ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3087/13

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.

при секретарі судового засіданні Чебан К.В.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (паспорт);

від відповідача: Панов А.Б. (ліквідатор ПАТ „Катран", посвідчення).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Публічного акціонерного товариства „Катран"

стягнення заробітної плати.

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду із позовною заявою до ТОВ "Катран" про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 24059,78 грн., з виправленнями до нього від 21.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.03.2018р. відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви в частині вступу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №916/3087/13, відкрито провадження по справі, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання суду призначено на 13.03.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2018р. підготовче засідання відкладено на 27.03.2018р., на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України.

Судове засідання призначене на 27.03.2018р. не відбулося, у зв'язку перебуванням судді Найфлейш В.Д. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.04.2018р. приймаючи до уваги, що суддя Найфлейш В.Д. вийшов з лікарняного, суд призначив підготовче засідання по справі №916/3087/13 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „Катран" про стягнення заробітної плати на 03.05.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.05.2018р., задовольняючи спільну заяву позивача та відповідача (вх.№ 8987/18), на підставі п.6 ст. 183 ГПК України, закрито підготовче провадження у справі №916/3087/13 за позовом ОСОБА_2 до відповідача Публічного акціонерного товариства „Катран" про стягнення заробітної плати, розпочато розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 03.05.2018р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне:

20.10.2014р. між Публічним акціонерним товариством „Катран" в особі ліквідатора Фоменко Мілени Сергіївни (роботодавець) та ОСОБА_2 (працівник) було укладено трудовий договір (далі - Договір).

Відповідно до п.2.2 договору сторони встановили, що працівник зобов'язується здійснювати охорону майна ПАТ „Катран", розташованого за адресою: смт. Овідіополь, вул. Дзержинського,1.

За виконання обов'язків, передбаченим цим договором протягом місяця, працівнику встановлюється посадовий оклад у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень (п.4.1 Договору).

Згідно п. 5 Договору, передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього договору.

Договір укладений на час виконання роботи з охорони майна ПАТ „Катран" у процедурі ліквідації і починає діяти з 21.10.2014р. по 01.08.2015р. (п.7 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору від 20.10.2014р. він здійснював охорону майна ПАТ „Катран" починаючи з 21.10.2014р. по 01.08.2015р., що підтверджується записами в журналі прийому-передачі об'єктів під охорону та табелями обліку робочого часу, відповідач в супереч вимог договору заробітну плату не сплачував.

З огляду на все вищезазначене, ОСОБА_2 і звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 24 059,78 грн., з яких: 18660 грн. - заборгованості по заробітній платі та 5 399,78 грн. - інфляційних витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Проте, згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Враховуючи те, що грошові вимоги, заявлені у позові, виникли після порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ „Катран", вони є поточними, тому позов правомірно поданий та розглядається в порядку позовного провадження відповідно до ст. 4-1 ГПК України.

Відповідно до умов трудового договору від 20.10.2014р. укладеного між сторонами, працівник зобов'язується здійснювати охорону майна ПАТ „Катран", розташованого за адресою: смт. Овідіополь, вул. Дзержинського,1. За виконання обов'язків, передбаченим цим договором протягом місяця, працівнику встановлюється посадовий оклад у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень (п.4.1 Договору).

Договір укладений на час виконання роботи з охорони майна ПАТ „Катран" у процедурі ліквідації і починає діяти з 21.10.2014р. по 01.08.2015р. (п.7 Договору).

Позивачем, у якості доказів надання послуг за вказаним договором надано до суду табель обліку робочого часу, а також журнал прийому-передачі об'єктів під охорону території ПАТ „Катран" за період з 21.10.2014р. по 25.07.2015р.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Як встановлено судом, відповідач не виплатив позивачу заробітну плату за період з 21.10.2014р. по 01.08.2015р., таким чином, заборгованість відповідача за трудовим договором становить 18 660 грн., з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 5399,78грн. - інфляційних витрат.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок інфляційних витрат в сумі 5399,78 грн. (здійснений позивачем) - перевірено господарським судом та встановлено їх відповідність обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторона посилається, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід державного бюджету України у сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Катран" (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул. Дзержинського,1, ) на користь ОСОБА_2 (67801, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 18 660 (вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. - заборгованості з виплати заробітної плати та 5399 (п'ять тисяч триста дев'яносто дев'ять) грн. 78 коп. - інфляційних витрат.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Катран" (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт.Овідіополь, вул. Дзержинського,1, ) до Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район, код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 11 травня 2018 р.

Суддя В.Д. Найфлейш