ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Справа № 923/1025/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Херсонській області, м. Херсон,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камелот Тур" Міжнародний дитячий оздоровчий ценр "Дельфін", с. Залізний Порт, Голопристанського району Херсонської області,

про стягнення 166 875 грн. 30 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, представник, дов. від 13.12.16р.;

відповідача - ОСОБА_3, представник, дов. від 11.08.17р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача збитки, заподіяні державі в сумі 166875,30грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 38, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 35, 56 Закону України «Про охорону земель».

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини:

перевірка, на висновки якої посилається позивач та яка оформлена відповідно Акту № 02-11/05 від 25.04.2017 року, проведена з порушенням процедури перевірки;

методика, за якою позивач розраховує збитки застосовується у разі забруднення засміченої земельної ділянки однак, на думку відповідача, позивачем не доведено факту забруднення (ймовірного забруднення) земельної ділянки внаслідок її засмічення;

позадоговірна (деліктна) відповідальність настає при існуванні правопорушення, що включає наступні елементи, як: а) протиправність поведінки; б) шкода; в) причинний звязок між ними; г) вини заподіювана шкоди, як стверджує відповідач, позивачем не доведена шкода, заподіяна відповідачем внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, поведінка Відповідача не була протиправною, оскільки ремонтні роботи приміщень Міжнародного дитячого оздоровчого центру «Дельфін» відбувалась з дотриманням всіх будівельних норм: будівельні матеріали складувались в мішки, цегла, яка була винесена на земельну ділянку, складувалась на спеціально підстеленому целофані.

Відповідно до положень ст. 216 ГПК України у підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 30.11.17 по 19.12.17, з 19.12.17 по 09.01.18, з 09.01.18 по 20.02.18.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого засідання 09.01.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого засідання 20.02.18, закрито підготовче провадження та за клопотанням сторін розпочато розгляд справи по суті у судовому засіданні 20.02.18.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 20.02.18 по 15.03.18.

Ухвалою від 29.12.17 відмовлено у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Судом відмовлено у задоволенні клопотань відповідача:

про виклик свідка - керівника відповідача, у зв'язку з неподанням відповідачем, на момент заявлення клопотання, заяви свідка, відповідно до вимог ч. 1ст. 89 ГПК України;

про витребування у позивача схеми розташування точок відбору проб для проведення аналізу ґрунту, у зв'язку в ти, що позивач не посилається у якості обґрунтування позовних вимог на відповідні вимірювання (аналіз);

про призначення по справі судово-екологічної експертизи, у зв'язку з відмовою представника відповідача від вказаного клопотання.

У судовому засіданні 15.03.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

25-26.04.2017 року Державною екологічною інспекцією у Херсонській області (надалі за текстом рішення - Позивач, Інспекція) проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «Камелот Тур» Міжнародний дитячий оздоровчий центр «Дельфін» (надалі за текстом рішення - Відповідач).

Під час перевірки Інспекторами на території ДОЦ «Дельфін» ТОВ «Камелот Тур» на відстані 91,0 м від урізу Чорного моря (до огорожі ТОВ «Камелот Тур» - 64,5 м., від паркану до бетонної стіни - 8,5 м., від бетонної стіни до урізу води 18,0 м.) на відкритому ґрунті виявлено несанкціоноване засмічення земельної ділянки будівельними відходами (битий кирпич) розмірами: 5,2 м х 11,6 м, висотою засмічення від 0,4 м до 0,9 м (0,4, 0,5, 0,6, 0,7, 0,9 висота сер. - 0,6 м). 3агальна площа засмічення - 60,32 кв. м., загальний обєм відходів, якими відбулося засмічення - 36,3 куб. м., про що було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 25-26.04.2017 року № 02-11/95, протокол про адміністративне правопорушення № 7961 від 26.04.2017 у відношенні ОСОБА_4 - генерального директора ТОВ «Камелот Тур».

Відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом.

Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п. "з" ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до "Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27.10.1997 № 171, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 за № 285/2725 (зі змінами) (надалі за текстом рішення - Методика) позивачем розраховано збитки, заподіяні Державі внаслідок зазначених вище дій відповідача, у розмірі 166875,30 грн. (розрахунок на аркуші справи 8).

27.07.2017 року № 09-12/32 на адресу відповідача позивачем було направлено претензію з вимогою відшкодувати збитки заподіяні державі внаслідок порушення вимог ст. 35 Закону України «Про охорону земель», у розмірі 166875,30 грн. Зазначена претензія повернулась на адресу позивача з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

У зазначеному розрахунку заподіяної шкоди (збитків) позивачем застосовано дані Акту перевірки зокрема, щодо здійснення вимірів площ засмічення (в тому числі товщини шару відходів), розрахунок здійснено в межах встановленого Методикою шестимісячного строку.

Разом з тим, судом встановлено, що під час здійснення позивачем розрахунку збитків помилково, в порушення вимог п. 5 Методики, застосовано: "Коефіцієнт еколого - господарського засмічення земель" (рядок 8 таблиці - розрахунку), натомість пунктом 5.5 Методики передбачена формула у якій, серед інших, має застосовуватись коефіцієнт: "Еколого-господарського значення земель", значення якого приймається відповідно до категорії земель, що зазнали засмічення, або їх статусу як таких, що підлягають особливій охороні, згідно з додатком 2 до Методики.

Відповідно до п. 5.8.2. Методики довідку про віднесення земельної ділянки, що зазнала засмічення, до категорій за цільовим призначенням надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до п. 5.8.3. Методики довідку про віднесення земельної ділянки, що зазнала засмічення, до особливо цінних земель надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

У розрахунку позивача відсутнє посилання на довідки територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, щодо віднесення засміченої земельної ділянки до однієї з вказаних категорій (до категорій за цільовим призначенням або до особливо цінних земель).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 3.2 Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Крім того, відповідно до п. 5.3. Методики відходи, що спричинили засмічення земельної ділянки, класифікуються за 4 класами небезпеки згідно з ДСанПіН 2.2.7.029-99 "Державні санітарні правила і норми. Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення класу їх небезпеки для здоров'я населення", що затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.99 N 29 (v0029588-99), чинними нормативними документами у сфері поводження з відходами (додаток 5).

Виходячи з положень Методики, шкоду навколишньому природному середовищу може бути завдано у разі засмічення земель відходами, і таке засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Позивачем у розрахунку засосовано відповідний коефіцієнт саме щодо відходів, крім того у Акті перевірки зазначено про засмічення земельної ділянки будівельними відходами. При цьому, у Акті перевірки відсутня інформація щодо можливого забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 2 Методики та ст. 1 Закону України "Про відходи" відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються в процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення, та яких власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відповідно до наданої позивачем 14.02.18 до суду копії листа керівника підприємства - відповідача від 04.05.2017 р., про виконання припису Інспекції, будівельна цегла, яка тимчасово розміщувалась на земельній ділянці відповідача була зібрана та вивезена, за усною домовленістю, фізичною особою на приватну територію яка належить вказаній особі, для подальшого використання в будівництві.

Відсутність забруднення вказаної у Акті первірки земельної ділянки також підтверджуються представленою відповідачем довідкою Херсонської філії Державної установи "Інституту охорони ґрунтів України" про стан засмічення (забруднення) ґрунту від 25.01.18 (аркуш справи 76), відповідно до якої забруднюючих та засмічуючих речовин (бита цегла, тощо) на земельній ділянці, про яку йдеться у акті перевірки Інспекції, не виявлено, накопичення в грунті земельної ділянки речовин, які негативно впливають на його родючість та інші корисні властивості - відсутнє. Зазначена довідка не є висновком експерта, однак оцінюється судом разом з іншими письмовими доказами у справі.

З урахуванням зазначених вище обставин, позивачем не доведено, що засмічення відповідачем земельної ділянки, вказаної у Акті перевірки, могло призвести або призвело до забруднення природного середовища.

Судом приймаються до уваги доводи відповідача, на які він посилається у відзиві на позовну заяву, у якості заперечень на позов, щодо недоведення позивачем фактів забруднення або можливості забруднення навколишнього природного середовища (земель) внаслідок засмічення відповідачем земельної ділянки та заподіяння відповідачем шкоди земельним (природним) ресурсам внаслідок засмічення земельної ділянки.

Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на порушення позивачем процедури перевірки під час складання зазначеного вище Акта перевірки, оскільки перевірка законності дій позивача - як органу владних повноважень під час складання вказаного Акту не є предметом розгляду у даному господарському спорі, а сам Акт перевірки не є актом ненормативного характерру. З тих же підстав судом не застосовується у якості доказу відповідна частина показів свідка - керівника відповідача, у заяві свідка.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Позивачем доведено протиправність поведінки відповідача щодо засмічення земельної ділянки, однак не доведено наступного обов'язкового елементу позадоговірної (деліктної) відповідальності шкоди, заподіяної відповідачем державі внаслідок такої повердінки.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 19 березня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов