ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018р. Справа №914/250/18

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Хелльманн Східна Європа Оуверсіз, м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик, м. Львів

про: стягнення заборгованості за договором №1001-17 про надання послуг по транспортному експедирування екпортно-імпортних та транзитних вантажів від 10.01.2017р. в розмірі 399 161,85грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки розяснено. Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хелльманн Східна Європа Оуверсіз, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик, про стягнення заборгованості за договором №1001-17 про надання послуг по транспортному експедирування екпортно-імпортних та транзитних вантажів від 10.01.2017р. в розмірі 399 161,85грн.

Ухвалою суду від 14.02.2018р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 06.03.2018р.

27.02.2018р. за вх.№7032/18 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляд справи (підготовчого засідання) у звязку з неможливістю забезпечити явку представника на призначену дату підготовчого засідання у даній справі та виконати вимоги Ухвали суду від 14.02.2018р., а також, у звязку з неможливістю реалізувати свої права, передбачені ст.42,46 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 06.03.2018р. позовні вимоги підтримав, надав суду для огляду оригінали документів, копії яких долучено до позовної заяви. Проти клопотання відповідача, представник позивача заперечив, оскільки, відповідачем нічим не підтверджені зазначені факти у клопотанні.

Ухвалою суду від 06.03.2018р. підготовче засідання відкладено на 30.03.2018р.

22.03.2018р. за вх.№811/18 від позивача через канцелярію суду поступила Заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 308 450,17 грн. заборгованості за Договором, 39 458,52 грн. пені, 7 071,84 грн. 3 % річних, індекс інфляції 24 273,99 грн. Окрім того, тягнути з відповідача 5 688,82 грн. судових витрат, та повернути позивачу 298,61 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні 30.03.2018р. зменшені позовні вимоги підтримав, надав суду для огляду оригінали документів, копії яких долучено до позовної заяви.

На адресу суду 20.03.2018р. повернувся поштовий конверт з ухвалою суду про відкладення підготовчого засідання скерована відповідачу, з відміткою поштового відділення про повернення за закінченням встановленого терміну зберігання.

Ухвалою суду від 30.03.2018р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 27.04.2018р.

26.04.2018р. на електронну адресу суду від позивача поступила Заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, окрім того позивач просить повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 298,61 грн. перерахувавши його на поточний рахунок №1 в ПАТ МАРФІНБАНК, МФО 328167.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 27.04.2018р. не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав.

ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 27.04.2018р. судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ТЕК РАС ЛОГІСТИК (ідентифікаційний код 35774697), в процесі розгляду справи №914/250/18 змінив юридичну адресу, на наступну 79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1.

Ухвалою від 27.04.2018р. розгляд справи відкладено на 04.05.2018р.

У судове засідання 04.05.2018р. представник позивача не зявився, однак, направив на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, а також в заяві зазначено, що станом на 04.05.2018р. заборгованість відповідачем не погашена.

Відповідач в судове засідання 04.05.2018р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

10 січня 2017 року між сторонами укладено договір №1001-17 про надання послуг по транспортному експедируванню експортно-імпортних та транзитних вантажів, відповідно до п. 1.1 якого, позивач зобовязувався за плату і за рахунок другої сторони виконати чи організувати виконання визначених договором послуг, повязаних з перевезенням та перевантаженням експортно-імпортних і транзитних вантажів, які перевезені з/в Україну, по території України, країн СНД та третіх країн.

Відповідно до п. 2.4. договору, відповідач зобовязаний, на підставі рахунків Експедитора, проводити 100 % передоплату і остаточний розрахунок, що включають в себе як забезпечення позивача засобами в довірче управління для організації перевезення вантажів, для відшкодування документально підтверджених витрат, понесених позивачем в інтересах відповідача з метою виконання договору, так і винагороду позивача.

ОСОБА_1 із п. 4.3 договору, факт виконання робіт/послуг підтверджуються підписаним сторонами ОСОБА_3. В разі не підписання ОСОБА_3 або відсутності від ОСОБА_3 письмової мотивованої відмови, ОСОБА_3 вважається підписаним протягом 10 днів з моменту його направлення рекомендованим листом з повідомленням (курєрською службою) в адресу ОСОБА_3.

На виконання умов договору позивач надав послуги по експедируванню та перевезенню вантажів на загальну суму 308 450,17грн., що підтверджується копіями рахунків № 2 321 від 11.05.2017р., № 2 323 від 11.05.2017р., № 2 376 від 30.06.2017р., та копіями актів виконаних робіт № 2376 від 30.06.2017р., №2321 від 11.05.2017р., №2323 від 11.05.2017р., що долучені до матеріалів справи (оригінали оглянуто судом).

Відповідач свої зобов'язання не виконав, отриманих послуг позивачу не оплатив.

В порядку досудового врегулювання спору позивач скеровував відповідачу претензії в жовтні та листопаді 2017 року. Вказані претензії відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості наданих послуг, ОСОБА_2 Хелльманн Східна Європа Оуверсіз звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 308 450,17 грн. основного боргу.

Крім того, позивач згідно умов ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 7071,84грн. 3% річних та 24273,99 грн. інфляційних втрат, а також, керуючись п. 5.3 договору, позивач нарахував 39458,52 грн. пені (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір №1001-17 про надання послуг по транспортному експедируванню експортно-імпортних та транзитних вантажів від 10 січня 2017 року, у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобовязується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, повязаних з перевезенням вантажу.

Аналогічні приписи містить ст. 929 Цивільного кодексу України, а частиною 2 зазначеної статті визначено, що ОСОБА_4 65 ЦК України поширюються також на випадки, коли обовязки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до статей 929, 930 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

ОСОБА_1 із п. 2.11 договору, позивач зобовязався за дорученням відповідача та за його рахунок організувати перевезення/перевантаження вантажів відповідачу та забезпечити оптимальне транспортно-експедиційне обслуговування вантажів, а відповідач, згідно із п. 2.4 договору, оплатити отримані послуги.

Позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав повністю, що підтверджується копіями актів виконаних робіт № 2376 від 30.06.2017р., №2321 від 11.05.2017р., №2323 від 11.05.2017р., що долучені до матеріалів справи (оригінали оглянуто судом) та не заперечено відповідачем.

Відповідач про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

ОСОБА_1 із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за надані послуги у розмірі 308 450,17 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущені арифметичні помилки у нарахуванні, які не зменшують суму, що підлягає до стягнення, оскільки за розрахунками суду загальна сума таких проведених нарахувань є більшою, ніж просить стягнути позивач. Враховуючи, що суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог, а позивач не подавав такої заяви, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 7071,84 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги стягнення інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що позивачем допущені арифметичні помилки у нарахуванні. За розрахунком суду з відповідача слід стягнути 24184,39 грн. інфляційних втрат. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача 39458,52 грн. пені., суд прийшов до висновку залишити її без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

ОСОБА_1 із матеріалами справи, між позивачем та відповідачем, у відповідності із ст. 547 ЦК України, письмового договору про стягнення пені, як виду забезпечення виконання зобовязання, укладено не було. Відтак, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення пені з відповідача.

Оскільки, спір виник з вини відповідача, судовий збір слід покласти на останнього пропорційно задоволеним вимогам (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог). При цьому, зважаючи на заяву позивача про повернення 298,61грн. надмірно сплаченого судового збору, господарський суд Львівської області прийшов до висновку її задоволити.

Керуючись статтями 4, 7 ,13 ,14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК РАС Логістик (79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, ідентифікаційний код 35774697) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хелльманн Східна Європа Оуверсіз (65074, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 55/10; ідентифікаційний код 37114838) 308 450,17 грн. основного боргу, 24184,39 грн. інфляційних втрат, 7071,84 грн. 3% річних та 5095,60грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

5.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Хелльманн Східна Європа Оуверсіз (65074, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 55/10; ідентифікаційний код 37114838) з державного бюджету 298,61грн. надмірно сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 14.05.2018р.

Суддя Ділай У.І.