ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

11.05.2018

Справа № 910/5433/18

Суддя Господарського суду міста Києва Якименко М.М., розглянувши заяву № 355-772 від 24.04.2018 року Державного підприємства «Державний науково – дослідний інститут будівельних конструкції» (ДП НДІБК) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Спеціальні полімерні технології» 32500,00 грн. боргу за договором № 3725 на створення і передачу науково – технічної продукції від 03.10.2014 року та додаткової угоди № 1 від 09.10.214 року до нього,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства «Державний науково – дослідний інститут будівельних конструкції» (ДП НДІБК) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Спеціальні полімерні технології» 32500,00 грн. боргу за договором № 3725 на створення і передачу науково – технічної продукції від 03.10.2014 року та додаткової угоди № 1 від 09.10.214 року до нього.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

При цьому пунктами 4 та 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктами 1, 3 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу, а також, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.148 цього Кодексу.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Як встановлено судом, всупереч вимогам чинного законодавства до заяви ДП НДІБК про видачу судового наказу останнім на підтвердження підстав позову додано копію акту № 950 здавання – приймання науково – технічної продукції (етапів робіт) до додаткової угоди № 1 від 09.10.2014 року «Відновлення експлуатаційної природності основ та споруд із застосуванням спеціальних полімерних технологій морського перевантажувально - складського комплексу зернових вантажів ТОВ «Боріваж» на території Новобелярської сільської ради Комінтернівського району Одеської області» до Договору № 3725 від 03.10.2014 року на суму 52500,00 грн., який, за твердженням заявника, є оплаченим боржником тільки частково.

Проте зі змісту даного акту вбачається відсутність в ньому повної дати складання, а саме зазначення тільки « 29.12. 201 р.», тобто без зазначення року складання акту, що позбавляє суд можливості прийняти вказаний акт в якості доказу на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Будь – які інші відомості щодо дати складання вказаного акту здавання приймання № 950, окрім зазначених самим заявником, в поданих матеріалах відсутні.

З урахуванням викладеного, оскільки додані до заяви докази, які б підтверджували викладені обставини, не можуть бути розцінені судом як доказ дотримання заявником вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, отже згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу задоволенню не підлягає.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, заявник має право повторно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Спеціальні полімерні технології» боргу за договором № 3725 на створення і передачу науково – технічної продукції від 03.10.2014 року та додаткової угоди № 1 від 09.10.214 року до нього.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Державному підприємству «Державний науково – дослідний інститут будівельних конструкції» (ДП НДІБК) у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Спеціальні полімерні технології» 32500,00 грн. боргу за договором № 3725 на створення і передачу науково – технічної продукції від 03.10.2014 року та додаткової угоди № 1 від 09.10.214 року до нього.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя                                                                                           М.М.Якименко