РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2018Справа № 910/8543/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" до Публічного акціонерного товариства "Юнекс Банк", третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський МЕЗ", третя особа-2: Компанія Ірлемно ЛТД (Республіка Кіпр) про визнання договору недійсним та за позовом третьої особи-2, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Компанії Ірлемно ЛТД (Республіка Кіпр) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМАГРОКОМ", Публічного акціонерного товариства "Юнекс Банк", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський МЕЗ" про визнання договору недійсним, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - Буртового М.В., довіреність №45 від 04.04.2018 року, третьої особи-1 - не з'явився, третьої особи-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання недійсним договору поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 з тих підстав, що він був укладений представником позивача - директором ОСОБА_2 з перевищенням повноважень передбачених статутом та в основному зобов'язанні (кредитному договорі) не передбачений такий вид забезпечення зобов'язання, як порука, що суперечить ч. 1 ст. 548 ЦК України та ч. 2 ст. 345 ГК України.

13.06.2017 року позивачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує на те, що доводи позивача про перевищення директором повноважень при укладанні спірного договору не відповідають дійсності, оскільки укладення договору поруки № 0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року представником позивача - директором ОСОБА_2 погоджено вищим органом позивача, про що було надано протокол загальних зборів позивача №21 від 25.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.06.2017 року залучено третю особу-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Чугуївський МЕЗ".

07.08.2017 року до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Компанії Ірлемно ЛТД (Республіка Кіпр) до ТОВ "Ексімагроком", ПАТ "Юнекс Банк ", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ "Чугуївський МЕЗ" про визнання недійсним договору поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року.

Зазначена позовна заява третьої особи мотивована тим, що договір поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року був укладений за відсутності у представника позивача повноважень на його укладення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2017 року було прийнято позовну заяву Компанії Ірлемно ЛТД (Республіка Кіпр) до розгляду та залучено останню до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

29.08.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву третьої особи Компанії Ірлемно ЛТД, в якому він просив суд відмовити в позові, оскільки укладення договору поруки № 0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року представником позивача - директором ОСОБА_2 погоджено вищим органом позивача, що підтверджується протоколом загальних зборів позивача №21 від 25.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.08.2017 року по справі №910/8543/17 розгляд справи відкладено на 28.02.2018 та провадження у справі № 910/8543/17 зупинене до 28.02.2018.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 у справі № 910/8543/17 (судді: Ткаченко Б.О. - головуючий, Мартюк А.І., Зеленін В.О.), яка залишена без змін постановою Верховного суду від 24.01.2018 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.2017 у справі № 910/8543/17 скасовано, матеріали справи № 910/8543/17 повернуто до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.04.2018 року.

11.04.2018 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування доказів, в якому він просив суд витребувати у відповідача оригінал та кредитного договору №0.213.1114.ЮО_К від 03.12.2014 року з усіма додатковими угодами до нього, матеріали відповідної кредитної справи та правочини, якими позивачем було надано згоду на внесення змін до кредитного договору, а також оригінал договору поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року, матеріали відповідної кредитної справи, та документи що підтверджують надання директору позивача повноважень на підписання такого договору.

Відповідно до ч. 2. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви

Частиною 1 ст. 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З урахуванням вищезазначеного, оскільки клопотання про витребування доказів подане позивачем подано поза межами строку визначеного приписами ст. ст. 80, 81 ГПК України та оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість подання зазначеного клопотання у відповідний строк, клопотання позивача про витребування доказів залишається судом без задоволення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.05.2018 року.

07.05.2018 року представники позивача, третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання не з'явилися.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що первісні позовні вимоги та позовні вимоги третьої особи-2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом первісного позову та позову третьої особи-2 є вимоги про визнання недійсним договору поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року оскільки він був укладений представником позивача - директором ОСОБА_2 з перевищенням повноважень передбачених статутом та в основному зобов'язанні (кредитному договорі) не передбачений такий вид забезпечення зобов'язання, як порука, що суперечить ч. 1 ст. 548 ЦК України та ч. 2 ст. 345 ГК України.

Судом встановлено, що 03.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Юнекс Банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чугуївський МЕЗ" (позичальник) було укладено кредитний договір №0.213.1114.ЮО_К, відповідно до умов якого (п. 1.1. договору), банк на умовах договору зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 2 000 000,00 доларів США, 00 центів, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит на умовах та в строки/терміни, визначені договором, але не пізніше 02.12.2015, а також сплатити плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені договором.

Пунктом 1.2. кредитного договору сторони узгодили, що позичальник сплачує банку плату за користування кредитом, а саме:

- проценти, розмір яких є фіксованим та становить 12% річних;

- проценти, у випадку порушення позичальником п. 4.3. та/або 5.3.7. цього договору, у розмірі 16,00% річних, починаючи з дати, наступною за датою порушення, що сплачуються до моменту повного виконання позичальником вказаних зобов'язань;

- комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 15 100,00 грн.

Відповідно до п. 2.5. кредитного договору позичальник зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі не пізніше 02.12.2015 року. У разі непогашення заборгованості за кредитом в розмірі та термін, визначені в цьому пункті договору, з наступного банківського дня заборгованість за кредитом в розмірі, що не погашена вважається простроченою заборгованістю.

Пунктом 4 кредитного договору визначено, що виконання зобов'язань позичальника за договором забезпечується: заставою товарів на складі по договору купівлі-продажу соняшника товарного, що буде придбано за кредитні кошти та/або заставою готової продукції - товарів в обороті.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський МЕЗ" за вищевказаним кредитним договором №0.213.1114.ЮО_К від 03.12.2014, між Публічним акціонерним товариством "Юнекс Банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" (поручитель) було укладено договір поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року (надалі - договір поруки), відповідно до умов якого (п. 1.1. договору поруки), поручитель поручається перед банком за виконання позичальником основного зобов'язання в повному обсязі та відповідає перед банком за порушення позичальником основного зобов'язання.

Пунктом 1.2. договору поруки визначено, що відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 2 000 000,00 доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит на умовах та в строки/терміни, визначені договором, але не пізніше 02.12.2015, а також сплатити відповідно до умов кредитного договору та чинного законодавства України:

- проценти, за користування кредитом в розмірі 12% річних;

- проценти, у випадку порушення позичальником п. 4.3. та/або 5.3.7. кредитного договору, у розмірі 16,00% річних, починаючи з дати, наступної за датою порушення, що сплачуються до моменту повного виконання позичальником вказаних зобов'язань;

- комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 15 106,04 грн.

- пеню та/або штрафи в розміри, порядку та строки/терміни, визначні кредитним договором;

- будь-які інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банка;

- відшкодувати реальні (фактично понесені) збитки, завдані заставодержателю, внаслідок порушення виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 1.3. договору поруки порукою за цим договором також забезпечується вимоги банку, щодо відшкодування: - витрат пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням; - реальних (фактично понесених) збитків, завданих порушенням умов договору та кредитного договору.

Згідно з п. 7.1. договору поруки договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 01.12.2017 включно або до припинення поруки згідно з чинним законодавством.

Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком", що затверджений протоколом №13 Загальних зборів учасників товариства від 20.05.2014 року (надалі - Статут) та який був чинний станом на день укладення оспорюваного договору поруки, передбачено, зокрема, п. 6.4. що директор може виконувати свої обов'язки та функції, визначені в положеннях цього Статуту, у межах своєї компетенції, Визначеної статутом та Вищим органом товариства:

6.4.1 укладати без довіреності від імені Товариства правочини (договори, угоди, контракти і інші правочини) та забезпечувати їх виконання, якщо сума таких правочинів не перевищує 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень.

Згідно з п.5.1 Статуту загальні збори Товариства є вищим органом Товариства, повноважний вирішувати всі питання стосовно інтересів Товариства в межах повноважень, передбачених законодавством України.

Відповідно до підпункту 5.11.18 пункту 5.11 Статуту, до компетенції Загальних зборів учасників Товариства відноситься, зокрема, питання затвердження правочинів (договорів, угод, контрактів і інших правочинів), якщо сума таких правочинів перевищує 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу №21 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" від 25.11.2014 року, зборами учасників Товариства було розглянуте та прийняте рішення щодо укладення Товариством з відповідачем договору поруки в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними зобов'язаннями перед відповідачем в розмірі 2 000 000,00 (два мільйони долари США) з оплатою 12% (дванадцять відсотків) річних, а також про надання повноважень Директору Товариства ОСОБА_2 на підписання договору поруки з відповідачем в тому числі права на ведення переговорів, визначення умов договору поруки, та усіх інших супроводжуючих при цьому документів.

За приписом статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно приписів ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє (ч. 1 ст. 239 Цивільного кодексу України).

Таким чином, як випливає із зазначеного вище рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" від 25.11.2014 року та положень статуту, директор товариства ОСОБА_2 при укладанні договору поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року діяв в межах повноважень наданих йому загальними зборами відповідно до положень Статуту товариства.

Отже, з урахуванням всього зазначеного, при укладанні спірного договору директор мав всі належні повноваження для вчинення таких дій, а отже договір зі сторони позивача був підписаний уповноваженою особою без перевищення своїх повноважень.

Стосовно посилань позивача в первісній позовній заяві, що в основному зобов'язанні (кредитному договорі) не передбачений такий вид забезпечення зобов'язання, як порука, що суперечить ч. 1 ст. 548 ЦК України та ч. 2 ст. 345 ГК України, слід зазначити наступне.

Ч.1 ст. 548 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 345 ГК України передбачено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Не зазначення в основному зобов'язанні (кредитному договорі) що воно забезпечується порукою не є підставою для визнання договору поруки недійсним та вказане не суперечить ч. 1 ст. 548 ЦК України та ч. 2 ст. 345 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позивачем за первісним позовом та третьою особою-2 не доведено тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем за первісним позовом та третьою особою-2 не доведено, що їх права, за захистом яких вони звернулися до суду, порушено відповідачем, тому в первісному позові та в позові третьої особи-2 про визнання недійсним договору поруки №0.213.1114.ЮО_П2 від 03.12.2014 року слід відмовити.

Судовий збір за подачу первісного позову покладається на позивача та за подачу позову третьої особи-2 покладається на третю особу-2 відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІМАГРОКОМ" відмовити повністю.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Компанії Ірлемно ЛТД (Республіка Кіпр) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 17.05.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна