УХВАЛА

04 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1060/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Лапавець Михайла Івановича

до Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець Малиш Ольга Сергіївна,

про зобов'язання вчинити певні дії

та за зустрічним позовом Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс"

до Фізичної особи-підприємця Лапавець Михайла Івановича

про стягнення 78 714, 98 грн,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2017 (згідно із реєстраційним штампом ОАГС) Комунальним підприємством "Авангардкомунсервіс" подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 до Вищого господарського суду України.

На підставі пункту 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) та за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 вказану касаційну скаргу разом зі справою № 916/1060/17 передано до Касаційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 916/1060/17 касаційну скаргу Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 повернуто скаржнику на підставі п. 1 ч. 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки касаційну скаргу підписано ОСОБА_6 як представником Комунального підприємства ""Авангардкомунсервіс", проте доказів наявності у ОСОБА_6 статусу адвоката суду не надано.

18.04.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Комунальним підприємством "Авангардкомунсервіс" повторно подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 у справі № 916/1060/17 до Касаційного господарського суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.04.2018 року у справі №916/1060/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

До касаційної скарги, яка подана повторно, додана заява про поновлення строку на її подання. Звертаючись повторно скаржник звертає увагу на те, що оформив касаційну скаргу відповідно до вимог статті 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), усунувши недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 916/1060/17, просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити його.

Колегія суддів, розглянувши заяву про поновлення строку касаційного оскарження та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, дійшла висновку, що такі причини не є поважними з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Звернувшись вперше до суду, в порушення вимог підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401), частини третьої статті 1312 Конституції України (в редакції Закону №1401), частини 7 статті 28 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017), статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", касаційну скаргу підписано ОСОБА_6 як представником КП "Авангардкомунсервіс" за довіреністю, яка зареєстрована за №19 від 04.07.2017, проте матеріали справи та касаційної скарги, зокрема додана довіреність, не містили відомостей щодо наявності у ОСОБА_6 як представника КП "Авангардкомунсервіс" статусу адвоката.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Вищевказане свідчить, що можливість подання касаційної скарги без порушень норм чинного законодавства залежала виключно від самого скаржника і його представника, а отже причини пропуску строку не є поважними.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 у справі №916/1060/17.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Авангардкомунсервіс" в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 у справі №916/1060/17.

3. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Авангардкомунсервіс" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 у справі №916/1060/17 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами, у тому числі квитанцію № 5201169 від 22.11.2017 в сумі 5 760,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський