ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.05.2018 Справа №905/553/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Мунтяну Ю.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, ,

про стягнення 58524,04 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09-2/33 від 19.03.2018р. до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман Донецької області, про стягнення збитків у розмірі 58524,04 грн., що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/553/18; визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначене на 02.05.2018р.; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до 16.04.2018р., але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; явка представників сторін обовязковою не визнавалась.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 09.04.2017р. Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» за накладною №49414972 відправлено, зокрема, у напіввагонах №62199872, №54157516, №53197323, №61654158, №53510483 вантаж кокс доменний, вологий, однак на станції призначення залізницею виявлено недостачу вантажу, про що були складені комерційні акти №484809/289 від 12.04.2017р., №484809/290 від 12.04.2017р., №484809/291 від 12.04.2017р., №484809/292 від 12.04.2017р., №484809/293 від 12.04.2017р.

Обставини викладені в означених актах, на думку позивача, свідчать про незбереження вантажу внаслідок винних дій відповідача, що спричинило збитки у вигляді вартості втраченого майна, а саме відсутнього коксу доменного.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав залізничну накладну №49414972 (дата відправки 09.04.2017р.), комерційні акти №484809/289 від 12.04.2017р., №484809/290 від 12.04.2017р., №484809/291 від 12.04.2017р., №484809/292 від 12.04.2017р., №484809/293 від 12.04.2017р., а також у копіях: акт прийому-передачі №91477393 від 09.04.2017р. за договором №107/16Сб від 01.02.2016р., рахунок-фактура №91477393 від 09.04.2017р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р., банківська виписка за 20.06.2017р., правоустановчі документи позивача, довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.4, 20, 161, 162, 171 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.11, 254, 256, 257, 258, 260, 261, 908, 909, 920, 924, 925 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 307, 315 Господарського кодексу України, ст.ст.6, 31, 32, 110, 113, 114, 115, 129, 134, 136 Статуту залізниць України, ст.ст.12, 23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», п.5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.27 Правил видачі вантажу, п.3.8 Розяснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04-5/601 від 29.05.2002р., п.4.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

23.04.2018р. відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву №2022/333 від 19.04.2018р. із додатками, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог; вказано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання збитків, а саме відсутні документи на підтвердження оплати оспорюваного вантажу.

02.05.2018р. позивачем через канцелярію суду подано відповідь №09-2/33 від 27.04.2018р. на відзив із додатками, за змістом якої зазначено, що позивачем надані виписка банку щодо оплати рахунку №91477393 від 09.04.2017р.

Представник позивача у судове засідання 02.05.2018р. не зявився.

Представник відповідача у судове засідання 02.05.2018р. не зявився.

Керуючись приписами ст.202, ч.1 ст.216, ст.248, ст.252 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи суть спору, наявні матеріали справи та подані сторонами документи згідно ст.251 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір у цьому судовому засіданні.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з представлених суду акту прийому-передачі №91477393 від 09.04.2017р. та рахунку-фактури №91477393 від 09.04.2017р. між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Покупець) та Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (Постачальник) укладено договір №107/16Сб від 01.02.2016р.

Згідно акту прийому-передачі №91477393 від 09.04.2017р. за договором №107/16Сб від 01.02.2016р. постачальником є - Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод, покупцем Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат «Азовсталь», першим на виконання договору передано позивачу кокс доменний класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ1, ціною за 1т. без ПДВ: у вагонах №62199872, №53197323 - у розмірі 8248,84 грн., у вагонах №54157516, №61654158, №53510483 - у розмірі 8263,90 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №91477393 від 09.04.2017р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р. поставка здійснена на умовах FCA Авдіївка, станція призначення Сартана, вантажоотримувач - Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат «Азовсталь».

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

09.04.2017р. за накладною №49414972 Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка Донецької області (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажило на адресу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у напіввагонах №62199872, №54157516, №53197323, №61654158, №53510483 вантаж кокс доменний, вологий, маркований поздовжньою смугою вздовж вагону вапном.

При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу у вагоні №62199872 нетто 41900 кг., у вагоні №54157516 нетто 41250 кг., у вагоні №53197323 нетто 46600 кг., у вагоні №61654158 нетто 44450 кг., у вагоні №53510483 нетто 43150 кг.

На станції призначення Сартана Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції здійснено комісійне переважування спірних вагонів з розчепленням на справних 150-т держповірених 09.09.2016р. вагонних вагах вантажоодержувача, за результатами якого складені комерційні акти №484809/289 від 12.04.2017р., №484809/290 від 12.04.2017р., №484809/291 від 12.04.2017р., №484809/292 від 12.04.2017р., №484809/293 від 12.04.2017р., відповідно до яких, на підставі актів загальної форми: №190 від 11.04.2017р. ст.Саратна Донецбкої залізниці, №11117 від 10.04.2017р., №11122 від 11.04.2017р., №11126 від 11.04.2017р., №11127 від 11.04.2017р. ст.Волноваха Донецької залізниці, за наслідками комісійного переважування вагону, виявилось:

- у вагоні №62199872 брутто 64150 кг., тара з документа 23500 кг., нетто 40650кг., що менше документа на 1250 кг.;

- у вагоні №54157516 брутто 63900 кг., тара з документа 23700 кг., нетто 40200кг., що менше документа на 1050 кг.;

- у вагоні №53197323 брутто 68800 кг., тара з документа 23500 кг., нетто 45300кг., що менше документа на 1300 кг.;

- у вагоні №61654158 брутто 64000 кг., тара з документа 23500 кг., нетто 40500кг., що менше документа на 3950 кг.;

- у вагоні №53510483 брутто 62350 кг., тара з документа 21900 кг., нетто 40450кг., що менше документа на 2700 кг.

У комерційному акті №484809/289 від 12.04.2017р. у розділі «Д» також відображено, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження у вагоні навалом, вище бортів 200 400 см. шапкою, вантаж марковано поздовжньою смугою, вапном. По ходу потягу над 6, 7 люками справа поглиблення 2800х1000х600 мм. В місці виїмки маркування порушене. Вагон бездверний, люки закриті. Технічно справний. Течі вантажу немає. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Садовнича, Маслова ДСЗ ст.Сартана ОСОБА_1 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_2 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №484809/290 від 12.04.2017р. у розділі «Д» також відображено, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 40 50 см. Маркування однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу потягу над 1 люком справа, виїмка довжиною 150 см., шириною 140 см., вглиб 60 см., над 2-3-4 люками виїмка довжиною 350 см., шириною 200 см., вглиб 60 см. В районі виїмок маркування порушене. Технічно справний. Течі вантажу немає. Вагон бездверний, люки закриті. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Садовнича, Маслова, ДСЗ ст.Сартана ОСОБА_1 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_2 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №484809/291 від 12.04.2017р. у розділі «Д» також відображено, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 40 50 см. Вантаж марковано однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу потягу над 6 7 люками виїмка довжиною 300 см., шириною 280 см., вглиб 80 см. В місці виїмки маркування відсутнє. Технічно справний. Течі вантажу немає. Вагон бездверний, люки закриті. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Садовнича, Маслова, ДСЗ ст.Сартана ОСОБА_1 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_2 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №484809/292 від 12.04.2017р. у розділі «Д» також відображено, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 40 50 см. Вантаж марковано однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу потягу над 1-2-3-4-5-6-7 люками виїмка довжиною 1200 см., шириною 280 см., вглиб 50 см. В районі виїмки маркування відсутнє. Технічно справний. Течі вантажу немає. Вагон бездверний, люки закриті. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Садовнича, Маслова, ДСЗ ст.Сартана ОСОБА_1 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_2 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

У комерційному акті №484809/293 від 12.04.2017р. у розділі «Д» також відображено, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 40 50 см. Вантаж марковано однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу потягу над 1-2-3-4-5-6 люками справа, виїмка довжиною 800 см., шириною 200 см., вглиб 60-80 см. В районі виїмки маркування відсутнє. Технічно справний. Течі вантажу немає. Вагон бездверний, люки закриті. З моменту прибуття і до комерційного переважування вагон перебував під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст.Сартана Комерційне переважування здійснювали вагар і старший прийомоздавальник комбінату Азовсталь Садовнича, Маслова, ДСЗ ст.Сартана ОСОБА_1 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_2 Завідувач вантажним двором за штатним розписом не значиться.

Комерційні акти підписано належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Згідно ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановленим актами справність спірного вагону, сліди доступу до вантажу та порушення у них маркування.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів не збереження вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено належними доказами комерційнимм актами №484809/289 від 12.04.2017р., №484809/290 від 12.04.2017р., №484809/291 від 12.04.2017р., №484809/292 від 12.04.2017р., №484809/293 від 12.04.2017р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як зазначено вище, відповідно до акту прийому-передачі №91477393 від 09.04.2017р. за договором №107/16Сб від 01.02.2016р. ціна коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ1, у вагонах №62199872, №53197323 визначена у розмірі 8248,84 грн. за 1т. без ПДВ, у вагонах №54157516, №61654158, №53510483 визначена у розмірі 8263,90 грн. за 1т. без ПДВ.

При цьому, в матеріалах справи наявний рахунок фактура Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) №91477393 від 09.04.2017р. щодо вартості коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДМ1, із відображенням його ціни, обумовленої у акті прийому-передачі №91477393 від 09.04.2017р. за договором №107/16Сб від 01.02.2016р., з урахуванням податку на додану вартість.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж вологий.

Недостача згідно вищезазначених комерційних актів складає: у вагоні №62199872 1250 кг., у вагоні №54157516 1050 кг., у вагоні №53197323 1300 кг., у вагоні №61654158 3950 кг., у вагоні №53510483 2700 кг.

Згідно розрахунку, що міститься в позовній заяві, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у загальному розмірі 58524,04 грн.

Здійснивши перерахунок, з урахуванням норм природної втрати 2%, судом встановлено, що нестача вантажу у вагоні №62199872 становить 0,412 т. (1,25т. 0,838т.), у вагоні №54157516 становить 0,225 т. (1,05 т. 0,825 т.), у вагоні №53197323 становить 0,368 т. (1,3т. 0,932т.), у вагоні №61654158 становить 3,061 т. (3,950 т. 0,889 т.), у вагоні №53510483 становить 1,837 т. (2,70т. 0,863 т.).

Відповідно до рахунку-фактури №91477393 від 09.04.2017р. до договору №107/16Сб від 01.02.2016р. вартість коксу доменного за 1т. з ПДВ у вагонах №62199872, №53197323 становить 9898,61 грн., у вагонах №54157516, №61654158, №53510483 становить 9916,68 грн.

Відтак, вартість втраченого вантажу складає 58524,07 грн., а саме: у вагоні №62199872 4078,23 грн. (9898,61 грн. х 0,412 т.), у вагоні №54157516 2231,25 грн. (9916,68 грн. х 0,225 т.), у вагоні №53197323 3642,69 грн. (9898,61 грн. х 0,368 т.), у вагоні №61654158 30354,96 грн. (9916,68 грн. х 3,061 т.), у вагоні №53510483 18216,94 грн. (9916,68 грн. х 1,837 т.).

За приписами ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками, зокрема, розуміються втрата або пошкодження майна у разі неналежного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Дані норми кореспондуються з положеннями Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Факт недостачі вантажу у приведеній вище кількості та вартості підтверджений матеріалами справи.

Відтак, враховуючи оплату рахунку №91477393 від 09.04.2017р. позивачем (банківська виписка за 20.06.2017р.), беручи до уваги відсутність доведення протилежного, позивач внаслідок незбереження підприємством залізничного транспорту загального користування вантажу, зазнав збитків у загальному розмірі 58524,07 грн.

Відтак, вимоги позивача є обґрунтованими.

Разом з цим, дотримуючись меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення останніх у розмірі визначеному позивачем.

Заперечення відповідача, викладені у представленому суду відзиві, відхилено судом як такі, що спростовані матеріалами справи.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 202, 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 58524,04 грн., задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, 5, , банківські реквізити не зазначено) в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, б.22, , банківські реквізити не зазначено) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м.Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул.Лепорського, буд.1, , банківські реквізити не зазначено) 58524,04 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 02.05.2018р. ухвалено рішення (вступна та резолютивна частини рішення).

5. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

6. Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2018р.

Суддя О.В. Кротінова