ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 13/5025/794/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Славутська об'єднана державна податкова інспекція в особі Білогірського відділення,

представник кредитора не скористався правом участі в судовому засіданні, повідомлений належним чином,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Агроцукор»,

ліквідатор - арбітражний керуючий Конопля А.М. взяв участь у судовому засіданні особисто,

за участю:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001»,

представник - Граб О.П.,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Турівка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія Гамайун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Профіт», представники яких не скористалися правом участі в судовому засіданні, повідомлені належним чином,

розглянув касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Агроцукор» арбітражного керуючого Коноплі А.М.

на постанову Рівненський апеляційного господарського суду від 25.10.2017

у складі колегії суддів: Юрчук М.І. (головуючий), Демянчук Ю.Г., Крейбух О.Г.

та на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017

у складі судді Крамар С.І.

у справі за заявою Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Білогірського відділення

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Агроцукор» (далі - ТОВ «ІВК «Анроцукор»)

про визнання банкрутом (заява про визнання недійсними договорів купівлі-продажу).

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. 10.03.2000 засновниками до статутного фонду ТОВ «ІВК «Агроцукор» внесено 23, 9451 % простих іменних акцій емітента - ВАТ «Теофіпольський цукровий завод».

2. 01.04.2000 установчими зборами ТОВ «ІВК «Агроцукор» рішенням загальних зборів ТОВ «ІВК «Агроцукор» обрано директором товариства ОСОБА_5, постановлено погодитись із пропозиціями учасників про внесення ними до статутного фонду ТОВ «ІВК «Агроцукор» простих іменних акцій ВАТ «Теофіпольський цукровий завод».

3. Згідно пункту 7.8. Статуту виконавчим органом товариства є директор. Директор в силу положень пункт 7.14. Статуту, наділений правом, зокрема, видання довіреностей.

4. 16.02.2008 директором ТОВ «ІВК «Агроцукор» ОСОБА_5 надіслано державному реєстратору Теофіпольської РДА повідомлення про те, що 15.02.2008 закінчився строк дії контракту товариства із ним як із директором.

5. У березні 2009 року між ТОВ «Лан» (покупець) та ТОВ «ІВК «Агроцукор» в особі Тененева М.М., який діє на підставі довіреності від 24.12.2007 № 2 (продавець), укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-59/02/2009-1, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити прості іменні акції ВАТ «Теофіпольський цукровий завод» номінальна вартість одного ЦП - 0, 25 грн; кількість ЦП - 4 056 290 шт.; номінальна вартість пакету ЦП - 1 014 072, 50 грн; ціна купівлі одного ЦП - 0, 25 грн; ціна купівлі пакету ЦП - 1 014 072, 50 грн. Загальна вартість ЦП, вказаних в підпункті 1.1. пункту 1 цього договору, складає 1 014 072, 50 грн (пункт 1.2. договору).

6. Також у березні 2009 року між ТОВ «Турівка» (покупець) та ТОВ «ІВК «Агроцукор» в особі Тененева М.М., який діє на підставі довіреності від 24.12.2007 № 2 (продавець), укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-60/02/2009-1, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити прості іменні акції ВАТ «Теофіпольський цукровий завод» кількість ЦП - 5 510 432 шт.; номінальна вартість пакету ЦП - 1 377 608 грн; ціна купівлі одного ЦП - 0, 25 грн; ціна купівлі пакету ЦП - 1 377 608 грн (пункт 1.1. договору).

7. 16.10.2009 між ТОВ «Турівка» (покупець) та ТОВ «ІВК «Агроцукор» укладено додаткову угоду до договору № Б-60/02/2009-1, у якій сторони погодили викласти пункти 1.1., 1.2. договору в наступній редакції:

«продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити наступні іменні акції: Емітент ЦП - ВАТ «Теофіпольський цукровий завод»; код за ЄДРПОУ емітента ЦП - 05394995; вид, тип та форма випуску ЦП - акція проста іменна; код випуску ЦП - UA ; номінальна вартість одного ЦП - 0,25 грн; кількість ЦП (надалі - пакет ЦП) - 4 056 290 шт.; номінальна вартість пакету ЦП - 1 014 072, 50 грн; ціна купівлі одного ЦП - 0, 32 грн; ціна купівлі пакету ЦП - 1 872 426, 24 грн (п.1.1. договору).

Загальна вартість ЦП, вказаних в підпункті 1.1. пункту 1 цього договору, складає 1 872 426, 24 грн (пункт 1.2. договору)».

8. У подальшому, ТОВ «Турівка» відчужило частину акцій ВАТ «Теофіпольський цукровий завод» ТОВ «Україна 2001» та ТДВ «Страхова компанія «Гамайун».

9. 26.04.2011 ухвалою Господарського суду Хмельницької області порушено провадження у справі № 13/5025/794/11 про визнання банкрутом боржника - ТОВ «ІВК «Агроцукор» за заявою Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Білогірського відділення, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та відкрито процедуру розпорядження майном.

10. 30.05.2011 ухвалою Господарського суду Хмельницької області у даній справі призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Роговського Р.І.

11. 17.08.2011 ухвалою Господарського суду Хмельницької області у справі про банкрутство ТОВ «ІВК «Агроцукор» затверджено реєстр грошових вимог кредиторів.

12. 09.09.2011 постановою Господарського суду Хмельницької області припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру у даній справі та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Роговського Р.І.

13. 11.04.2012 ухвалою Господарського суду Хмельницької області у даній справі звільнено від виконання обов'язків ліквідатора боржника арбітражного керуючого Роговського Р.І. та призначено іншого ліквідатора - арбітражного керуючого Побережного В.Т.; зобов'язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру, скласти ліквідаційний баланс та подати його разом із звітом про свою діяльність до господарського суду для затвердження.

14. У подальшому, ухвалами Господарського суду Хмельницької області строк ліквідаційної процедури ТОВ «ІВК «Агроцукор» неодноразово було продовжено та зобов'язано ліквідатора подати ліквідаційний баланс та звіт про свою діяльність господарському суду для затвердження до 01.06.2017.

Обґрунтування позову

15. 18.04.2017 арбітражний керуючий Побережний В.Т. подав до господарського суду позовну заяву про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій ПАТ (ВАТ) «Теофіпольський цукровий завод» № Б-59/02/2009-1 та № Б-60/02/2009-1, укладених у березні 2009 року між ТОВ «ІВК «Агроцукор», ТОВ «Лан» та ТОВ «Турівка».

16. Позов мотивовано тим, що акції ВАТ «Теофіпольський цукровий завод», які становили статутний фонд ТОВ «ІВК «Агроцукор», були відчужені незаконно; договори було підписано з боку продавця неповноважною особою, оскільки повноваження ОСОБА_5 як директора діяли до 15.02.2008, то і всі видані ним довіреності втратили чинність з 15.02.2008; пункт 2.1. договорів щодо проведення розрахунків між покупцем та продавцем виконано не було; реалізація внесеного до статуту майна (акцій) (тобто зменшення статутного капіталу) відбулася з порушенням статті 16, частини п'ятої статті 52 Закону України «Про господарські товариства» та пункту 6.9 Статуту товариства без повідомлення кредиторів товариства.

Розгляд справи судами

17. 19.06.2017 ухвалою Господарського суду Хмельницької області в задоволенні заяви арбітражного керуючого Побережного В.Т. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій відмовлено. Ухвала мотивована тим, що судом не встановлено обґрунтованих підстав для її задоволення; учасниками судового розгляду не доведено наявність законних обставин для визнання недійсними спірних договорів; крім того, в даному випадку, позовна давність для звернення до суду із відповідною заявою станом на даний час сплила.

18. 25.10.2017 постановою Рівненського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 залишено без змін. Апеляційний господарський суд погодився із висновками суду першої інстанції та крім того зазначив, що ТОВ «Гамайун», ТОВ «Україна 2001» та ТОВ «Лан» є сторонами (відповідачами) у даному спорі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу у справі про банкрутство ТОВ «ІВК «Агроцукор» та користуються рівними процесуальними правами сторони згідно норм ГПК України. Оскільки суд відмовляє у позові про визнання недійсними договорів купівлі-продажу по суті в зв'язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, то питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення у даній справі та відповідно строк позовної давності як спосіб захисту саме порушеного права при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

19. 13.11.2017 ліквідатор ТОВ «ІВК «Агроцукор» арбітражний керуючий Конопля А.М. подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог та визнати недійсними договори купівлі-продажу акцій № Б-59/02/2009-1 та № Б-60/02/2009-1, укладені у березні 2009 року. Скаржник посилається на порушенням судами статті 34 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), вимог статті 16, частини п'ятої статті 52 Закону України «Про господарські товариства», статей 98, 144, 145 ЦК України.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу.

20. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Україна 2001», посилаючись на правильність застосування норм матеріального і процесуального права, просить залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Стаття 6 Право на справедливий суд

1. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру …

22. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції від 06.11.1991)

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом...

23. Цивільний Кодекс України

Стаття 98. Загальні збори учасників товариства

…

Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом…

Стаття 145. Управління товариством з обмеженою відповідальністю

4. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу…

Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 215. Недійсність правочину

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

24. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право кожного на справедливий суд. Одним із практичних відображень права на справедливий суд є норма статті 43 ГПК України у редакції, що діяла до 15.12.2017, якою встановлено засади оцінки доказів. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Невідповідність дій суду зазначеній вище нормі тягне за собою сумнів у загальній справедливості здійснення правосуддя та підриває авторитет правосуддя у країні.

25. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

26. Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводили і позивач, і відповідач при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від судів першої та апеляційної інстанцій їх дослідження та відображення у судових рішеннях.

27. З огляду на це Верховний Суд вважає необхідним з'ясувати низку обставин, що їх належить встановити у цій справі.

Зокрема, судам слід проаналізувати доводи позивача про невідповідність спірних договорів положенням статей 98, 145 ЦК України, оскільки, за твердженням позивача, відсутній протокол зборів учасників ТОВ «ІВК «Агроцукор» про прийняття рішення про зменшення статутного капіталу товариства. Ці доводи залишилися без розгляду як судом першої, так і апеляційної інстанцій.

Крім того, поза увагою судів залишилися твердження позивача про укладення спірних договорів під час заборони на відчуження майна, що мало місце, за посиланнями позивача, у даному випадку.

28. У залежності від встановлених обставин і оцінки наведених вище доводів позивача суду необхідно вирішити питання строку позовної давності, розглянувши як заяви ТОВ «Лан», ТОВ «Україна 2001» і ТОВ «Страхова компанія Гамайун» про застосування строків позовної давності, так і заяву позивача про відновлення строку звернення до суду, або залишити без розгляду це питання у разі прийняття рішення стосовно необґрунтованості позовних вимог.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанції було порушено принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у прийнятих судових рішеннях, якими вирішувався спір по суті, що вимагає направлення справи на новий розгляд.

30. Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, надати оцінку викладеним доводам і співставивши їх з свідченнями інших учасників справи, винести законне та обґрунтоване рішення.

31. При цьому, на думку суду касаційної інстанції, встановлення істини у даному випадку вимагатиме збору/подання додаткових доказів, що зумовлює необхідність направлення справи саме до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтями 310, 315, 316 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-виробнича компанія «Агроцукор» арбітражного керуючого Коноплі А.М. задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 та ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 у справі № 13/5025/794/11 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк