ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

04.05.2018

Справа № 910/5308/18

За позовом: філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до: відкритого акціонерного товариства «Федеральна вантажна компанія»

про: стягнення 1 102 740,00 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники сторін: без виклику

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до відкритого акціонерного товариства «Федеральна вантажна компанія» про стягнення заборгованості за договором № ВГК-983/ГИВЦ-117-ИНФ/11 від 16.11.2011 року про надання інформаційних послуг на залізничному транспорті (надалі – договір).

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 366 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Підстави визначення підсудності справ з іноземним елементом судам України регламентовані статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», згідно з якою суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об’єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об’єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов’язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов’язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Статтею 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої Постановою ВР N 2889-XII ( 2889-12 ) від 19.12.92 встановлено, що ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаної Угоди компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав: а) відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову. Якщо у справі беруть участь декілька відповідачів, що знаходяться на території різних держав - учасниць Співдружності, спір розглядається за місцем знаходження будь-якого відповідача за вибором позивача; б) здійснюється торгова, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філіалу) відповідача; в) виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору; г) мала місце дія або інша обставина, що стала основою для вимог щодо відшкодування шкоди; д) має постійне місце проживання або місце знаходження позивач за позовом про захист ділової репутації; є) знаходиться контрагент-постачальник, підрядник або той, хто надає послуги (виконує роботи), і спір стосується укладення, зміни і розірвання договорів.

З огляду на зміст заявленого позову останній повинен розглядатися компетентним судом на території держави, де відповідач мав постійне місцезнаходження та здійснював свою господарську діяльність.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, місцезнаходження відповідача обліковується за адресою: 620026, Російська Федерація, м. Єкатеринбург, вул. Куйбишєва, буд. 44.

При цьому, жодних доказів делегування судам України компетенції з розгляду справ, що виникають у зв’язку з договором, укладеним між філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та відкритим акціонерним товариством «Федеральна вантажна компанія», до позовної заяви додано не було.

Відтак, заявлений позивачем спір не підлягає розгляду господарськими судами України, у тому числі Господарським судом міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на те, що справа не підлягає розгляду господарськими судами України, суд вважає за необхідне відмовити філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у відкритті провадження у справі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 175, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у відкритті провадження.

Роз'яснити заявнику, що позовні вимоги підлягають розгляду в компетентному суді Російської Федерації.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст.256 ГПК України.

Суддя Шкурдова Л.М.