказаного виду забезпечення позову та не вирішено питання зустрічного забезпечення.

На думку відповідача, заява про забезпечення позову не містить жодного обґрунтування того як невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду про визнання незаконним та скасування рішення.

Також, Одеська міська рада вважає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тій обставині, що Державне підприємство Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Одеса не є державним підприємством-учасником позивача ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ.

Відзив Одеської міської ради судовою колегією долучено до матеріалів справи.

20.04.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив від ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ, в якому останній просить суд залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 без змін, а скаргу Заступника прокурора Одеської області, м. Одеса без задоволення.

У відзиві позивач посилається на те, що у відповідності до статті 107 Цивільного кодексу України 29.06.2017 року членами комісії з реорганізації Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» був підписаний та затверджений Головою ОСОБА_4 Держспецзвязку України Передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей, активів, зобовязань та забезпечень Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м. Одеса до правонаступника ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ. До ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ були передані всі зобовязання державного підприємства перед кредиторами та працівниками, усі права та обовязки, а також всі активи і пасиви, у тому числі право постійного користування земельною ділянкою та майном за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 55.

Відзив ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ судовою колегією долучено до матеріалів справи.

20.04.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив від ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м.Київ, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача просить суд у задоволенні апеляційної скарги Заступника прокурора Одеської області, м.Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 відмовити. У відзиві третя особа посилається на обставини повязані з розглядом справи по суті. 27.04.2018 року від ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ надійшли також заперечення на апеляційну скаргу стосовно розгляду справи по суті.

Відзив і заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ судовою колегією долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники прокуратури, Одеської міської ради, ОСОБА_4 державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник ОСОБА_6 комунальної власності Одеської міської ради усно підтримав доводи прокуратури та Одеської міської ради. В судове засідання також зявились представники від ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ і Державного підприємства Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр, м.Одеса, які не мали належним чином оформлених повноважень, у звязку з чим були присутні в якості вільних слухачів.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із пунктом 14 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, а саме про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 про забезпечення позову у справі не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Заява ОСОБА_2 радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, м. Київ про забезпечення позову обґрунтована тим, що на території радіостанції за адресою м. Одеса, вул. Жаботинського, 55, яку відповідач передав Прокуратурі Одеської області на підставі рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року №1483-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,4605га. за адресою м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі будинку №54), присвоєння нової адреси та надання її у користування Прокуратурі Одеської області", розміщує будівлі та споруди необхідні для здійснення своєї діяльності. Позивач зазначає, що на земельній ділянці, яка була відведена Прокуратурі Одеської області розташований склад паливно-мастильних матеріалів, огородження, стовпи (опри антенних споруд). 27.02.2018 року невідомими особами на екскаваторі було здійснено проникнення на територію радіопередавальної станції та пошкоджено державне майно, а саме було зруйновано передню частину складу паливно-мастильних матеріалів, який перебуває на балансі філії, чим заподіяно майнову шкоду. У звязку із наведеним позивач звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою.

З огляду на це, на думку позивача, вчинення будь-яких дій Одеською міською радою, Прокуратурою Одеської області та/або іншими особами щодо будівництва житлових будинків або інших споруд на частині земельної ділянки, користувачем якої є позивач може призвести до заподіяння йому матеріальної шкоди, оскільки на вказаній території знаходиться майно, яке може бути пошкоджене.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Передбачивши різні види забезпечення позову, закон не встановлює конкретно, який вид в яких судових справах застосовується. Це питання вирішується судом за заявою заявника (особи, яка бере участь у справі), враховуючи причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, характер спірних правовідносин тощо.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

При вжитті запобіжних заходів суд повинен з'ясувати наявність зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ просив суд забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1483-VІІ та шляхом заборони Одеській міській раді, Прокуратурі Одеської області та/або іншим особам здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського 54-А, кадастровий номер :18:017:0055.

Щодо вимоги про зупинення дії рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року №1483-VІІ, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд помилково вважав, що така вимога підлягає відхиленню через те, що такий захід забезпечення позову не передбачений статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в пункті 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову іншими заходами.

Судова колегія зазначає, що дана вимога про зупинення дії рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року №1483-VІІ не підлягає задоволенню через те, що вона не обґрунтована позивачем, а також ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м.Київ не наведено підстав, які можуть утруднити виконання рішення суду та необхідності вжиття такого запобіжного позову.

Щодо вимоги про заборону Одеській міській раді, Прокуратурі Одеської області та/або іншим особам здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського 54-А, кадастровий номер :18:017:0055, судова колегія зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки взагалі не узгоджується з предметом позову і обраним заходом до забезпечення позову.

Позивачем не доведено належними і допустимими доказами по справі факт вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду та того, яким чином заборона здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці сприятиме виконанню рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1483-VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3,4605 га за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі буд. 54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області», скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :18:017:0055 за територіальною громадою міста ОСОБА_7 в особі Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18238210 від 21.12.2016 року, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :18:017:0055 за Прокуратурою Одеської області номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18239305 від 21.12.2016 року.

В даному випадку місцевий господарський суд взагалі не взяв до уваги предмет та підстави позову, не пересвідчився, чи дійсно між сторонами виник спір, повязаний з мірами забезпечення, та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; застосовані заходи забезпечення позову є вочевидь неспівмірними з заявленими позовними вимогами.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, судова колегія дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, а міркування заявника ґрунтуються на припущеннях, які не доведені в якості встановлених фактів, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Місцевий господарський суд, задовольнивши вимогу позивача про заборону здійснювати дії щодо будівництва, обслуговування та експлуатації житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями на земельній ділянці, порушив принцип збалансованості інтересів сторін, оскільки задовольнив вимогу, не повязану з предметом спору взагалі та не дослідив також питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що.

Оскаржена ухвала не обґрунтована належним чином Господарським судом Одеської області, тому підлягає скасуванню як винесена з порушенням норм процесуального права.

Судова колегія звертає увагу учасників справи на те, що доводи сторін, які стосуються позовних вимог по суті спору, зокрема, питання щодо порушеного права позивача, розташування будь-яких будівель та споруд на спірній ділянці та суміжних з ними ділянках тощо, не розглядаються при апеляційному перегляді ухвали Господарського суду Одеської області про часткове задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки суд апеляційної інстанції має перевірити законність і обґрунтованість оскарженої ухвали з позиції дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті ухвали, а не вирішити спір по суті заявлених позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу Одеської міської ради знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскарженої ухвали, у звязку з чим апеляційна скарга Заступника прокурора Одеської області, м. Одеса підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року про забезпечення позову не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України і є достатні правові підстави для її скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення заходів до забезпечення позову в звязку з необгрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись статтями 136-140, 269, 270, 271, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області, м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі № 916/2851/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.03.2018 року у справі №916/2851/17 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м. Київ про забезпечення позову.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадку, передбаченому законом, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 03.05.2018 року, повний текст постанови складено 07 травня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9
ОСОБА_10