ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/589/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши матеріали справи № 916/589/18

за позовом Приватного акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, код - 01125821)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „МЕТПРОМГРУП (65091, АДРЕСА_1, код - 38182830)

про стягнення 316510,86 грн.

з підстав неналежного виконання умов Договору,

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

СУТЬ СПОРУ: 29.03.2018 року Приватне акціонерне товариство „Українське Дунайське пароплавство (далі позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „МЕТПРОМГРУП (далі відповідач) про стягнення 316510,86 грн. штрафних санкцій, з яких: 131872,74 грн. пеня; 143025,55 грн. інфляційні; 41612,57 грн. 3% річних.

30.03.2018 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, запропонував відповідачу подати відзив на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію ухвали суд надіслав позивачу та відповідачу на юридичні адреси. Копія ухвали була отримана позивачем 11.04.2018 року та відповідачем 07.04.2018 року, про що свідчать відповідні поштові повідомлення.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у звязку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

15.10.2015 року між приватним Позивачем (Продавець) та Відповідачем (Покупець), укладений Договір купівлі-продажу т/х Дунай за № 310/ГУИ.

Відповідно до п.1 Договору Продавець зобовязався передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та сплатити згідно умов вищезазначеного Договору наступне майно: т/х «Дунай», рік побудови 1960, Австрія, м. Корнойбург, регістровий номер 2-600852, що знаходився на балансовому обліку ПрАТ «УДП».

В п.2.1 Договору зазначена загальна ціна судна разом з ПДВ, яка складає 2424999,99 грн.

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Договору зазначалось, що оплата за плавзасіб здійснюється на протязі 10 (десяти) банківських днів з моменту укладення вищезазначеного Договору купівлі-продажу Покупець перераховує грошові кошти на рахунок ПрАТ «УДП» у розмірі 500 000,00 грн. з ПДВ від загальної суми, яка зазначена у п. 2.2.даного Договору.

Після виконання дій, зазначених у п. 3.1.1.Договори, Сторони здійснюють процедуру приймання-передачі плавзасоба, яка зазначена у розділі 4 Договору.

Як передбачено п. 3.1.3 Договору, в продовж 30 (тридцяти) банківських днів з моменту під писання Акту приймання-передачі судна, Покупець перераховує грошові кошти на рахунок Продавця у розмірі 1 924 999, 99 грн.

Моментом виконання Покупцем своїх зобовязань перед Продавцем по оплаті за плавзасіб є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Пунктом 4.2 Договору зазначено, що приймання-передача плавзасоба здійснюється шля хом підписання Сторонами акту приймання-передачі на протязі 10 (десяти) робочих днів, після отримання Продавцем коштів, перерахованих Покупцем згідно п. 3.1.1 вищезазначеного До говору.

Як зазначено у п. 4.6 Договору, факт передачі плавзасоба Продавцем та прийняття його Покупцем, засвідчується Сторонами шляхом підписання Акту приймання-передачі.

Проте Відповідачем в термін зазначений в п. 3.1.1 Договору, а саме до 29.10.2015 р. не бу ли перераховані грошові кошти на рахунок ПрАТ „УДП у розмірі 500000 з ПДВ від загальної суми, а оплата була здійсненаи лише в період з 12.04.2016 р. по 13.04.2017 року.

Виходячи з того, що 13.04.2017 р. Відповідач сплатив необхідну суму на вимогу п. 3.1.1. Договору, та на вимогу п. 4.2 Договору Сторонами був підписаний 13.04.2017р. Акт приймання-передачі т/х Дунай у м. Ізмаїл, затон 96 км. р. Дунай, ГВСП БТОФ.

В продовж 30 (тридцяти) банківських днів, з моменту підписання Акту приймання-передачі судна, тобто до 25.05.2017 р. Відповідач був зобов'язаний перерахувати грошові кошти на раху нок Позивача у розмірі 1 924 999, 99 грн. Виходячи з того, що згідно платіжних дору чень №№1552 від 03.05.2017 р., 1567 від 10.05.2017 р„ 1570 від 10.05.2017 р., 1574 від 17.05.2017 р., 1593 від 23.05.2017 р. та 1600 від 25.05.2017 р. Відповідачем була сплачена сума у розмірі 115 000грн. станом на 26.05.2017 р. Відповідач порушив умову п. 3.1.3 Договору, та сума боргу складала 1804999, 99 грн.

В подальшому в період з 29.05.2017 року по 22.03.2018 року Відповідачем сплачено суму боргу в повному обсязі, про що свідчать відповідні копії платіжних доручень. Тобто, Відповідачем було також порушено строки оплати, встановлені п. 3.1.3. Договору.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 5.2. Договору № 310/ГУИ від 15.10.2015 року передбачено, що у разі порушення Покупцем п.3.1.1, 3.1.2 Договору, по сплаті сум Договору, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період, який вона стягується за кожен день прострочення платежу.

Згідно п.2.ст.343 Господарського кодексу України розмір пені не може перевищувати по двійну облікову ставку НБУ, яка діяла на період, за котрий сплачується пеня. Днем виникнення заборгованості визнається 31-й банківський лень з моменту підписання Акту приймання-передачі т/х Дунай (п. 3.1.3 Договору). Акт приймання-передачі т/х Дунай був підписаний 13.04.2017 р. Тобто, день виникнення заборгованості слід вважати 26.05.2017 р.

Керуючись вищевказаними законодавчими нормами, у звязку з тим, що Відповідач належним чином не виконав договірні зобовязання та допустив прострочення по грошовому зобовязанню по Договору № 310/ГУИ від 15.10.2015 року в частині своєчасної оплати за купівлю-продаж т/х Дунай, позивачем, у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства нараховано пеню, інфляційні та 3% річних, які підлягають до стягнення з відповідача. Їх розміри, відповідно, становлять: 131872,74 грн. - пеня; 143025,55грн. інфляційні та 41612,57 грн. сплата 3% річних.

Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „МЕТПРОМГРУП (65091, АДРЕСА_1, код - 38182830) на користь Приватного акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, код - 01125821): 131872 гривень 74 коп. пені; 143025 гривень 55 коп. інфляційних; 41612 гривень 57 коп. сплати 3% річних та 4747 гривні 66 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України та може бути оскаржено в порядку ст..ст.256-259 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин