УХВАЛА

14 травня 2018 року Справа № 913/130/18

Провадження №33/913/130/18

За позовом заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області, вул. Д.І. Менделєєва, буд.65 м.Лисичанськ Луганської області, 93100, в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, пр. Перемоги, буд.10, м.Київ, 01135,

до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича, АДРЕСА_1

відповідача-2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, б-р. Дружби Народів, буд.32 а, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Лисичанський державний гірничо-індустріальний колежд, пр..Перемоги, 84, м.Лисичанськ Луганської області, 93120

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути приміщення

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: Перегонцева Н.С., прокурор відділу прокуратури Харківської області, посвідчення № 044395 від 04.10.2016;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача-1: представник не прибув;

від відповідача-2: Маркович. Я.О., представник на підставі довіреності №21 від 12.06.2017;

від третьої особи: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області із позовом від 16.03.2018 за вих.№2881 вих.18 в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідачів фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, в якому просить:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №004326/09 від 26.08.2015, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області та фізичною особою-підприємецем Рублевським Володимиром Васильовичем;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця Рублевського Володимира Васильовича звільнити державне окреме індивідуально-визначене майно - нежитлове вбудоване приміщення (кім.106) на першому поверсі нежитлової будівлі (інв.№10310004) площею 16,7 кв.м. вартістю 27 383 грн 00 коп., розміщене за адресою: вул. Сосюри, буд.275, м.Лисичанськ Луганської області та повернути його Лисичанському державному гірничо-індустріальному коледжу (балансоутримувачу).

На обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор вказує на наступне: під час вивчення стану збереження мережі дитячих закладів та їх майна, встановлено, що 26.08.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України та фізичною особою-підприємцем Рублевським Володимиром Васильовичем укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №004326/09. На підставі вказаного договору відповідачу за актом прийому-передачі передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно-вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 16,7 кв.м. (кім.106) розташоване на першому поверсі нежитлової будівлі (інв.№10310004) за адресою: вул. Сосюри, буд.275, м.Лисичанськ Луганської області. Вартість приміщення складає 27 383 грн 00 коп. Даний договір діє до 24.08.2018 включно. Вказане нежитлове приміщення, згідно п. 2.1 договору передано відповідачу з метою розміщення майстерні з ремонту взуття.

Договір оренди нерухомого майна укладено відповідачами в порушення Закону України "Про освіту", оскільки спірне орендоване приміщення на момент укладення договору перебувало на балансі Лисичанського державного гірничо-індустріального колежду, є об'єктом освіти відповідно до ст. 63 Закону України "Про освіту", не може використовуватись не за призначенням, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом. Невикористання навчальним закладом спірних приміщень для навчального процесу не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов'язаною з навчально-виховним процесом. Крім того, ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна". За приписами ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації об'єкти освіти.

Натомість спірне приміщення передано в оренду відповідачу-1 під розміщення майстерні з ремонту взуття. Відповідно до даних розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань фізична особа-підприємць Рублевський Володимиро Васильович здійснює ремонт взуття та шкіряних виробів, тобто діяльність орендаря не пов'язана з навчально-виховним процесом, що вказує на те, що майно передано в оренду всупереч забороні, встановленій чинним на той момент законодавством.

За вказаних обставин орган прокуратури посилається на необхідність захисту економічних інтересів держави, які порушуються внаслідок передачі в оренду державного майна, що використовується не за призначенням, зокрема з метою не пов'язаною з навчальним процесом.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.03.2018 підтверджено підстави представництва заступником керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича та відповідача -2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області заявленим позовним вимогам. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Лисичанський державний гірничо-індустріальний колежд. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.04.2018 року.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області (відповідач-2) у відзиві за вих.№ 05-05-00938 від 10.04.2018 та додаткових поясненнях за вих.№05-05-01043 від 20.04.2018, в яких просить відмовити в позові, зазначаючи про дотримання вимог законодавства під час укладення оспорюваного договору оренди. Зокрема, згідно вимог ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після отримання заяви про оренду орендодавцем у п'ятиденний термін було надіслано пакет документів щодо узгодження умов договору оренди державного майна до Міністерства освіти і науки України. Оскільки у встановлений термін висновків Міністерства освіти і науки України отримано не було питання укладення договору оренди вважається погодженим. Після розміщення оголошення про намір передати майно в оренду, було подано лише одну заяву про оренду, конкурс на право оренди не проводився і договір оренди укладався із заявником фізичною особою-підприємцем Рублевським Володимиром Васильовичем.

Відповідно до ст.ст.61, 63 Закону України "Про освіту", постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Згідно абз.22 ч.2 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, може бути об'єктом оренди, якщо воно не задіяне у процесі виробництва. За твердженням відповідача, враховуючи положення ч.5 ст.61 Закону України "Про освіту", законодавцем встановлено заборону використання не за призначенням саме об'єктів освіти, як цілісних майнових комплексів, до складу яких входять всі види майна у сукупності. Натомість окреме майно, в тому числі приміщення, зі складу цілісного майнового комплексу об'єкта освіти може бути передано в оренду. Зазначене також підтверджується положеннями ст.61 Закону України "Про освіту", якою передбачено можливість фінансування державних навчальних закладів за рахунок додаткових джерел фінансування.

Лисичанський державний гірничо-індустріальний коледж (третьою особою) в письмових поясненнях за вих.01/5-188 від 22.03.2018 та вих.№01/5-236 від 13.04.2018, також заперечує проти задоволення позову. На обґрунтування власної правової позиції посилається на наступне: Міністерство освіти та науки України не може бути позивачем у даній справі, оскільки не зареєструвало право власності на спірне приміщення; кошти від сплати за оренду вищезазначеного приміщення до Міністерства освіти та науки України не надходять (70% - до державного бюджету України, 30% - навчальному закладу, як балансоутримувачу); ні задоволення позову, ні його відмова не вплинуть на права та обов'язки Міністерства, тому зазначений орган не може бути позивачем у справі до моменту оформлення права власності на нерухоме майно. Однак, у разі задоволення позову, бюджет держави буде недотримувати відповідні кошти у вигляді орендних платежів. Крім того, відповідно до додатку до Закону України "Про прокуратуру" юрисдикція Лисичанської місцевої прокуратури поширюється на м.Лисичанськ, м.Первомайськ, Попаснянський район та не поширюється на м.Київ, у зв'язку з чим заступник прокурора Лисичанської місцевої прокуратури, на думку третьої особи, не може представляти інтереси органу центральної виконавчої влади, місцезнаходженням якого є м.Київ.

Також коледж зауважує про те, що не має потреби в використанні спірного приміщення для особистих потреб у навчальному процесі, а інші суб'єкти господарювання не бажають орендувати приміщення в такому стані. Орендодавець сплачував за послуги теплопостачання, чим зменшував витрати навчального закладу на утримання будівлі, здійснює ремонт орендованого приміщення, чим поліпшує стан будівлі позивача. Крім того, якщо оспорюваний договір укладено з порушення вимог закону, не може бути визнано недійсним, правочин який є нікчемним.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.04.2018 відкладено підготовче засідання на 14.05.2018, оскільки на час проведення судового засідання в матеріалах справи були відсутні правові позиції позивача, Міністерства освіти і науки України, та відповідача-1 - фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича, відносно заявленого позову та дані щодо отримання відповідачем-1 ухвали суду про відкриття провадження у справі.

В судове засідання 14.05.2018 прибув прокурор та представник відповідача-2. Позивач, відповідач-1, третя особа повноважних представників в судове засідання не направили.

Прокурор в судовому засіданні надав усні пояснення з приводу змісту та підстав заявлених позовних вимог.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області (відповідач-2) підтримав заперечення викладені у відзиві за вих.№ 05-05-00938 від 10.04.2018 та запереченнях на відповіді на відзив за вих.№05-05-01187 від 07.05.2018, зокрема вказав на те, що відповідно до ст.ст.61, 63 Закону України "Про освіту", постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

За твердженням відповідача, враховуючи положення ч.5 ст.61 Закону України "Про освіту", законодавцем встановлено заборону використання не за призначенням саме об'єктів освіти, як цілісних майнових комплексів, до складу яких входять всі види майна у сукупності. Натомість окреме майно, в тому числі приміщення, зі складу цілісного майнового комплексу об'єкта освіти може бути передано в оренду. Зазначене також підтверджується положеннями ст.61 Закону України "Про освіту", якою передбачено можливість фінансування державних навчальних закладів за рахунок додаткових джерел фінансування.

Використання відповідачем-1 орендованого приміщення за оспорюваним договором не позбавляє можливості навчальних закладів здійснювати навчальну діяльність, оскільки в нежитловій будівлі, що обліковується на балансі третьої особи є безліч вільних приміщень. Крім того, Лисичанський державний гірничо-індустріальний колежд не використовував у своїй освітній діяльності, а укладення договору оренди дозволило провести ремонт чим забезпечило його збереження.

Від Міністерства освіти і науки України на електронну пошту надійшли письмові пояснення з електронним цифровим підписом за вих.№9.1-11-90 від 11.05.2018 якими підтримано позов. Відповідно до пп.89 п.4 Положення про Міністрество освіти і науки України, останнє здійснює управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління. Згідно п.3 Положення про комісію з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України затвердженого наказом «Про деякі питання комісії Міністерства з майнових питань» від 21.05.2013 №656, завданнями комісії є розгляд наданих документів, підготовка рекомендацій щодо списання, відчуження, розпорядження (користування) державним майном підприємств та здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства при списанні, відчуженні та розпорядженні (користуванні) майном. В п.9.1. статуту Лисичанського державного гірничо-індустріального колежду зазначено, що матеріально-технічна база коледжу закріплюється Міністерством освіти і науки України на основі господарського відання. В свою чергу оспорюваний договір з комісією міністерства з майнових питань не погоджувався, тому приміщення не могло бути передане в оренду.

Фізична особа-підприємець Рублевський Володимир Васильович (відповідач-1) у наданому відзиві б/н від 07.05.2018 на обґрунтування власної правової позиції посилається на наступне: Міністерство освіти та науки України не може бути позивачем у даній справі, оскільки не зареєструвало право власності на спірне приміщення; кошти від сплати за оренду вищезазначеного приміщення до Міністерства освіти та науки України не надходять (70% - до державного бюджету України, 30% - навчальному закладу, як балансоутримувачу); ні задоволення позову, ні його відмова не вплинуть на права та обов'язки Міністерства, зазначений орган не може бути позивачем у справі до моменту оформлення права власності на нерухоме майно. Однак, у разі задоволення позову, бюджет держави буде недотримувати відповідні кошти у вигляді орендних платежів. Крім того, відповідно до додатку до Закону України "Про прокуратуру" юрисдикція Лисичанської місцевої прокуратури поширюється на м.Лисичанськ, м.Первомайськ, Попаснянський район та не поширюється на м.Київ, у зв'язку з чим заступник прокурора Лисичанської місцевої прокуратури, на думку відповідача-1, не може представляти інтереси органу центральної виконавчої влади, місцезнаходженням якого є м.Київ. Також відповідач-1 зазначає, що сплачува за послуги теплопостачання, чим зменшував витрати навчального закладу на утримання будівлі, здійснював ремонт орендованого приміщення, чим поліпшував стан будівлі позивача. Крім того, якщо оспорюваний договір укладено з порушення вимог закону, не може бути визнано недійсним, правочин який є нікчемним.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку підтоговчого засідання, надання судом додаткового часу для можливості подання документів, необхідних для правильного вирішення спору

У відповідності до ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд, розглянувши заявлене клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання та продовження строку його розгляду, враховуючи п. 3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України, зокрема те, що сторонами наразі не надано всіх документів, необхідних для правильного встановлення обставин справи, суд, вважає за можливе його задовольнити та продовжити проведення підготовчого провадження на 30 днів.

У відповідності до п. 3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені ч.2 ст.182 цього Кодексу не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 177, 182 - 183, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, до 25.06.2018 включно.

2. Відкласти підготовче засідання на 31.05.2018 року о 14 год. 40 хв.

3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5, в залі судових засідань №204.

4. Запропонувати прокурору: надати додаткові письмові пояснення та докази на обґрунтування заявлених позовних вимог (у разі наявності);

- докази на підтвердження права державної власності відносно спірного об'єкту;

- письмові пояснення на відзив відповідача-1, письмові пояснення позивача (у разі їх отримання).

5. Запропонувати позивачу - Міністерству освіти і науки України надати:

- письмові пояснення на відзив відповідача-1;

- докази на підтвердження права державної власності відносно спірного об'єкту; проведення державної реєстрації права власності спірного об'єкту; письмові пояснення з цього приводу.

6. Запропонувати іншим учасникам: надати додаткові письмові пояснення та докази на обґрунтування власних правових позицій (у разі наявності).

7. Явка представників сторін в судове засідання на їх розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/.

Суддя О.В. Драгнєвіч