У Х В А Л А

08 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/23967/16

Провадження № 12-110гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Бакуліної С.В.,

суддів Антонюк Н.О., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи № 910/23967/16 Господарського суду міста Києва

за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2017 року та на рішення Господарського суду міста Києва від 17 травня 2017 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»

до 1. Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення 2467967,79 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень (далі також відповідач - 1) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі також відповідач - 2) про стягнення з Державного бюджету України зайво сплачених коштів у розмірі 2467967,79 грн, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявлена до стягнення сума грошових коштів є надмірно стягнутим виконавчим збором, який відповідачем -1 не було повернуто.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17 травня 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2017 року, позов задоволено повністю. Стягнуто з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень на користь Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» грошові кошти в розмірі 2476967,79 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним стягненням сум виконавчого збору, та 37019,52 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 17 травня 2017 року та постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2017 року, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 17 листопада 2017 року звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) викладено у новій редакції, і розпочав роботу Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 910/23967/16 за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 17 травня 2017 року і призначено розгляд касаційної скарги у засіданні суду касаційної інстанції.

При дослідженні матеріалів цієї справи, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду встановив таке.

Предметом розгляду у цій справі є вимога позивача про стягнення шкоди у розмірі 2467967,79 грн, завданої протиправними діями державного виконавця внаслідок стягнення виконавчого збору у вказаному розмірі.

Задовольняючи позов у цій справі, суди зазначили, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України).

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіянням ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2005 року у справі №32/421).

Під час судового розгляду було встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову ВП № 20873650 від 26 березня 2012 року про стягнення з позивача 4213351,84 грн виконавчого збору. Зазначена сума грошових коштів була списана та перерахована до Державного бюджету України згідно з платіжним дорученням від 04 травня 2012 року №1963. Вказані обставини не заперечуються сторонами у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Луганської області 19 червня 2012 року у справі №1/19 дії державної виконавчої служби України в особі Відділу примусового виконання рішень щодо винесення постанови від 26 березня 2012 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 4213351,84 грн в частині стягнення 2467967,79 грн виконавчого збору визнано неправомірними і в цій частині зазначену постанову визнано недійсною.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що встановлені ухвалою Господарського суду Луганської області від 26 квітня 2016 року у справі №1/19 факти незаконності дій державного виконавця є преюдиціальними у розумінні статті 35 ГПК України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) та повторного доведення в межах розгляду справи №910/23967/16 не потребують. Відтак, за висновком судів, наявний повний склад правопорушення, з яким законодавство пов'язує відшкодування шкоди.

Таким чином, суди зазначили, що позивачу має бути відшкодована у повному обсязі шкода, завдана неправомірними діями державного виконавця, а саме у сумі 2467967,79 грн.

Здійснивши посилання на рішення Конституційного Суду України №12-рп/2001 від 03 жовтня 2001 року у справі №1-36/2001, згідно з яким не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання органів державної влади, суди в оскаржуваних рішенні та постанові вказали, що відшкодування шкоди може здійснюватись лише за рахунок державного бюджету. Водночас, резолютивна частина рішення суду першої інстанції викладена судом таким чином: "Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень (01001, м. Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 20А, ідентифікаційний код 05441447) грошові кошти в розмірі 22467967, 79 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним стягненням сум виконавчого збору та 37019, 52 грн. - судового збору».

Тобто суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що шкода відшкодовується державою за рахунок коштів Державного бюджету України. Водночас, спірні грошові кошти стягнуто з Міністерства юстиції України. Крім того, відповідачем - 2 у справі є Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, проте резолютивна частина рішення суду першої інстанції не містить інформації про зазначену юридичну особу.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

11 квітня 2018 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою передав справу № 910/23967/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п'ятої статті 302 ГПК України, оскільки справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

В якості підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначив, що забезпечення сталості та єдності судової практики щодо питання відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, має велике значення для належного виконання судових рішень та дотримання принципу правової визначеності як складового елементу принципу верховенства права.

На практиці виникають значні труднощі з визначенням суб'єкта, який повинен бути відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його службовою або посадовою особою. У випадках, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов'язана держава (статті 1173, 1174 ЦК України).

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, також зазначив, що суд по-різному підходить до проблеми визначення складу учасників справи та формулювання резолютивної частини судових рішень у таких справах, хоча її зміст має вирішальне значення для належного виконання судового рішення.

Враховуючи, що справа містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, справа приймається до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на підставі частини п'ятої статті 302 ГПК України.

Згідно із частиною першою статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою. При цьому у частині другій статті 121 цього Кодексу зазначено, що ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов'язковою.

Наведені обставини є підставою для призначення справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 120, 121, 233-235, 301, 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу № 910/23967/16 (провадження 12-110гс18) за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 17 травня 2017 року.

2. Призначити справу № 910/23967/16 (провадження 12-110гс18) до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 19 червня 2018 року о 14 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

4. Копію цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Бакуліна
Судді: Н.О. Антонюк Н.П. Лященко
В.В. Британчук О.Б. Прокопенко
Д.А. Гудима Л.І. Рогач
В.І. Данішевська І.В. Саприкіна
В.С. Князєв О.М. Ситнік
Л.М. Лобойко В.Ю. Уркевич
О.Г. Яновська