ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

07.05.2018м. ДніпроСправа № 904/6066/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії" Придніпровська залізниця", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу на загальну суму 534 526, 20 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 52-16/12 від 16.01.2018

СУТЬ CПОРУ:

Публічне акціонерне товариство „Українська залізниця в особі Регіональної філії „Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Південний гірничо-збагачувальний комбінат про стягнення плати за користування вагонами в сумі 365 982,12 грн., та збору за зберігання вантажу в сумі 168 544,08 грн. на загальну суму 534 526,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що залізницею було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПАТ Південний ГЗК, які з вини отримувача затримано на станції призначення згідно наказів №990 від 31.12.16р., №5 від 01.01.17р., №38 від 03.01.17р., № 44 від 04.01.17р. За цим фактом станціями затримки Кривий Ріг Західний у порядку, передбаченому пунктами 9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №82 від 31.12.16р., №1 від 01.01.17р., №6 від 03.01.17р., №7 від 04.01.17р., акти загальної форми ГУ-23 № 83 від 31.12.16р., № 1 від 01.01.17р., № 6 від 03.01.17р., № 7 від 04.01.17р. За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№17019049, 19019053, 17019047, 15019041, 16019044, 17019048, 16019045, 16019043, 19019052 у розмірі 365 982, 12 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №17019017, 17019016 у розмірі 168 544, 08 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 у справі № 904/6066/17 позов задоволено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 у справі № 904/6066/17 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.02.2018 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2017 р. скасував у частині задоволення позовних вимог про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі168 544,08 грн. та в цій частині переда05.04.2018 розгляд справи № 904/6066/17 доручено судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

17.04.2018 Відповідач надав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що частиною 1 ст. 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів у цьому кодексі визначається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Тобто, перевозиться щось (вантаж) на чомусь (автомобіль, вагон) і це щось залишається у когось.

Значення термінів вантаж та транспортні засоби містяться у ст. 6 Статуту залізниць України. Так,

- вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі;

- транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, монорейковий транспорт) і контейнери.

Аналогічні визначення зазначених термінів містяться й у ст.1 Закону України Про залізничний транспорт та Правилах перевезення вантажів.

Посилання Позивача на інше визначення поняття вантаж, закладене у Правилах реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 28.09.2004 №856, і твердження Позивача, що порожній вагон це вантаж є необґрунтованим посиланням, оскільки згідно ст. 5 Статуту залізниць України, Правила перевезення вантажів та інші нормативні акти Мінтранс затверджує на підставі Статуту. Тому, у разі суперечності нормативних актів, виданих Мінтрансом зі Статутом, слід застосовувати саме норми Статуту, як акту, який має вищу юридичну силу, оскільки він затверджений постановою Кабінету Міністрів України (ст. 5 Статуту, ч. 4 ст. 4 та ч. 1 ст. 8 ЦК України).

При цьому Відповідач зазначає, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше - адже не можливо одночасно користуватися річчю, яка зберігається у іншої особи - залізниці; визначення поняття зберігання вантажу, в розумінні Позивача, не збігається з розумінням цього терміну наданого у ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України та п.1 Правил зберігання вантажу.

Правова позиція Відповідача щодо неможливості одночасного стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше.

17.04.2018 Відповідач надав заяву про зупинення провадження у справі № 904/6066/17 до вирішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах по аналогічній справі № 904/7360/17.

Зазначена заява обґрунтована тим, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2018 справу № 904/7360/17 за позовом РФ "Придніпровська залізниця" до ПАТ "ПІВДГЗК" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу передано на розгляд об'єднаної плати Касаційного господарського суду Верховного Суду та відповідно зупинене провадження у справі до вирішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду питання про усунення неодносначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

07.05.2018 Позивач надав до суду пояснення стосовно постанови Верховного суду України від 21.02.2018 по справі № 94/6066/17, яка стосується правомірності стягнення збору за зберігання вантажу, в яких зазначив, що з моменту прийняття вантажу (згідно накладною) від відправника до моменту видачі вантажу, залізниця є відповідальною за збереження ввіреного їй для перевезення вантажу, що саме накладною підтверджується зобов'язання залізниці доставити вантаж отримувачу в цілості та схоронності, а отже нарахування збору за зберігання вантажу, враховуючи доведеність вини Відповідача у сукупності вагонів на станції призначення (що визначає сам ВСУ) є правомірним та не суперечить нормам діючого законодавства.

Також позивач вказує на те, що порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначений в п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087. Цими пунктами Правил визначено, що факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми, збір за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх вини з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується не залежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання - 24 години при затримці вагонів обчислюється з моменту затримки.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, який визначений в п.п. 2.1 п. 2 Розділу ІІІ Тарифного керівництва №1, де чітко вказано: "Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу.".

Відповідач підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі на підставі наступного.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Як вбачається з роздруківки Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 904/7360/17 є аналогічною справі № 904/6066/17, оскільки під час розгляду останньої також підлягає вирішенню питання щодо правомірності стягнення збору за зберігання вантажу, усунення неоднозначного застосування у подібних правовідносинах положень статей 908, 936 Цивільного кодексу України, статей 306, 307 Господарського кодексу України, статті 1 Закону України "Про залізничний транспорт" та прийняття рішення по справі № 904/7360/17 має суттєвий вплив на можливість розгляду спору по справі № 904/6066/17 та усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення клопотання Відповідача та зупинення провадження у справі № 904/6066/17 до розгляду справи № 904/7360/17 та ухвалення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду рішення у справі № 904/7360/17.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Публічного акціонерного товариства „Південний гірничо-збагачувальний комбінат про зупинення провадження у справі № 904/6066/17.

Зупинити провадження у справі №904/6066/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі: Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу на загальну суму 534 526, 20 грн. до розгляду справи № 904/7360/17 та ухвалення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду Верховного Суду рішення у справі № 904/7360/17.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Ухвала набирає законної сили 07.05.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_2