РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.04.2018Справа № 910/938/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП"

до публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача

міське комунальне підприємство "Хмельницькводоконал"

про визнання недійсними окремих положень додаткової угоди №1 від 21.12.2015р. до договору №26/15-К від 04.08.2015р. та стягнення 26 379,36 грн.

При секретарю судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Лазуренко Б.В. - представник за довіреністю № б/н від 19.06.2017 р.;

Борисюк Ю.В. представник за довіреністю № б/н від 16.03.2018 р.;

від відповідача:Проскуровський О.М. - представник за довіреністю №2652 від 12.12.2017р.;

Ціммерманн В.А. - представник за довіреністю № 2652 від 12.12.2017 р.;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

29.01.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" до публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання недійсними окремих положень додаткової угоди №1 від 21.12.2015 р. до договору № 26/15-К від 04.08.2015р. та стягнення 26 379,36 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 05.03.18 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.2018 р. заяву приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" про залучення МКП "Хмельницькводоконал" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача міське комунальне підприємство "Хмельницькводоконал".

26.02.2018 р. до канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

27.02.2018 р. до канцелярії суду позивач подав клопотання про продовження строку на надання відповіді на відзив, відкладення розгляду справи.

05.03.2018 р. до канцелярії суду позивач подав відповідь на відзив.

05.03.2018 р. до канцелярії суду від третьої особи надійшли пояснення по справі.

У судове засідання 05.03.2018 р. представник третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року розгляд справи відкладено на 19.03.2018 року.

У судове засідання 19.03.2018 р. представник відповідача не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про відкладення розгляду справи, але 16.03.2018 р. до канцелярії суду відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2018 року розгляд справи відкладено на 17.04.2018 року.

21.03.2018 року відповідач до канцелярії суду подав письмові заперечення проти доводів позивача викладених у відповіді на відзив.

05.04.2018 року до канцелярії суду від третьої особи надійшло клопотання про витребування доказів, а 10.04.2018 року клопотання про розгляд справи без участі його представника.

12.04.2018 року до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 17.04.2018 року суд відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про витребування доказів по справі.

Представник позивача підтримав свої позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 17.04.2018 року на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

04.08.2015 року між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» та приватним акціонерним товариством «ДАТАГРУП» (замовник) укладено договір №26/15-к про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком».

Відповідно до п.2.1 договору, предметом цього договору є технічні, організаційні та економічні умови прокладання кабелів електрозв'язку замовника в каналах кабельної каналізації Укртелекому.

Згідно з п.2.2 договору, Укртелеком надає замовнику в користування кабельну каналізацію електрозв'язку, що передбачає виконання комплексу організаційно-технічних заходів та надання таких послуг:

- а) бронювання місця в кабельній каналізації електрозв'язку (ККЕ) Укртелекому;

- б) погодження робочого проекту;

- в) технічний нагляд за роботою Замовника в ККЕ Укртелекому;

- г) надання місця в каналі ККЕ Укртелекому;

- ґ) використання ККЕ Укртелекому.

Відповідно до п.2.3 договору, замовник зобов'язується оплачувати послуги відповідно до умов цього договору, додаткових угод та додатків до нього.

Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за цим договором, відповідно до його умов та вимог чинного законодавства України, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків.

Згідно з п.4.1 договору, вартість послуги за цим договором визначається на підставі Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації. Граничні тарифи застосовуються для здійснення розрахунків за цим договором з дня набрання ними чинності або внесення до них змін.

Пунктом 12.2 договору передбачено, що додаткові угоди, додатки, а також всі зміни і доповнення до цього договору підписані сторонами, є його невід`ємною частиною.

В подальшому, між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 21.12.2015 року, якою збільшили об`єм послуг за вказаним договором.

Пунктом 1 додаткової угоди №1 встановлено, що Укртелеком надає замовнику послуги з надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку (ККЕ) Укртелекому у м. Хмельницькому відповідно до технічних умов від 01.12.2015 року №076-2015, 01.12.2015 року №077-2015, 01.12.2015 року №078-2015, 01.12.2015 року №079-2015, 01.12.2015 року №080-2015, 01.12.2015 року №081-2015, 01.12.2015 року №082-2015, 01.12.2015 року №083-2015, 01.12.2015 року №084-2015, 01.12.2015 року №085-2015, 01.12.2015 №086-2015, 01.12.2015 року №087-2015, а замовник оплачує їх згідно з умовами договору від 04.08.2015 року №26/15-К та цієї додаткової угоди.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 встановлено, що дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і розповсюджується на правовідносини, що виникли з 01.01.2015 року відповідно до п.3 ст. 631 ЦК України, є невід`ємною частиною договору від 04.08.2015 року №26/15-К про надання в користування кабельної каналізації електрозв`язку ПАТ «Укртелеком» та діє на період дії зазначеного договору.

Також, в п. 3 додаткової угоди №1 перелічено додатки до додаткової угоди, а саме:

3.1. Додатки №1/1-1/12. Перелік ділянок та технічні дані на прокладення кабелю.

3.2. Додаток №3/1. Розрахунок плати за надання місця в ККЕ.

3.3. Додаток №4/1. Розрахунок плати за використання ККЕ.

Як зазначено позивачем, внаслідок помилки позивача щодо права власності на окремі канали кабельної каналізації електрозв'язку в додатках №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5, №1/6, №1/7, №1/8, №1/9, №1/10, №1/11, №3/1, №4/1 до додаткової угоди №1 до договору вказані деякі канали кабельної каналізації електрозв'язку, що належать позивачу та якими відповідач не має права розпоряджатися. Зокрема:

- Вказані у додатку №1/1 до додаткової угоди №1 до договору - від оглядової споруди (далі -ОС) №302(86) до ОС №604(86) (канал 1), від ОС №307(61) до ОС №627(61) (канал 2), від ОС №627(61) до ОС №628(61) (канал 2);

- Вказані у додатку №1/2 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №302(86) до ОС №604(86) (канал 3), від ОС №604(86) до ОС №603(86) (канал 3), від ОС №602(86) до ОС №601(86) (канал 3), від ОС №307(61) до ОС №627(61) (канал 5), від ОС №627(61) до ОС №628(61) (канал 4);

- Вказані у додатку №1/3 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №302(86) до ОС №604(86) (канал 4), від ОС №604(86) до ОС №603(86) (канал 3), від ОС №603(86) до ОС №602(86) (канал 3), від ОС №602(86) до ОС №601(86) (канал 3), від ОС №307(61) до ОС №627(61) (канал 4), від ОС №627(61) до ОС №628(61) (канал 4);

- Вказані у додатку №1/4 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №602(86) до ОС №603(86) (канал 3), від ОС №603(86) до ОС №604(86) (канал 3);

- Вказані у додатку №1/5 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №307(61) до ОС №627(61) (канал 4), від ОС №627(61) до ОС №628(61) (канал 4);

- Вказані у додатку №1/7 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №302(86) до ОС №604(86) (канал 4), від ОС №604(86) до ОС №603(86) (канал 3), від ОС №621(70) до ОС №618(70) (канал 5), від ОС №618(70) до ОС №613(70) (канал 5);

- Вказані у додатку №1/8 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №627(61) до ОС №307(61) (канал 2), від ОС №618(70) до ОС №613(70) (канал 7), від ОС №607(70) до ОС №303(70) (канал 12), від ОС №303(70) до ОС №302(70) (канал 14), від ОС №302(70) до ОС №302а(70) (канал 12);

- Вказані у додатку №1/9 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №302(86) до ОС №604(86) (канал 4), від ОС №604(86) до ОС №603(86) (канал 3), від ОС №603(86) до ОС №602(86) (канал 3), від ОС №618(70) до ОС №613(70) (канал 5);

- Вказані у додатку №1/10 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №302(86) до ОС №604(86) (канал 4);

- Вказані у додатку №1/11 до додаткової угоди №1 до договору - від ОС №302(86) до ОС №604(86) (канал 5), від ОС №604(86) до ОС №603(86) (канал 3).

Крім того, в додатках №1/6, 3/1, 4/1 до додаткової угоди №1 до договору передбачено надання в користування каналів кабельної каналізації електрозв'язку, які позивач не використовує, в них прокладений кабель зв'язку МКП «Хмельницькводоканал», що підтверджується листом МКП «Хмельницькводоканал» від 25.01.2018 №212 та Технічними умовами №032 від 14.10.2013 на прокладку волоконно-оптичного кабелю від адмінприміщення МКП «Хмельницькводоканал» по вул. Водопровідній, 75 до бази МКП «Хмельницькводоканал» по вул. Прибузькій, 34.

Позивачем зазначено, що під час технічної ревізії належної позивачу кабельної каналізації електрозв'язку, що була проведена вже після підписання додаткової угоди №1 до договору, було виявлено вищевказані помилки і вже починаючи з 25.01.2016 року відповідачу неодноразово направлялися листи, в яких зазначалося про необхідність перегляду умов додаткової угоди №1 до договору. Проте, відповідач відповідав відмовою, посилаючись на те що всі канали, зазначені в додатках до додаткової угоди №1 до договору належать йому, оскільки були внесені до статутного фонду відповідача під час створення у 1999 році.

Не погоджуючись з вищезазначеним позивач звернувся до суду з вимогами про:

- визнання недійсними додатків №1/1, 1/2, 1/3, 1/4, 1/5, 1/6, 1/7, 1/8, 1/9, 1/10, 1/11 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015, пункти 1-11 додатку №3/1 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015, пункти 1-11 додатку №4/1 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015;

- стягнення з публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на користь приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" безпідставно сплачені кошти за надання місця в каналах кабельної каналізації електрозв'язку та використання кабельної каналізації електрозв'язку в розмірі 26 379 грн.

Як зазначено позивачем, вищевказані канали кабельної каналізації електрозв'язку були прокладені у 2002-2003 роках ВАТ «Подільська телефонна компанія «Мітел» відповідно до виданих відповідачем технічних умов №894-2001 на телефонізацію об'єктів згідно звернення ВАТ ПТК «Мітел» №384 від 12.10.2001 та розпорядження начальника ЦТЕ МТЗ від 13.10.2001. Виконання зазначених робіт було підтверджено відповідачем шляхом підписання актів узгодження будівництва кабельної каналізації, зокрема акту узгодження від 21.09.2002, акту узгодження від 11.03.2003, акту узгодження від 2003 року. Серед іншого, у вказаних актах представниками відповідача було підтверджено якість закладання каналів та виконання робіт згідно з робочою документацією та діючими правилами.

Та, 28.03.2013 року вищевказані канали кабельної каналізації електрозв'язку були передані у власність позивача відповідно до умов договору купівлі-продажу №28/03/13.

В матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 року укладений між публічним акціонерним товариством «Подільська телефонна компанія «Мітел» (продавець) та приватним акціонерним товариством "ДАТАГРУП" (покупець) відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця лінійно-кабельні споруди, мідні з'єднувальні лінії, обладнання та інше майно згідно із Специфікацією (додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору (далі - майно), які належать продавцю на праві власності, а покупець - прийняти та оплатити передане майно.

Майно вважається прийнятим за: кількістю - згідно зі специфікацією, що є Додатком №1 до цього договору, якістю - згідно з видаткової накладної (п.3.3 договору).

Відповідно до п.3.4 договору, датою передачі вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що право власності на майно переходить до покупця з моменту приймання майна та підписання видаткової накладної.

Так, серед переліку майна, що продано згідно з умовами договору №28/03/13 у Специфікації зазначена кабельна мережа АТС-748 (пункт 28 додатку №1 до договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013) до якої відповідно до Переліку кабельної каналізації ПАТ «Подільська телефонна компанія «Мітел», що передається ПрАТ "ДАТАГРУП" входять канали кабельної каналізації по вул.. Гарнізонній, вул.. Довженко, вул.. Ціолковського (пункти 10, 12, 29 додатку №2 до договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013).

Судом встановлено, що вищезазначені документи, а саме додаток №1 до договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 (специфікація) та додатку №2 до договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 (Перелік кабельної каналізації ПАТ «Подільська телефонна компанія «Мітел», що передається ПрАТ "ДАТАГРУП" підписані та скріплені печатками сторін договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 року.

Також, в матеріалах справи наявна підписана та скріплена печатками сторін договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 року видаткова накладна №11 від 29.03.2013 року.

Відповідач в обґрунтування того, що в склад кабельної мережі АТС-748, що була придбана позивачем відповідно до умов договору купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 року не можуть входити канали кабельної каналізації електрозв'язку, що знаходяться у м. Хмельницькому по вулицях - Довженка, Гарнізонній, Ціолковського, посилається на те, що поняття «кабельна мережа» не відповідає визначенням із Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 №1280-ІV, зокрема «споруди електрозв'язку», «телекомунікаційна мережа», «телекомунікаційна мережа загального користування», «телекомунікаційна мережа доступу», «технічні засоби телекомунікацій», «транспортна телекомунікаційна мережа», «кабельна каналізація електрозв'язку», «канал кабельної каналізації електрозв'язку», «власник (володілець) кабельної каналізації електрозв'язку».

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що спірні канали кабельної каналізації були побудовані та прийняті ПАТ «ПТК «Мітел» на баланс 30.06.2003 року до прийняття Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 №1280-ІV, а тому в їх назві не могли бути використані терміни з закону який ще не був прийнятий. На той час діяв Закон України «Про зв'язок» від 16.05.1995 року №160/95-ВР (що втратив чинність у зв'язку з прийняттям Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 №1280-V), в якому не використовувалась термінологія на яку посилається відповідач. Кабельна мережа АТС-748, в розумінні Закону України «Про зв'язок» підпадає під визначення мережа зв'язку - сукупність засобів та споруд зв'язку, поєднаних в єдиному технологічному процесі для забезпечення інформаційного обміну. Канали кабельної каналізації відносяться до споруд. Враховуючи зазначене вище в договорі купівлі-продажу №28/03/13 від 28.03.2013 була зазначена назва об'єкта основного засобу, що продається та яка була йому присвоєна при прийнятті на баланс.

З наявного в матеріалах справи листа-відповіді ПАТ «ПТК «Мітел» №02-22/11 від 24.02.2017 року вбачається, що спірні канали кабельної каналізації електрозв'язку були побудовані у складі АТС-748.

Також, у вищезазначеному листі зазначено, що в період 2002-2003 року на підставі робочого проекту, що був розроблений відділом проектування, інвестицій, розвитку Обласного підприємства електрозв'язку «Хмельницьктелеком» у 1998 році та Технічних умов Хмельницької міської телефонної мережі Хмельницького обласного державного підприємства електрозв'язку «Хмельницьктелеком» (правонаступником якого є відповідач) ПАТ ПТК «Мітел» було профінансовано та виконано комплекс робіт з будівництва кабельної мережі АТС-748. Виконання Технічних умов зазначених проектом, було підтверджено Актами узгодження будівництва кабельної каналізації ВАТ ПТК «Мітел» в оглядових спорудах ВАТ «Укртелеком» (правонаступником якого є відповідач) за підписом начальника ЦТЕМТЗ ХД ВАТ «Укртелеком» 2002-2003 рр., а саме по вул. Гарнізонній, вул. Ціолковського, вул. Довженко мікрорайону «Раково-2» у м. Хмельницькому. Після введення в експлуатацію комплексу споруд, було створено об'єкт бухгалтерського обліку «Кабельна мережа АТС-748».

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стосовно тверджень відповідача щодо неможливості виконання ВАТ «ПТК «Мітел» робіт з будівництва спірних каналів кабельної каналізації електрозв'язку через відсутність актів виконаних робіт, актів державних комісій про введення об'єктів в експлуатацію, проектної документації, кошторисів, нарядів, які б підтвердили виконання робіт власними силами ВАТ «ПТК «Мітел» судом встановлено наступне.

Всі документи, зокрема стосовно придбання, оплати матеріалів, оплати вартості виконаних робіт, оплати дозволів та отримання дозволів оформлювалися, їх зберігання здійснювалося відповідно до вимог законодавства. При цьому слід зауважити, що будівництво здійснювалося більше 15 років тому.

Строки зберігання документів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності визначено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 №578/5.

Відповідно до вказаного Переліку, зокрема номер статті 1463 в таблиці Переліку, виконавчі схеми комунікацій, водопроводу каналізації, опалення, силової та світлової електромережі зберігаються до заміни новими. Виконавча схема наявна в матеріалах справи. Це акти узгодження будівництва з прикладеними схемами. Вказані акти та схеми до них підписані та узгоджені представниками відповідача. Вказані акти узгодження з доданими до них схемами відповідно до Керівного документу з технічного обліку обладнання та паспортизації лінійних споруд міської телефонної мережі, затвердженого Державним комітетом зв'язку України та українським науково-дослідним інститутом зв'язку (УНДІЗ) у 1998 році є схемою кабельної каналізації (виконавчою схемою). Згідно із вказаним Керівним документом, при здійсненні докладки каналів кабельної каналізації електрозв'язку вказується кількість каналів та їх розташування. Все це є на схемі.

Також, в статті 1464 таблиці Переліку передбачено, що строк зберігання проектів інженерних мереж з благоустроєм, потрібним для здійснення будівництва споруд на конкретній ділянці (усі стадії) та відомостей обсягів основних робіт (номер статті 1465 в таблиці Переліку) становить 5 років після завершення будівництва. Будівництво спірних каналів кабельної каналізації електрозв'язку завершено ВАТ «ПТК «Мітел» в 2003 році.

Відповідно до номеру статті 1511 в таблиці Переліку строк зберігання актів на здавання виконаних проектних робіт складає 3 роки.

Документи (протоколи, акти, довідки) про здійснення всіх видів державного нагляду (санітарного, пожежного, енергетичного, екологічного тощо) за розробленням проектів на всіх стадіях проектування згідно номеру статті 1532 в таблиці Переліку зберігаються 5 років після введення об'єкта в експлуатацію.

Документи (протоколи, акти, довідки) про погодження з іншими організаціями питань будівництва об'єктів згідно номеру статті 1540 в таблиці Переліку зберігаються 5 років.

Документи (акти, рішення, доповідні записки, довідки) про прийом в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів по об'єктах, що споруджуються за рахунок інших коштів згідно номеру статті 1547 в таблиці Переліку зберігаються 10 років. Документи, які збереглися надані позивачем, а саме технічні умови, робочий проект та акти узгодження будівництва.

Таким чином, твердження відповідача про неможливість виконання ВАТ «ПТК «Мітел» робіт з будівництва спірних каналів кабельної каналізації електрозв'язку через відсутність доказів виконання будівельних робіт лише на підставі не надання документів про їх будівництво не приймається судом до уваги, оскільки строк зберігання таких документів сплив та їх надання є неможливим.

Судом взято до уваги те, що матеріали справи містять наявні документи стосовно будівництва каналів (зокрема, акти узгодження, схеми).

Обґрунтовуючи належність каналів кабельної каналізації електроз'язку, що знаходяться у м. Хмельницькому по вулицях - Довженка, Гарнізонній, Ціолковського відповідач зазначає, що вказані канали кабельної каналізації були передані йому до статутного капіталу під час проведення корпоратизації у 1999 році, а в подальшому були приватизовані у складі всього майнового комплексу у 2010 році, що була проведена на підставі розпорядження КМУ від 12.10.2010 року. На підтвердження зазначеної обставини надає наказ Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 27.12.1999 №155 про створення ВАТ «Укртелеком», наказ Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 23.12.1999 №150 Про затвердження акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу УДПЕЗ «Укртелеком» та Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу до нього, Зміни та доповнення до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затверджені наказом Голови Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 11.12.2000 №185, Витяг з протоколу №8 засідання комісії з корпоратизації УДПЕЗ «Укртелеком» від 20.12.1999 року, Відомість розрахунку балансової (залишкової) вартості основних засобів УДПЕЗ «Укртелеком» Хмельницька станом на 01.07.1999 року, Перелік нерухомого майна, що передано у власність відкритому акціонерному товариству «Укртелеком», затверджений наказом державного комітету зв'язку та інформатизації України від 25.11.2003 №226 та Акт приймання-передачі нерухомого майна у власність відкритому акціонерному товариству «Укртелеком» від 25.11.2003, що є додатком №1 до наказу Держкомзв'язку від 25.11.2003 №226. Однак, в жодному із вказаних документів не зазначено про передачу до статутного капіталу ВАТ «Укртелеком» кабельної каналізації електрозв'язку по вулицях Довженка, Гарнізонній, Ціолковського у місті Хмельницькому, а тому зазначені документи, на думку суду, не є належними доказами передачі спірних каналів кабельної каналізації до статутного капіталу ВАТ «Укртелеком». Спірні канали кабельної каналізації електрозв'язку і не могли бути передані відповідачу тому, що на момент створення ВАТ «Укртелеком» їх ще не було побудовано.

Суд зазначає, що всі інші твердження відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а також пояснення позивача.

Відповідно до ч.1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Цією статтею визначено перелік способів судового захисту, одним із яких є визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до статті 215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарському суду належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, зокрема, відповідність змісту правочину вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013 року за змістом статті 229 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним.

Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною правочину предмета чи інших істотних умов останнього, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна вважати, що правочин не було б вчинено. Помилка повинна мати істотне значення, зачіпати природу правочину або такі якості його предмета, які значно знижують можливість його використання за призначенням. При цьому істотною вважається така помилка, наслідки якої неможливо усунути або їх усунення вимагає значних витрат від особи, що помилилася, - з урахуванням її майнового становища, характеру діяльності тощо. Обставини, з приводу яких помилилася особа, мають бути наявними на час вчинення правочину.

Таким чином, помилка допущена позивачем при укладанні додаткової угоди №1 від 21.12.2015 року до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К призводить до порушення права власності позивача, а тому вимоги позивача в частині визнання недійсними додатків №1/1, 1/2, 1/3, 1/4, 1/5, 1/6, 1/7, 1/8, 1/9, 1/10, 1/11 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015, пункти 1-11 додатку №3/1 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015, пункти 1-11 додатку №4/1 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, як зазначено позивачем та вбачається з наданого позивачем розрахунку за період з 21.12.2015 року по 01.12.2017 року за надання місця в каналах кабельної каналізації електрозв'язку та використання кабельної каналізації електрозв'язку позивачем безпідставно сплачено 26 380,03 грн.

Факт сплати зазначених коштів відповідачем не заперечувався.

Відповідно до ч.1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 1 статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача коштів, безпідставно сплачених за надання місця в каналах кабельної каналізації електрозв'язку та використання кабельної каналізації електрозв'язку в розмірі 26 379,36 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додатки №1/1, 1/2, 1/3, 1/4, 1/5, 1/6, 1/7, 1/8, 1/9, 1/10, 1/11 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 року до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015 року, пункти 1-11 додатку №3/1 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 року до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015 року, пункти 1-11 додатку №4/1 до додаткової угоди №1 від 21.12.2015 року до договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ «Укртелеком» №26/15-К від 04.08.2015 року.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ) на користь приватного акціонерного товариства "ДАТАГРУП" (03005, м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, ) безпідставно сплачені кошти за надання місця в каналах кабельної каналізації електрозв'язку та використання кабельної каналізації електрозв'язку в розмірі 26 379 (двадцять шість тисяч триста сімдесят дев'ять) грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 08.05.2018 року.

Суддя С.М.Мудрий