ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/203/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тендертрейдбуд"

про стягнення 853375,41грн

Суддя Чонгова С.І.

За участю секретаря судового засідання Савчук М.Ф.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №01/02-18 від 28.02.2018);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Олта" (далі ТОВ "Олта") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Тендертрейдбуд (далі ТОВ "Тендертрейдбуд") про стягнення 1 053 375,41грн, а саме:

- 830 000,00грн - основний борг;

- 106 563,70грн пеня за період 28.02.2017 до 27.08.2017;

- 93 956,00грн інфляційні збитки за період з 03.2017 до 12.2017;

- 22 855,71грн сума річних за період з 01.03.2017 до 29.01.2018.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором поставки №1532/1 від 02.10.2015 в частині своєчасної оплати за поставлений товар металопластикових конструкцій на загальну суму 3 133 625,00 грн (з яких 2 303 625, 00 фактично сплачені відповідачем).

Відповідач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю Тендертрейдбуд документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

12.04.2018 представником позивача подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог у звязку з частковим погашенням заборгованості відповідачем, отже, з відповідача слід стягнути на 200 000,00грн менше, а саме:

- 630 000,00грн - основний борг;

- 106 563,70грн пеня за період 28.02.2017 до 27.08.2017;

- 93 956,00грн інфляційні збитки за період з 03.2017 до 12.2017;

- 22 855,71грн сума річних за період з 01.03.2017 до 29.01.2018.

Згідно п. 2 чистини 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Судом прийнято відповідне клопотання до розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.04.2018 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛТА» (постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕНДЕРТРЕЙДБУД» (покупець) укладено договір №1532/1 поставки світлопрозорих конструкцій (далі договір, а.с. 9-12).

В порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобовязується передати у власність покупцеві світлопрозорі конструкції, захисні ролети, інші додаткові конструкції та деталі до них, відповідно до затверджених сторонами специфікацій/листів замовлень до цього договору (в подальшому - товар), а покупець зобовязується прийняти товару власність і сплатити за нього визначену у затверджених сторонами специфікаціях/листів замовлень є його невідємною частиною (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.4 договору, кількість товару, що поставляється, його асортимент, комплектність, ціна, загальна вартість, місце та строки постачання, встановлюються у специфікаціях/листах замовлень до цього договору.

Згідно п.п.2.1 та 2.2 договору, ціна та вартість товару встановлюється сторонами в специфікаціях/листах замовлень. Загальна сума цього договору складається із сум всіх узгоджених та підписаних сторонами в рамках цього договору специфікацій/листів замовлень. Товар за цим договором поставляється на умовах передплати 100%, якщо інші умови оплати не визначені у специфікаціях/листів замовлень.

У відповідності до 3.1 договору, передання товару від постачальника до покупця (відвантаження товару) за цим договором здійснюється в строки, що визначені в специфікаціях/листах замовлень до цього договору.

Відповідно до п.6.4 договору, у разі порушення строків здійснення розрахунку за товар покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до специфікацій (додаток №1 та 2, а.с. 13, 14) сторони встановили найменування, обсяг та вартість товару, що надається постачальником та підлягає прийманню замовником.

Так, в специфікації №1 від 02.10.2015 передбачено поставку металопластикова конструкція 92 кв.м. загальна вартість яких становить 430426,00грн у т.ч. 71737,67грн ПДВ.

У специфікації вказано: покупець за цим договором зобовязується оплатити вартість товару поетапно, а саме: 30% від загальної вартості товару, тобто 129127,80грн з ПДВ до 31.10.2015, 20% від загальної вартості товару, тобто 86085,20грн з ПДВ до 30.11.2015, 50% від загальної вартості товару, тобто 215213,00грн з ПДВ до 28.12.2015. Строки передачі товару: до 28.12.2015, місце передачі товару: м. Бровари, склад постачальника.

В специфікації №2 від 30.11.2015 передбачено поставку металопластикова конструкція 762,576 кв.м. загальна вартість яких становить 2703199,00грн з ПДВ.

У специфікації вказано: порядок оплати: 50% від загальної вартості товару за цією специфікацією, а саме 1351599,50грн до 29.10.2016, 50% від загальної вартості товару за цією специфікацією, а саме 1351599,50грн до 28.02.2016. Строки передачі товару: до 31.10.2016, місце передачі товару: м. Бровари, Київська область.

Позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 133 625,00грн, що підтверджується видатковими накладними №1498 від 16.12.2015 на суму 430 426,00грн, №1507 від 28.09.2016 на суму 2323199,00грн та №1508 від 25.10.2016 на суму 380000,00грн (а.с. 15-17).

Звертаючись з позовом, позивач вказував, що відповідачем здійснено частковий розрахунок за поставлений товар на суму 2 303 625,00грн та заборгованість відповідача складала 830 000,00грн.

В подальшому позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивачем вказано, що відповідач частково розрахувався за поставлений згідно вищевказаної накладної товар на суму 200000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями №797 від 31.01.2018 на суму 100 000,00грн та №915 від 26.02.2018 на суму 100000,00грн.

Таким чином, позивач зазначає, що заборгованість відповідача станом на момент подання заяви про зменшення розміру позовних вимог становить 630 000,00грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку оплатити заборгованість за поставлений товар та застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення відповідного зобовязання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також встановлено ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 830000,00грн, за таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 830000,00грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 106563,70грн за період з 28.02.2017 по 27.08.2017.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.6.4 договору, у разі порушення строків здійснення розрахунку за товар покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

За розрахунком суду розмір пені складає 106 922,19грн за період з 28.02.2017 по 27.08.2017.

Проте суд приймає до уваги розрахунок позивача та розглядає суму 106 563,70грн, яка підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 22 855,71грн 3% річних за період з 01.03.2017 по 29.01.2018 та 93 956,00грн втрат від інфляції за загальний період за березень грудень 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір, інфляційних втрат за розрахунком суду, становить 93 946,07грн, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача 9,93грн втрат від інфляції суд відмовляє.

Розмір 3% річних за розрахунком суду за період з 01.03.2017 по 29.01.2018 становить 22853,42грн, в задоволенні вимог про стягнення 2,29грн суд відмовляє.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 15800,45грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Онікієнка (Кутузова), буд. 4, офіс; ідентифікаційний код 37892395) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛТА» (02002, вул. Раїси Окіпної, буд. 8-Б, оф.17; ідентифікаційний код 31256993) 630 000,00грн основної заборгованості, 106 563,70грн пені, 93 946,07грн збитків від інфляції, 22 853,42грн 3 % річних, а також 15800,45грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 9,93 збитків від інфляції та 2,29грн 3% річних в задоволенні позову відмовити

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 14.05.2018

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова