КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. Справа№ 925/1021/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Камінській Т.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

розглядаючи апеляційну скаргу приватного підприємства "Східний Двір" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.10.2017 (дата підписання 31.10.2017)

у справі №925/1021/17 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Черкаської міської ради

до Приватного підприємства "Східний Двір"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь міського бюджету м. Черкаси 153 320 грн. 76 коп. боргу; 19 442 грн. 14 коп. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) та 7 700 грн. 64 коп. пені за неналежне виконання зобов'язань по грошових розрахунках за договором оренди земельної ділянки від 17.05.2016, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.05.2016 за № 14817912, за період з 19.05.2016 по 31.05.2017.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.10.2017 у справі №925/1021/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з приватного підприємства "Східний Двір" на користь міського бюджету м. Черкаси 153 320,76 грн. боргу; 19 442,14 грн. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) та 7 700,64грн. пені; Стягнуто 2 607,35грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви з приватного підприємства "Східний Двір" на користь Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради.

Не погодившись з прийнятим рішенням, приватне підприємство "Східний Двір" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Черкаської області від 26.10.2017 у справі №925/1021/17 скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності представника відповідача, в зв'язку з тим, що судом не було належним чином повідомлено відповідача про час та місце судового розгляду. Також скаржник зазначає, що стягуючи упущену вигоду, суд не зазначив наявності чотирьох елементів цивільного правопорушення для відшкодування збитків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №925/1021/17 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Хрипуна О.О., Чорної Л.В. апеляційну скаргу приватного підприємства "Східний Двір" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.10.2017 прийнято до провадження, розгляд справи призначений на 20.12.2017.

20.12.2017 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Склад колегії, що розглядала справу неодноразово змінювався.

Відповідно до розпорядження начальника управління Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/663/18 від 13.03.2018 та згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.03.2018 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Тарасенко К.В., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 відкрито провадження у справі №925/1021/17 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., розгляд справи призначено на 27.03.2018.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до р. 12 ст. 270 ГПК україни неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 відповідачу надана в оренду на 49 років земельна ділянка площею 0,2337га (кадастровий номер 110136400:01:008:0237), яка знаходиться у м. Черкаси по вул. Верхній Горовій,145, під кафе з прибудовою за рахунок земель ПП "Готельно-ресторанний комплекс "Апельсин".

За основним цільовим призначенням земельні ділянки віднесені до категорії земель житлової та громадської забудови.

За функціональним використанням земельна ділянка віднесена до категорії земель комерційного використання.

17.05.2016 р. між сторонами було укладено договір оренди цієї земельної ділянки, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.05.2016 за № 14817912.

П.5 договору визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.04.2016 № 501, яка становила: 4 821 651,66 грн. - землі комерційного використання.

На підставі п. 9 договору річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлювалась у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки і на час укладання цього Договору становила 144 649, 55 грн. - землі комерційного використання.

З 19.05.2016 р., тобто, з початку дії договору, розмір орендної плати становив 12 054,13 грн. у місяць, що складає 3 % від грошової оцінки землі (144 649,55 : 12 = 12 054,13).

В пункті 13 Договору сторонами узгоджено, що у разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення змін на підставі вимог діючого законодавства, а також у разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки землі, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

З 01.01.2017 р. у зв'язку із щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,06) розмір орендної плати становив 12 777,38 грн. у місяць (12 054,13x1,06=12 777,38).

Таким чином з 19.05.2016 p. (з початку дії договору) по 31.05.2017 р. відповідачу нараховано 153 320,76 грн. орендної плати на підставі п. 9 Договору.

Підпунктом «з» пункту 31 вищевказаного Договору сторони узгодили, що Орендар зобовязаний відшкодувати Орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 до моменту набуття чинності договору оренди.

У зв'язку з цим відповідачу також нараховано 19 442,14 грн. упущеної вигоди ( неотриманого прибутку) з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 до моменту набуття чинності договору оренди.

Позивач наголошує на тому, що в порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач за період користування земельною ділянкою сплатив позивачу лише 6 640,00 грн., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 166 122, 90 грн.

Крім того, на підставі пункту 14 договору за несвоєчасне внесення орендної плати та статті 129 Податкового кодексу України позивачем на суму боргу відповідачу нарахована пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ у розмірі 7 700, 64 грн.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 31 Договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (статті 525 ЦК України).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення ( ч. 3 ст. 631 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи умови договору оренди землі були узгоджені сторонами та відповідач не заперечував проти таких умов договору, зокрема і щодо підпункту «з» пункту 31 Договору.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для покладення на відповідача зобов'язання з відшкодування збитку (упущеної вигоди, не отриманого прибутку) необхідна наявність таких умов, як порушення договірного зобов'язання, завдання збитків, причинний зв'язок між таким порушенням та завданими збитками та вина.

При цьому, відсутність вини повинен доводити відповідач.

За змістом п.п. «з» пункту 31 вищевказаного Договору сторони узгодили, що Орендар зобов'язаний відшкодувати Орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 до моменту набуття чинності договору оренди.

Таким чином, упущена вигода позивача полягає в неотриманій орендній платі за період між прийняттям рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 до моменту набуття чинності договору оренди.

Як вбачається з умов договору оренди землі від 17.05.2016 його було укладено на підставі рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447.

Згідно з п. 3 рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 надано Приватному підприємству «Східний Двір» в оренду на 49 років земельну ділянку площею 0,2337га (кадастровий номер 110136400:01:008:0237), яка знаходиться у м. Черкаси по вул. Верхній Горовій,145, під кафе з прибудовою за рахунок земель ПП "Готельно-ресторанний комплекс "Апельсин"

Згідно п. 2 Договору оренди від 17.05.2016 в оренду передається земельна ділянка площею 0,2337 га (кадастровий номер 110136400:01:008:0237), під кафе з прибудовою.

Отже, орендар до укладення договору, а відповідно після прийняття рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 користувався земельною ділянкою.

Доказів виконання обов'язків, передбачених п.п. «з» пункту 31 Договору відповідач суду не надав, відсутність своєї вини не довів, а відтак повинен відшкодувати позивачу збитки у вигляді упущеної вигоди, яка полягає в неотриманій орендній платі за період між прийняттям рішення Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-447 до моменту набуття чинності договору оренди.

Позивачем нараховано відповідачу 19 442, 14 грн. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) за період користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення про надання земельної ділянки до моменту набрання чинності Договору за період з 31.03.2016 по 18.05.2016 на підставі розрахунку розміру упущеної вигоди:

Дата рішення про надання земельної ділянки - 31.03.2016.

Дата набуття чинності договору - 19.05.2016.

Розмір орендної плати в місяць - 12054,13 грн. (п. 9 Договору).

- березень 2016 р. (за 1 день) -388,84 грн. (12054,13 : 31 х 1 =388,84);

- квітень 2016 р. - 12054,13 грн.;- травень 2016 р. (за 18 днів з 01 по 18 число) - 6999,17 грн. (12054,13 : 31 х 18 = 6999,17); 388,84 + 12054,13 + 6999,17 = 19442,14 грн.

Також позивачем нараховано відповідачу з 19.05.2016 p. (з початку дії договору) по 31.05.2017 р. 153 320,76 грн. орендної плати на підставі п. 9 Договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за вищевказаний період користування земельною ділянкою провів часткову оплату в розмірі - 6 640, 00 грн.

Таким чином, борг відповідача складає 166 122 грн. 90 коп. (172762,90 - 6640,00 = 166122,90).

Пунктом 14 договору сторони домовились, що за несвоєчасне внесення орендної плати стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. Статтею 129 Податкового кодексу України визначено, що пеня нараховується на суму боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ.

Відповідачу нарахована пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ у розмірі 7 700, 64 грн.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 153 320 грн. 76 коп. боргу, 19 442 грн. 14 коп. упущеної вигоди (не отриманого прибутку) та 7 700 грн. 64 коп. пені є доведеними, обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника про те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності представника відповідача, в зв'язку з тим, що судом не було належним чином повідомлено відповідача про час та місце судового розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

З Витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження відповідача: 18000, Черкаська область, м.Черкаси, вул. Фрунзе,145 (а.с.32-40).

Відповідно до розпорядження Черкаського міського голови від 22.02.2016 № 29-р «Про перейменування обєктів топоніміки міста Черкаси» вулиця Фрунзе отримала ному назву Верхня Горова (а.с.41-42).

Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами та ухвали суду від 16.08.2017 про порушення провадження у справі та від 10.10.2017 про відкладення розгляду справи надсилалися відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві: 18000, Черкаська область, м.Черкаси, вул.Верхня Горова (Фрунзе),145 (а.с. 8).

Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення УДППЗ «Укрпошта» форми № 119 (а.с.30).

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Східний Двір" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.10.2017 у справі №925/1021/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.10.2017 у справі №925/1021/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова