РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2018Справа № 910/19908/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна Пелетна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Олійно-жировий альянс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійно-жировий альянс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ олії" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат"

про стягнення 28 773 472,07 грн.

Представники сторін:

від позивача: Коваленко С.В., за довіреністю № 7 від 11.09.2017;

від відповідачів 1-4: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Олійно-жировий альянс" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійно-жировий альянс" (далі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ олії" (далі - відповідач-3) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" (далі - відповідач-4) про стягнення 28 773 472,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Олійно-жировий альянс" зобов'язань за Кредитним договором № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2016 порушено провадження у справі № 910/19908/16, розгляд справи призначено на 28.11.2016.

18.11.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

28.11.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву та письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 провадження у справі № 910/19908/16 зупинено до вирішення питання про визнання кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "ЮНЕКС БАНК" у справі №910/20378/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійно-Жировий Альянс" (ідентифікаційний код 32795447).

13.01.2017 ТОВ «Міжрегіональна Пелетна компанія» подано заяву про визнання останнього стороною по справі.

05.03.2018 ТОВ «Міжрегіональна Пелетна компанія» подано клопотання про поновлення провадження у справі № 910/19908/16, до якого додано ухвалу від 11.09.2017 Господарського суду міста Києва та постанову від 08.11.2017 Київського апеляційного господарського суду у справі №910/20378/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійно-жировий альянс".

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Означеним нормативно-правовим актом викладено у новій редакції, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України, згідно з п.9 ч.1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 провадження у справі № 910/19908/16 поновлено, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.03.2018

У судове засідання 26.03.2018 представники учасників справи не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 замінено позивача у справі № 910/19908/16 з Публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна Пелетна компанія" та відкладено підготовче засідання на 23.04.2018.

У судове засідання 23.04.2018 представник позивача з'явився, інші учасники судового процесу не з'явились.

У судовому засіданні 23.04.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.04.2018, яку занесено до протоколу судового засідання.

25.04.2018 представником позивача подано письмові пояснення.

У судове засідання 27.04.2018 представник позивача з'явився, представники інших учасників судового процесу не з'явились.

У підготовчому засіданні, призначеному на 27.04.2018, суд вчинив всі дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Зважаючи на наведене, за результатами підготовчого засідання, призначеного на 27.04.2018, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.05.2018.

У судове засідання 11.05.2018 представник позивача з'явився.

Представники відповідачів-1, 2, 3, 4 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням до суду конвертів з ухвалою про повідомлення про дату, час і місце судового засідання від 27.04.2018, надісланих на адреси відповідачів-1, 4 та повернутих за закінченням встановленого строку зберігання та надісланого на адресу відповідача-3 й повернутого у зв'язку з невдалою спробою вручення. Від відповідача-2 повернулося до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою представника про отримання.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Олії" є 04071, м. Київ, вул.. Межигірська, 25, приміщення 169, офіс №2; Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" - 01033, м. Київ, вул.. Шота Руставелі, 38, офіс 15; Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський олійно-жировий комбінат" - 03035, м. Київ, пл.. Солом'янська, 2, офіс 405.

Суд зазначає, що ухвали про повідомлення про дату, час і місце судового засідання від 27.04.2018 у справі № 910/19908/16 були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу вказаних осіб, зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачі-1, 3, 4 мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачі-1, 3, 4 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка в судове засідання представників відповідачів-1, 3, 4 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.05.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2012 між Публічним акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна Пелетна компанія», (далі - позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» (далі - позичальник, відповідач - 1) було укладено Кредитний договір №0.78.0712.ЮО_К (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії (кредитна лінія) в розмірі, на строк та на умовах, передбачених цим Договором, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією, комісії та виконати свої зобов'язання в повному обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 1) розмір кредитної лінії: 22 000 000,00 грн.

Згідно з п. 1.3 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 12 від 08.07.2015, строк користування позичальником кредитною лінією: з 12 липня 2012 року по 06 липня 2016 року включно.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитною лінією у розмірі 20%.

Додатковими угодами № 2 від 30.11.2012, № 3 від 10.12.2012, № 4 від 10.01.2013, № 5 від 31.01.2013, № 6 від 15.03.2013, № 7 від 15.04.2013, № 8 від 15.07.2013, № 11 від 03.12.2014, № 12 від 08.07.2015 до Кредитного договору сторонами погоджувався новий розмір процентної ставки, а саме, з 01.12.2012- 23,00% річних, з 10.12.2012 - 27% річних, з 10.01.2013 - 25,00% річних, з 04.02.2013 - 23% річних, з 15.03.2013 - 22,5% річних, з 15.04.2013 - 22% річних, з 15.07.2013 - 21,5% річних, з 03.12.2014 - 18% річних, з 01.07.2015 - 13,5% річних.

Згідно з п. 4.3 Кредитного договору, погашення нарахованих процентів за звітний місяць здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10-го (включно) числа місяця, наступного за звітним. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення нарахованих процентів за звітний місяць здійснюється позичальником в робочий день, що передує неробочому дню, а також в день дострокового повернення кредитних коштів та в день настання кінцевого терміну повернення кредитних коштів.

Додатковою угодою № 11 від 03.12.2014 до Кредитного договору, сторони дійшли згоди викласти з 01.12.2014 пункт 4.3 Кредитного договору в новій редакції.

Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 11 від 03.12.2014) сплата позичальником процентів, що будуть нараховані за період з 01.12.2014 по 10.07.2015здійнсюється у наступному порядку:

4.3.1 сплата процентів, що будуть нараховані за період з 01.12.2014 по 31.05.2015, у розмірі 1% річних здійснюється позичальником щомісячно;

4.3.2 сплата процентів, що будуть нараховані за період з 01.12.2014 по 31.05.2015 у розмірі 17% річних, здійснюється позичальником з 01.06.2015 по 10.07.2015 включно;

4.3.3 сплата процентів, що будуть нараховані за період з 01.06.2015 по 10.07.2015 включно, у розмірі 18% річних здійснюється позичальником щомісячно;

4.3.4 щомісячна сплата позичальником процентів здійснюється у період з 01 до 10-го (включно) числа місяця наступного за звітним. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення нарахованих процентів за звітний місяць здійснюється позичальником в робочий день, що передує неробочому дню, а також день дострокового повернення кредитних коштів та в день настання кінцевого терміну повернення кредитних коштів.

Додатковою угодою № 12 від 08.07.2015 до Кредитного договору сторонами погоджено доповнити пункт 4.3 підпунктом 4.3.1 в наступній редакції:

4.3.1 Сплата позичальником процентів, що будуть нараховані за період з 01.07.2015 по 06.07.2016 здійснюється у наступному порядку:

Період нарахування процентів (щомісячно)Процентна ставкаПеріод сплати нарахованих процентів
з 01.07.2015 по 31.08.2015 (включно)0,5%сплачуються щомісячно (з 1-го до 10-го числа)
13%сплачуються з 01.08.2015 по 06.07.2016 (включно)
з 01.09.2015 по 31.10.2015 (включно)1,5%сплачуються щомісячно (з 1-го до 10-го числа)
12%сплачуються з01.10.2015 по 06.07.2016 (включно)
з 01.11.2015 по 06.07.2016 (включно)2%сплачуються щомісячно (з 1-го до 10-го числа)
11,5%сплачуються з01.12.2015 по 06.07.2016 (включно)
У відповідності до п. 5.1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 8 від 08.07.2015, погашення позичальником заборгованості за кредитною лінією має бути здійснене не пізніш 10 липня 2015 року. В першу чергу погашається заборгованість за кредитною лінією (траншем) строк погашення якої/якого є першим.

Відповідно до п. 5.5 Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 09.11.2012) зменшення ліміту кредитної лінії відбувається за наступним графіком:

Дата погашенняСума зменшення лімітуДіючий ліміт кредитної лінії після погашення
28.11.142 444 444,00 грн.19 555 556,00 грн.
30.12.142 444 444,00 грн.17 111 112,00 грн.
30.01.152 444 444,00 грн.14 666 668,00 грн.
27.02.152 444 444,00 грн.12 222 224,00 грн.
30.03.152 444 444,00 грн.9 777 780,00 грн.
30.04.152 444 444,00 грн.7 333 336,00 грн.
29.05.152 444 444,00 грн.4 888 892,00 грн.
30.06.152 444 444,00 грн.2 444 448,00 грн.
10.07.152 444 448,00 грн.0,0 грн.
Всього22 000 000,00 грн.
У відповідності до п. 8.1 Кредитного договору, сторони за взаємною згодою домовились встановити наступний порядок зміни умов цього Договору щодо строку виконання позичальником зобов'язань за цим Договором та відповідних прав банку вимагати від позичальника виконання зобов'язань за цим Договором при настанні наступних обставин:

- при невиконанні додаткових зобов'язань позичальника, передбачених п.п. 7.1.1-7.1.7 цього Договору;

- якщо інформація і документи, що зобов'язаний позичальник подати до банку у відповідності чи у зв'язку з цим Договором, надані позичальником несвоєчасно, у неповному обсязі чи якщо така інформація та документи чи їх частина виявилися недостовірними;

- якщо позичальник без попередньої згоди з банком прийняв рішення чи уклав угоду, що має своїм результатом припинення позичальника;

- якщо у відношенні позичальника, його майна, органів та посадових осіб є рішення чи вчинена дія з боку-будь-яких державних органів або органів, що мають аналогічні повноваження, які істотно ускладнюють чи роблять неможливим розпорядження майном позичальника.

При настанні обставин, зазначених у пп. 8.1.1-8.1.4 цього Договору, строк виконання позичальником своїх зобов'язань (повернення коштів, одержаних в рахунок кредитної лінії, сплата процентів за користування ними, та інших платежів передбачених цим Договором) за взаємною згодою сторін вважається таким, що настав, на десятий календарний день з дня направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього Договору, у порядку, передбаченому цим пунктом Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення. До направлення банком позичальнику зазначеного вище повідомлення про зміну умов цього Договору зазначені у пп. 8.1.1-8.1.4 цього Договору обставини для цілей п. 8.1 цього Договору вважається такими, що не настали.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного погашення кредитної лінії, процентів, комісій, можливих штрафних санкцій і до повного виконання усіх умов цього договору (п. 10.5 Кредитного договору)

Додатковою угодою № 9 від 19.06.2014 до Кредитного договору сторони дійшли взаємної згоди встановити наступні строки погашення процентів, що будуть нараховані за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 31.08.2014 (включно):

- за період з 01.06.2014 до 30.06.2014 (включно) - до 10.09.2014 (включно);

- за період з 01.07.2014 до 31.07.2014 (включно) - до 10.10.2014 (включно);

- за період з 01.08.2014 до 31.08.2014 (включно) - до 10.11.2014 (включно).

Додатковою угодою № 10 від 05.09.2014 до Кредитного договору сторони дійшли взаємної згоди встановити наступні строки погашення процентів, що будуть нараховані за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.11.2014 (включно):

- за період з 01.06.2014 до 30.06.2014 (включно) - до 10.12.2014 (включно);

- за період з 01.07.2014 до 31.07.2014 (включно) - до 10.01.2015 (включно);

- за період з 01.08.2014 до 31.08.2014 (включно) - до 10.02.2015 (включно);

- за період з 01.09.2014 до 30.09.2014 (включно) - до 10.03.2015 (включно);

- за період з 01.10.2014 до 31.10.2014 (включно) - до 10.04.2015 (включно);

- за період з 01.11.2014 до 30.11.2014 (включно) - до 10.05.2015 (включно).

Додатковою угодою №13 від 10.07.2015 до Кредитного договору сторони дійшли взаємної згоди перенести строк погашення позичальником процентів у сумі 2 190 356,19 грн. до 17 липня 2015 року (включно), нарахованих згідно умов Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору №0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012 Публічним акціонерним товариством "ЮНЕКС БАНК" було надано відповідачу-1 кредит, що підтверджується виписками по рахунку відповідача-1 за період з 12.07.2012 по 26.10.2016.

12.07.2012 між Публічним акціонерним товариством "ЮНЕКС БАНК", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна Пелетна компанія», (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» (далі - поручитель, відповідач - 2) було укладено Договір поруки №0.77.0712.ОЮ-П1 (далі - Договір поруки - 1).

Відповідно до п. 1.1.2 Договору поруки-1 (в редакції Додаткової угоди № 3 від 08.07.2015) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що випливає з Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012, укладеного між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» щодо повернення кредитної лінії в сумі 22 000 000,00 грн., строком до 06.07.2016, сплати процентів за його використання в розмірі 13,5% річних., а також усіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору кредиту, сплати комісій, неустойки, а також інших платежів, що пов'язані з виконанням забезпеченої порукою вимоги.

За умовами п. 2.1.1 Договору поруки-1, поручитель зобов'язаний протягом десяти робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунки зазначені в письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п. 2.1.2 Договору поруки-1, поручитель зобов'язаний у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України , може бути звернено стягнення.

Цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 5.2 Договору поруки-1).

12.07.2012 між Публічним акціонерним товариством "ЮНЕКС БАНК", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна Пелетна компанія», (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ олії» (далі - поручитель, відповідач - 3) було укладено Договір поруки №0.76.ЮО-П2 (далі - Договір поруки - 2)

Відповідно до п. 1.1.2 Договору поруки-2 (в редакції Додаткової угоди № 5 від 08.07.2015) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що випливає з Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012, укладеного між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» щодо повернення кредитної лінії в сумі 22 000 000,00 грн., строком до 06.07.2016, сплати процентів за його використання в розмірі 13,5% річних., а також усіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору кредиту, сплати комісій, неустойки, а також інших платежів, що пов'язані з виконанням забезпеченої порукою вимоги.

За умовами п. 2.1.1 Договору поруки-2, поручитель зобов'язаний протягом десяти робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунки зазначені в письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п. 2.1.2 Договору поруки-2, поручитель зобов'язаний у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України , може бути звернено стягнення.

Цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 5.2 Договору поруки-2).

12.07.2012 між Публічним акціонерним товариством "ЮНЕКС БАНК", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна Пелетна компанія», (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чугуївський олійно-жировий комбінат» (далі - поручитель, відповідач - 4) було укладено Договір поруки №0.76.0712.ЮО-П4 (далі - Договір поруки - 3).

Відповідно до п. 1.1.2 Договору поруки-3 (в редакції Додаткової угоди № 4 від 18.02.2014) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що випливає з Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012, укладеного між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» щодо повернення кредитної лінії в сумі 22 000 000,00 грн., строком до 10.07.2015, сплати процентів за його використання в розмірі 21,5% річних., а також усіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору кредиту, сплати комісій, неустойки, а також інших платежів, що пов'язані з виконанням забезпеченої порукою вимоги.

За умовами п. 2.1.1 Договору поруки-3, поручитель зобов'язаний протягом десяти робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунки зазначені в письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п. 2.1.2 Договору поруки-3, поручитель зобов'язаний у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України , може бути звернено стягнення.

Цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 5.2 Договору поруки-3).

24.05.2016 Публічним акціонерним товариством "ЮНЕКС БАНК" на адресу відповідачів була надіслано Вимогу вих. № 16-1667 від 23.05.2016 про дострокове повернення повної суми заборгованості по кредиту та процентам за його користування, з посиланням на п. 8.1 Кредитного договору та п. 2.1 Договорів поруки, які залишені відповідачами без відповіді і задоволення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань з погашення кредиту та сплати процентів за Кредитним договором у відповідача-1 виникла заборгованість перед позивачем з повернення наданого кредиту у розмірі 22000000,00 грн., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 3672690,72 грн. та заборгованість зі сплати пені у розмірі 3100781,35 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Статтею 10561 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору №0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012 Публічним акціонерним товариством "ЮНЕКС БАНК" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" кредит у розмірі 22000000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку відповідача-1 за період з 12.07.2012 по 26.10.2016, який відповідачем-1 погашено не було.

Відповідно до п. 1.4 Договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитною лінією у розмірі 20%.

Додатковими угодами № 2 від 30.11.2012, № 3 від 10.12.2012, № 4 від 10.01.2013, № 5 від 31.01.2013, № 6 від 15.03.2013, № 7 від 15.04.2013, № 8 від 15.07.2013, № 11 від 03.12.2014, № 12 від 08.07.2015 до Кредитного договору сторонами погоджувався новий розмір процентної ставки, а саме, з 01.12.2012- 23,00% річних, з 10.12.2012 - 27% річних, з 10.01.2013 - 25,00% річних, з 04.02.2013 - 23% річних, з 15.03.2013 - 22,5% річних, з 15.04.2013 - 22% річних, з 15.07.2013 - 21,5% річних, з 03.12.2014 - 18% річних, з 01.07.2015 - 13,5% річних.

Згідно з п. 4.3 Кредитного договору, погашення нарахованих процентів за звітний місяць здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10-го (включно) числа місяця, наступного за звітним. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення нарахованих процентів за звітний місяць здійснюється позичальником в робочий день, що передує неробочому дню, а також в день дострокового повернення кредитних коштів та в день настання кінцевого терміну повернення кредитних коштів.

Суд зазначає, що сума нарахованих та несплачених процентів за користування неповернутими позичальником кредитними коштами згідно з наведеним банком та перевіреним судом розрахунком заборгованості за період з 14.09.2012 по 26.10.2016 складає 3672690,72 грн. та визнається судом обґрунтованою.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, оскільки відповідач-1 своїх зобов'язань щодо належного виконання умов Кредитного договору не виконав, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, заявлені розміри заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 22 000 000,00 грн. та по сплаті процентів за користування кредитним коштами за період з 14.09.2012 по 26.10.2016 у розмірі 3 672 690,72 грн. документально доведені та визнаються судом обґрунтованими.

Позивачем також нараховано пеню за порушення строків погашення кредиту за період з 01.06.2016 по 26.10.2016 та пеню за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом за період з 11.05.2016 по 26.10.2016 у загальному розмірі 3 100 781,35 грн.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Згідно з п. 6.1 Кредитного договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитною лінією, процентів, та інших платежів, які належать до сплати відповідно до умов цього Договору, банк має право стягнути (утримати) з позичальника незалежно від наявності вини останнього у невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань за цим Договором пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені припиняється через один рік від дня коли зобов'язання мало бути виконано. Сплата пені не звільняє позичальника від належного виконання зобов'язань за цим Договором.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за Кредитним договором, позивачем було правомірно нараховано пеню.

Перевіривши наданий позивачем арифметичний розрахунок пені, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням Кредитного договору та приписам законодавства.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Олійно-жировий альянс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна Пелетна компанія" підлягає стягненню 22000000,00 боргу за кредитом, 3672690,72 грн. боргу зі сплати процентів та 3100781,35 грн. пені.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, 12.07.2012 між ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Олійно-жировий альянс» було укладено Договір поруки №0.77.0712.ОЮ-П1, між «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Світ олії» було укладено Договір поруки №0.76.ЮО-П2 та між ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Чугуївський олійно-жировий комбінат» було укладено Договір поруки №0.76.0712.ЮО-П4.

Відповідно до п. 1.1.2 Договору поруки-1 (в редакції Додаткової угоди № 3 від 08.07.2015) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що випливає з Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012, укладеного між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» щодо повернення кредитної лінії в сумі 22 000 000,00 грн., строком до 06.07.2016, сплати процентів за його використання в розмірі 13,5% річних., а також усіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору кредиту, сплати комісій, неустойки, а також інших платежів, що пов'язані з виконанням забезпеченої порукою вимоги.

Згідно з п. 1.1.2 Договору поруки-2 (в редакції Додаткової угоди № 5 від 08.07.2015) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що випливає з Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012, укладеного між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» щодо повернення кредитної лінії в сумі 22 000 000,00 грн., строком до 06.07.2016, сплати процентів за його використання в розмірі 13,5% річних., а також усіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору кредиту, сплати комісій, неустойки, а також інших платежів, що пов'язані з виконанням забезпеченої порукою вимоги.

Відповідно до п. 1.1.2 Договору поруки-3 (в редакції Додаткової угоди № 4 від 18.02.2014) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що випливає з Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012, укладеного між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» щодо повернення кредитної лінії в сумі 22 000 000,00 грн., строком до 10.07.2015, сплати процентів за його використання в розмірі 21,5% річних., а також усіх додаткових угод до нього, в тому числі і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору кредиту, сплати комісій, неустойки, а також інших платежів, що пов'язані з виконанням забезпеченої порукою вимоги.

За умовами п. 2.1.1 Договорів поруки, поручитель зобов'язаний протягом десяти робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту на рахунки зазначені в письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п. 2.1.2 Договорів поруки, поручитель зобов'язаний у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене, оскільки між позивачем (правонаступником ПАТ «ЮНЕКС БАНК») та відповідачами 2-4 були укладені Договори поруки, поручителі зобов'язалась відповідати перед банком за зобов'язання позичальника, в разі порушення останнім зобов'язань за Кредитним договором.

24.05.2016 Публічним акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» на адресу відповідачів була надіслано Вимогу вих. № 16-1667 від 23.05.2016 про дострокове повернення повної суми заборгованості по кредиту та процентам за його користування, з посиланням на п. 8.1 Кредитного договору та п. 2.1 Договорів поруки, які залишені відповідачами без відповіді і задоволення.

З наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що ТОВ «Олійно-жировий альянс» отримало зазначену вимогу - 03.06.2016, ТОВ «Світ олії», ТОВ «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» та ТОВ «Чугуївський олійно-жировий альянс» отримали зазначену вимогу - 26.05.2016.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості позичальника за Кредитним договором поручителями до матеріалів справи не надано.

Таким чином, оскільки факт порушення позичальником зобов'язань за Кредитним договором встановлений судом, а розмір заборгованості позичальника доведений суду первинними документами, вимоги до боржника та поручителів є обґрунтованими.

Водночас, як встановлено судом, постановою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/20378/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» Булаха Олександра Івановича.

Повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23.12.2016 за № 38754.

Із наявної в матеріалах справи заяви з грошовими вимогами до боржника Публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» вбачається, що останнім до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» були заявлені кредиторські вимоги на підставі Кредитного договору № 0.78.0712.ЮО_К від 12.07.2012 та Договору поруки № 0.77.0712.ЮО_П1 від 12.07.2012, з яких: 22 000 000,00 грн. - заборгованість по поверненню кредитних коштів кредиту, 3 672 690,72 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами та 3 100 781,35 грн. - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 у справі №910/20378/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійно-жировий Альянс", яка набрала законної сили, з-поміж іншого визнано кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий Альянс» Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна Пелетна Компанія», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК», на суму 150 445 733,91 грн., з яких: 2 756,00 грн. - вимоги першої черги, 127 637 870,32 грн. - вимоги четвертої черги, 22 805 107,59 грн. - вимоги шостої черги, окремо внесено до реєстру вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» на суму 13 595 880,00 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Статтею 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Якщо у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство відмовлено або провадження у справі про банкрутство припинено, позовне провадження підлягає поновленню і позов розглядається по суті. Положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України в редакції від 06.11.1991 зі змінами та доповненнями, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, враховуючи набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/19908/16 в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у них обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Водночас, позивачем некоректно викладені позовні вимоги у прохальній частині позову.

У даному випадку суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що «право на суд», яке передбачено статтею 6 Конвенції, відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (рішення Суду у справах Буланов та Купчик проти України, no. 7714/06 та 23654/08, від 09.12.2010 р., Чуйкіна проти України, no. 28924/04, від 13.01.2011 р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи до уваги положення Конвенції та Першого Протоколу до Конвенції, господарський суд зазначає, що у разі, коли позовні вимоги не відповідають матеріально-правовим способам захисту, або обраний особою, яка звернулася з позовом, спосіб захисту не призводить до поновлення його порушеного права, але при розгляді спору буде встановлений факт порушення прав цієї особи (позивача), то суд має право сам визначити належний спосіб судового захисту і ухвалити відповідне рішення щодо захисту порушеного права.

Відтак, з метою забезпечення реального виконання судового рішення, суд вважає необхідним стягнути солідарно з ТОВ «Торговий дім Олійно-жировий альянс», ТОВ «Світ Олії», та ТОВ «Чугуївський олійно-жировий комбінат» на користь ТОВ «Міжрегіональна пелетна компанія» заборгованість по Кредитному договору.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 910/19908/16 в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» та задоволенням решти позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідачів 1, 3 та 4 в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, згідно з абз. 3 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, п. 3 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» (01033, м. Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 38, офіс 15; ідентифікаційний код: 35142236), Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ олії» (04071, м. Київ, вулиця Межигірська, будинок 25, приміщення 169, офіс 2; ідентифікаційний код: 34429449) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський олійно-жировий комбінат» (03035, м. Київ, площа Солом'янська, будинок 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 37023966) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна пелетна компанія» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, будинок 7, літ А; ідентифікаційний код 38778647) заборгованість за кредитом у розмірі 22 000 000 (двадцять два мільйони) грн., заборгованість зі сплати процентів 3 672 690 (три мільйони шістсот сімдесят дві тисячі шістсот дев'яносто) грн. 72 коп., пеню у розмірі 3 100 781 (три мільйони сто тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 35 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олійно-жировий альянс» (01033, м. Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 38, офіс 15; ідентифікаційний код: 35142236) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна пелетна компанія» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, будинок 7, літ А; ідентифікаційний код 38778647) витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 675 (п'ятдесят одна тисяча шістсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ олії» (04071, м. Київ, вулиця Межигірська, будинок 25, приміщення 169, офіс 2; ідентифікаційний код: 34429449) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна пелетна компанія» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, будинок 7, літ А; ідентифікаційний код 38778647) витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 675 (п'ятдесят одна тисяча шістсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чугуївський олійно-жировий комбінат» (03035, м. Київ, площа Солом'янська, будинок 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 37023966) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна пелетна компанія» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, будинок 7, літ А; ідентифікаційний код 38778647) витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 675 (п'ятдесят одна тисяча шістсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

7. В частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.05.2018.

Суддя О.А. Грєхова