РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/16375/16
За позовом Державного підприємства "Жовківське лісове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОВЕНТ"

про стягнення 76387,65 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явилися

від відповідача - Чекмарьов О.С. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач у порушення прийнятих за укладеним із Позивачем Договором поставки товару від 18.06.2015 № 15/50 належним чином та своєчасно не розрахувався за поставлений товар, у зв'язку з чим Позивач просив стягнути 69148,98 грн. основного боргу, 4764,88 грн. інфляційних втрат, 2438 грн. 3 % річних та 35,79 грн. пені.

Відповідач позов не визнав, пославшись на те, що сторонами не було погоджено ціну товару, тобто Договір є неукладеним, та в матеріалах справи відсутні докази поставки Відповідачу товару.

Позивач у судове засідання представника не направив, проте направив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників Позивача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

Відтак, судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, встановлених ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Відповідачем, як покупцем, та Позивачем, як постачальником, Договору поставки товару від 18.06.2015 № 15/50 останнім поставлявся товар, ціна, кількість та часткове співвідношення якого визначаються в специфікації.

Згідно з п. 3.1. Договору його загальна сума додатково визначається відповідно до специфікації.

Відповідно до п. 7.1. Договору відпуск товару здійснюється за вільними цінами згідно ст. 190 ГК України. Ціна товару, що постачається, зазначена в специфікації та включає вартість транспортування.

Оплата за товар здійснюється Відповідачем на підставі цього Договору згідно Плану фінансування (Додаток № 3), що буде додатково погоджений сторонами (п. 7.2. Договору).

Як зазначив Позивач, на підставі вказаного Договору ним було поставлено Відповідачу товару на загальну суму 69148,98 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, залізничними накладними та специфікаціями-накладними, однак .

Водночас, у матеріалах справи відсутні підписані обома сторонами специфікації та План фінансування, з яких можливо було встановити ціни на товар, постачання якого є предметом Договору. Крім того, із пояснень представників сторін слідує, що відповідні додатки до Договору сторонами не укладалися та не підписувалися.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до приписів ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відтак, з метою з'ясування ціни, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги, на момент укладення Договору на товар, перелік якого наведено у відповідних видаткових накладних, та вартості транспортування цього товару судом призначалася судова товарознавча експертиза, яка не була проведена внаслідок несплати Відповідачем, як стороною, на яку судом була покладена оплата, рахунку на її оплату.

Частиною 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 ГПК України).

За таких обставин, Позивачем не доведено суду в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України належними засобами доказування ціну товару та вартість його транспортування, за якою була здійснена поставка товару Відповідачу, що свідчить про недоведеність заявлених позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за Позивачем.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.05.2018.

Суддя Р.Б. Сташків