ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1527/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.,

секретар судового засідання: Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідач: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02 березня 2018 року

у справі №916/1527/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (пр. Шевченка, б. 8-А, м. Одеса, 65058)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" (вул. Собранецька, 14, м.Ужгород, Закарпатська обл., 88000)

про стягнення,

головуючий суддя - Рога Н.В.

дата і місце ухвалення ухвали: 02.03.2018 о 16-14 год., господарський суд Одеської області, повний текст 03.03.18р.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2015р. у справі №916/1527/15-г позовну заяву Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "ІМЕКСБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" на користь ПАТ „ІМЕКСБАНК" заборгованість за кредитом у сумі 252 980 700 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 28 569 492 грн. 29 коп., пеню у розмірі 3 861 456 грн. 47 коп. , а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080 грн.

На виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили, 26 жовтня 2015р. судом було видано відповідні накази.

22 лютого 2018р. до господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" про визнання наказу господарського суду Одеської області від 26.10.2015р. у справі №916/1527/15-г щодо стягнення ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" на користь ПАТ „ІМЕКСБАНК" заборгованості за кредитом у сумі 252 980 700 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 28 569 492 грн. 29 коп., пені у розмірі 3 861 456 грн. 47 коп. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02 березня 2018 року у справі №916/1527/15-г (суддя Рога Н.В.) визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Одеської області від 26.10.15.

Ухвала суду мотивована тим, що ПАТ "ІМЕКСБАНК" в позасудовому порядку набуто право власності на предмет іпотеки - будівлі та споруди стадіону "Чорноморець", відповідно до умов договору іпотеки від 25.12.2014р., отже, зобов'язання ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ", що виникли із договору про відкриття кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014р. (із урахуванням додаткових угод) та підтверджені рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2015р. по справі № 916/1527/15-г, на теперішній час є припиненими в порядку ч. 4 ст. 36 Закону України "Про іпотеку".

Наведене свідчить про відсутність будь-яких обов'язків боржника - ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" перед стягувачем - ПАТ „ІМЕКСБАНК" щодо виконання вимог наказу господарського суду Одеської області від 26.10.2015р. по справі № 9161527/15-г про стягнення із ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" на користь ПАТ „ІМЕКСБАНК" заборгованості за кредитом у сумі 252 980 700 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 28 569 492 грн. 29 коп., пені у розмірі 3 861 456 грн. 47 коп.

Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з прийнятою ухвалою не погодилось та звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваної ухвали, продовжити строк для надання виписок та довідок на підтвердження викладеного у апеляційній скарзі, ухвалу скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви відповідача відмовити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки було погашено заборгованість за 41 кредитним договором, а не 4 , як стверджував Банк, до яких не входить кредитний договір заявника.

Ці обставини встановлені іншим судовим рішенням, постановою Рівненського апеляційного господарського суду по справі №918/539/17 від 16.01.18, постановою Львівського апеляційного господарського суду по справі №907/600/17 від 23.01.18р., однак місцевий господарський суд цього не врахував.

Апелянт вважає, що за наявності спору щодо невизнання факту припинення дії кредитного договору, боржник має право на звернення до суду з позовною заявою, що містить відповідний предмет та підстави. Суд при розгляді заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не наділений повноваженнями встановлювати певні факти або обставини.

Проте, задовольняючи заяву боржника, суд першої інстанції фактично вдався до повторного розгляду справи по суті, чим порушив принцип правової визначеності.

Банк наголошує, що зобов'язання сторін за Кредитним договором не припинились, оскільки на момент розгляду справи повне погашення вимог кредитора за рахунок продажу предмета іпотеки не відбулося. У випадку нестачі вартості предмета іпотеки для задоволення всіх вимог іпотекодержателя після позасудового врегулювання, кредитор має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника, в тому числі й із такого, яке є предметом іншого договору забезпечення.

Крім того, скаржник вказує на процесуальні порушення суду, а саме розгляд заяви без належного повідомлення позивача, а також зазначає, що суд позбавив можливості позивача надати розрахунку боргу та виписки по рахунках відповідача, а також документи, що підтверджують погашення боргу відмінних від боржника осіб.

Супровідним листом від 17.04.2018 року ПАТ "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надало до суду виписки по рахунках обліку кредитної заборгованості ТОВ «КК «ГЕОСВІТ», довідку про стан заборгованості станом на 14.03.2018 року та довідку про перелік погашених за рахунок іпотечного майна кредитів, які представники АТ «ІМЕКСБАНК» не змогли надати суду першої інстанції через відсутність часу для надання доказів.

Відповідно до довідки ПАТ "ІМЕКСБАНК" про стан кредитної заборгованості станом на 14.03.2018 року, заборгованість ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" за кредитним договором №22/14 від 26.05.2014 року становить 406 058 283,52 грн., а саме за кредитом 252 980 700 грн., за відсотками - 153 077 583,52 грн. Сума заборгованості вказана без урахування пені та штрафів, встановлених умовами договору.

Згідно довідки від 14.03.2018 року щодо переліку підприємств та кредитних договорів, погашених за рахунок позасудового задоволення вимог АТ «ІМЕКСБАНК» шляхом реєстрації права власності на нежитлові будівлі Центрального стадіону «ЧОРНОМОРЕЦЬ», за рахунок набуття права власності на предмет іпотеки, погашена заборгованість низки позичальників : ТОВ «МЕРЕЖА ГОТЕЛІВ ЧОРНЕ МОРЕ», ТОВ «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНЕ АГЕНТСТВО «ПРОМБУД», ТОВ «КРУЇЗ ДЕЛЮКС», ТОВ «КОМПАНІЯ ПО ТОРГІВЛІ» на суму 617 405 523,85 грн. Станом на 14.03.18 року заборгованість за вищевказаними кредитами відсутня.

В письмових поясненнях, що надійшли до суду 02.05.18 року, ПАТ "ІМЕКСБАНК" просить врахувати висновок Верховного суду, викладений у постанові від 04.04.2018 року у справі №914/1316/16.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, в судові засідання повноважний представник не з'являвся.

В судове засідання 07.05.2018 року повноважні представники сторін не з'явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Тому, враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи по суті без участі представників сторін.

При цьому, колегія суддів дійшла висновку про завершення судового засідання в режимі відеоконференції та проведення судового засідання в звичайному режимі у зв'язку з відсутністю сторін в судовому засіданні.

Відповідно до ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2015р. у справі №916/1527/15-г позовну заяву Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "ІМЕКСБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" на користь ПАТ „ІМЕКСБАНК" заборгованість за кредитом у сумі 252 980 700 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 28 569 492 грн. 29 коп., пеню у розмірі 3 861 456 грн. 47 коп. , а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080 грн.

На виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили, 26 жовтня 2015р. судом було видано відповідні накази.

22 лютого 2018р. до господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" про визнання наказу господарського суду Одеської області від 26.10.2015р. у справі №916/1527/15-г щодо стягнення ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" на користь ПАТ „ІМЕКСБАНК" заборгованості за кредитом у сумі 252 980 700 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 28 569 492 грн. 29 коп., пені у розмірі 3 861 456 грн. 47 коп. В обґрунтування заяви про визнання наказу господарського суду Одеської області від 26.10.2015р. у справі №916/1527/15-г таким, що не підлягає виконанню, ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" зазначив, що 25.12.2014р. між ПАТ "ІМЕКСБАНК" (Іпотекодержатель) та майновим поручителем ПрАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 6134, за умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань 41 юридичною особою-боржником за 41 кредитним договором (в тому числі зобов'язань ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" за договором про відкриття кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014р., з урахуванням додаткових угод), передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно: нежитлові будівлі центрального стадіону "Чорноморець", загальною площею 80 289,00 кв.м., основною площею 67 037,5 кв.м., що знаходяться на земельній ділянці площею 62403 кв.м., яка знаходиться в орендному користуванні АТ "ФК "Чорноморець", розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), будинок 1/20 (предмет іпотеки).

Оціночна та заставна вартість предмету іпотеки становить 7 800 000 000 грн.

16.05.2017р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію за ПАТ "ІМЕКСБАНК" права власності на нежитлові будівлі центрального стадіону "Чорноморець", загальною площею 80 289,00 кв.м., підставою виникнення якого відповідно до інформаційної довідки №100287849 від 13.10.2017р. є іпотечний договір від 25.12.2014р.

Із посиланням на ч.1 , 4 ст.36 Закону України „Про іпотеку" , заявник вважає, що всі основні зобов'язання, які були забезпечені іпотекою належного ПрАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" майна, відповідно до положень договору іпотеки від 25.12.2014р., в тому числі і зобов'язання ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" за договором про відкриття кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014р., з урахуванням додаткових угод , є припиненими в результаті вжиття з боку ПАТ "ІМЕКСБАНК" заходів щодо позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, заявник вважає, що зобов'язання ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" , що виникли з договору про відкриття кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014р. , з урахуванням додаткових угод, є припиненими , що свідчить про відсутність у боржника - ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" будь-яких обов'язків перед стягувачем - ПАТ "ІМЕКСБАНК" з приводу виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №916/1527/15-г щодо стягнення ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" на користь ПАТ „ІМЕКСБАНК" заборгованості за кредитом у сумі 252 980 700 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 28 569 492 грн. 29 коп., пені у розмірі 3 861 456 грн. 47 коп. ПАТ «Імексбанк», в свою чергу, зазначає, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки було погашено заборгованість лише за 4 кредитними договорами, боржниками за якими є ТОВ «МЕРЕЖА ГОТЕЛІВ ЧОРНЕ МОРЕ», ТОВ «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНЕ АГЕНТСТВО «ПРОМБУД», ТОВ «КРУЇЗ ДЕЛЮКС», ТОВ «КОМПАНІЯ ПО ТОРГІВЛІ» на суму 617 405 523,85 грн.

Наразі заборгованість ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" існує, не погашена.

Згідно зі ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

26.05.2014 року між ПАТ „Імексбанк" (Кредитор) та ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" (Позичальник) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 22/14, у відповідності до п.п. 1.1, 1.1.1, 1.2 якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, далі по тексту - „Кредит" або „Кредитна лінія". Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 285 980 700,00 грн., далі по тексту кожна частина окремо - „Транш", а в сукупності - „Транші", зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18,0% процентів річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 05.03.2015 року (включно) на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: поточні потреби.

На виконання умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії №2214 від 26.05.2014 року, позивачем було надано ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" кредитні кошти в межах визначеного договором кредитного ліміту у розмірі 252 980 700 грн.

25.12.2014 року між ПАТ "Імексбанк" (Іпотекодержатель) та майновим поручителем ПрАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 6134, за умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань 41 юридичною особою-боржником за 41 кредитним договором (зокрема зобов'язань ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" за договором про відкриття кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014р. із урахуванням додаткових угод), передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно: нежитлові будівлі центрального стадіону "Чорноморець", загальною площею 80 289,00 кв.м., основною площею 67 037,5 кв.м., що знаходяться на земельній ділянці площею 62 403 кв.м., яка знаходиться в оренді АТ "ФК "Чорноморець", розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), будинок 1/20 (предмет іпотеки).

Положеннями п. 1.1 іпотечного договору від 25.12.2014р. визначено, що цей договір іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014р. (із урахуванням додаткових угод), який укладено між Іпотекодержателем та ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" (боржник-34) стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойки і штрафів у повному обсязі тощо (основне зобов'язання) (а.с.124).

Листом №1572 від 05.03.2015 року ПАТ "Імексбанк" звернулось з вимогою до ТОВ "Консалтингова компанія „ГЕОСВІТ" про дострокове повернення кредиту, сплату відсотків та виконання договірних зобов'язань. (а.с.63)

Судовою колегією встановлено, що ПАТ «Імексбанк» направляло вимогу про усунення порушення до ПрАТ «ФК «Чорноморець» та ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» №847 від 05.04.2017 року, з попередженням про необхідність у 30 денний строк виконати порушене зобов'язання за Кредитним договором №22/14 та у разі залишення вимоги без задоволення - повідомлено про право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. (а.с.143-144).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем зазначеної вимоги.

Крім того, ПАТ «Імексбанк» направило 4 аналогічні вимоги до боржників ТОВ «МЕРЕЖА ГОТЕЛІВ ЧОРНЕ МОРЕ», ТОВ «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНЕ АГЕНТСТВО «ПРОМБУД», ТОВ «КРУЇЗ ДЕЛЮКС», ТОВ «КОМПАНІЯ ПО ТОРГІВЛІ» (вимоги №№861, 7515, 7553, 7552).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 16.05.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію за ПАТ "Імексбанк" права власності на нежитлові будівлі центрального стадіону "Чорноморець", загальною площею 80 289,00 кв.м., підставою виникнення якого відповідно до інформаційної довідки №100287849 від 13.10.2017 року є іпотечний договір від 25.12.2014 року №6134 та 4 вимоги - вимога про усунення порушень №861 від 05.04.2016 року, вимога про усунення порушень №7515 від 29.12.2016 року, вимога про усунення порушень №7553 від 29.12.2016 року, вимога про усунення порушень №7552 від 28.12.2016 року.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Умовами п.3.2.10 Кредитного Договору від 26.05.2014 року, ч.1 ст.12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у випадку непогашення Кредиту та/або процентів, Кредитор має право звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) та в інших випадках, встановлених договором або законодавством.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон), іпотека припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; тощо.

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено право іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ст.33 Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно приписів ст.35 Закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями ст.36 Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними (ч.4 ст.36 Закону).

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Статтею 37 Закону визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, як зазначалось вище, судова колегія встановила, що між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» 26.05.2014р. було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 22/14, за яким надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 252 980 700 грн.

В забезпечення виконання відповідачем своїх кредитних зобов'язань, 25.12.2014 року між ПАТ "Імексбанк" (Іпотекодержатель) та майновим поручителем ПрАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 6134, за яким, окрім зобов'язань відповідача, забезпечено кредитні зобов'язання ще 40 юридичних осіб. При цьому, предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець».

Таким чином, одним іпотечним договором забезпечено зобов'язання 41 юридичної особи.

З викладених вище положень ЗУ «Про іпотеку» судова колегія доходить висновку, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням на підставі, зокрема, відповідного застереження в іпотечному договорі.

Цей спосіб реалізується шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що можливо здійснити , зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду,

Пунктами 3.1.6, 3.1.7 Іпотечного договору №6134 від 25.12.2014р. сторони передбачили, що Іпотекодержатель має право вимагати від Боржника незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором, а при незадоволенні вимоги - звернути стягнення на Предмет іпотеки у відповідності до закону та цього договору за наявності підстав, перелічених у договорі; звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених п.3.1.6 договору, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору та/або договору про задоволення вимог іпотекодержателя, і за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Одночасно, п. 5.1. іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках:

- якщо у момент настання строку виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або часткової несплати у передбачені Кредитним договором строки сум процентів (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом); та/або при несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитним договором;

- незалежно від настання терміну виконання Боржником будь-яких зобов'язань за Кредитним договором при виникненні підстав, вказаних у п. п. 3.1.4., 3.1.6. цього Договору, та у разі надання Іпотекодавцем недостовірної інформації згідно п.2.1 цього договору.

Відповідно до п.6.1 договору, даний пункт є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього договору, шляхом:

- продажу від свого імені предмета іпотеки,

- прийняття предмета іпотеки у власність в порядку, визначеному ст.37 ЗУ «Про іпотеку».

Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду іпотекодержателя з позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки.

Внаслідок невиконання зобов'язань боржниками своїх кредитних зобов'язань у встановлений строк, ПАТ «Імексбанк» було застосовано своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, та шляхом позасудового врегулювання набуто у власність іпотечне майно.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, припинились і зобов'язання ТОВ «Консалтингова компанія «Геосвіт» за кредитним договором №22/14 від 26.05.2014.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у разі припинення Іпотечного договору, припиняються всі зобов'язання боржника за основним зобов'язанням, а саме за зобов'язанням по Кредитному Договору №22/14 від 26.05.2014 на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку».

Аналогічної правової позиції притримується Верховний суд у постановах від 21 березня 2018 року по справі № 760/14438/15-ц, від 12 квітня 2018 року по справі №908/2698/16.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо невірного застосування судом першої інстанції ч.4 ст.36 Закону України "Про іпотеку", з огляду на те, що кредитор скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення зобов'язань інших боржників, а не зобов'язань відповідача, є безпідставними, оскільки після набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, якою забезпечено згідно іпотечного договору усі існуючі борги позичальників, вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Судова колегія наголошує, що, оскільки умовами іпотечного договору іпотекою забезпечено сплату позичальниками або іпотекодавцем (разом чи окремо) існуючих та майбутніх боргів усіх 41 позичальників у строки та на умовах, зазначених в кредитних договорах, що узгоджується зі статтею 7 Закону України "Про іпотеку", тому висновок суду першої інстанції про відсутність заборгованості ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» внаслідок звернення стягнення на іпотечне майно позивачем - є обґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції, правомірно дійшов до висновку, що набуття АТ "Імексбанк" в позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки - будівлі та споруди стадіону "Чорноморець", відповідно до умов Договору іпотеки від 25.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №6134 та те, що іпотечним договором було передбачено забезпечення низки зобов'язань, зокрема, і зобов'язання ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» за Договором про відкриття Кредитної лінії № 22/14 від 26.05.2014 (із урахуванням додаткових угод) щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, а тому виданий господарським судом Одеської області наказ від 26.10.2015 року не підлягає виконанню.

Посилання апелянта на те, що зобов'язання відповідача на кредитним договором не припинились з огляду на те, що на момент розгляду справи продажу предмета іпотеки не відбулося, судова колегія відхиляє, оскільки ПАТ «Імексбанк» обрав інший спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, відмінний від реалізації предмету іпотеки на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому, суд першої інстанції слушно зауважив, що кредитор у випадку набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя несе ризики, які пов'язані із недійсністю подальших вимог до боржника, оскільки сама процедура набуття права власності на іпотечне майно у порівнянні із іншими способами задоволення вимог іпотекодержателя може не забезпечити у повній мірі реалізацію прав як боржника так і іпотекодавця у разі їх відмінності.

У випадку наявності у іпотекодержателя наміру здійснити погашення лише частини зобов'язань, забезпечених іпотекою, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про іпотеку", і саме в такому випадку рішенням суду мають в обов'язковому порядку бути встановлені як розмір зобов'язання, яке підлягає задоволенню за рахунок предмету іпотеки, так і його (предмету іпотеки) початкова вартість.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на повторний розгляд справи по суті під час прийняття оскаржуваної ухвали, що призвело до порушення принципу правової визначеності, не може бути визнано обґрунтованим, адже за змістом ч. 2 ст. 328 ГПК України суду надане право визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наразі, розгляд відповідної заяви здійснено судом у відповідності до вимог ст. 328 ГПК України, в межах даної справи, наявних в ній письмових, достовірних та належних доказів, які мають значення для її вирішення зазначеної заяви.

За встановлених обставин, дії суду не можуть бути розцінені як повторний перегляд судового рішення, оскільки обумовлюється наведеними нормами процесуального законодавства.

Відносно тверджень апелянта в апеляційній скарзі про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, судова колегія звертає увагу скаржника на приписи ч.3 ст.328 ГПК України, відповідно до яких суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Заява ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» надійшла до господарського суду Одеської області 22.02.2018 року.

Ухвалою суду від 23.02.18 року призначено розгляд заяви на 01.03.2018 року та направлено сторонам 26.02.2018 року.

Від ПАТ «Імексбанк» до суду надійшли заперечення проти заяви ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ», в яких Банк зазначає, що йому стало відомо про заяву ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» 28.02.2018 року.

Отже, Банк скористався своїм правом на надання заперечень на заяву, був обізнаний про розгляд заяви, та з'явився в судове засідання 01.03.2018 року.

Відповідно до протоколу судового засідання, за клопотанням позивача та відповідача в судовому засіданні оголошено перерву до 02.03.2018.

Однак, позивач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні 02.03.2018 року, при цьому, суд першої інстанції обмежений 10-денним строком розгляду заяви.

Отже, судова колегія не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки ним розглянуто заяву ТОВ «Консалтингова компанія «ГЕОСВІТ» в строк, визначений ст.328 ГПК України.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою, судова колегія не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями ст.ст.233, 240, п.1 ч.1 ст.275, 281-285, 328

Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02 березня 2018 року у справі №916/1527/15-г залишити без змін.

Постанова в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

повний текст постанови складено 10.05.2018 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя С.І. Колоколов