ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" травня 2018 р. Cправа № 902/164/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Виробничо-комерційного підприємства "ІНТЕР-АГРО" - Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Вінниця

до: Вінницької міської ради, м. Вінниця

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Слауді", м. Вінниця

про визнання незаконним рішення та визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту

В С Т А Н О В И В :

Виробничо-комерційним підприємством "ІНТЕР-АГРО" - Товариством з обмеженою відповідальністю подано позов до Вінницької міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Слауді" про визнання незаконним рішення Вінницької міської ради № 1049 від 26.01.2018 р. "Про укладення, поновлення, розірвання договорів земельного сервітуту в частині пункту 2 додатку 3 до цього рішення про укладення договору про встановлення земельного сервітуту з Товариством з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Слауді" на ідеальну частку прибудинкової території багатоквартирного будинку площею 29 кв.м. для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов'язаної з отриманням прибутку) по вул. Хмельницьке шосе, 21, м. Вінниця, терміном на 10 років та визнання недійсним договору б/н від 30.01.2018 р. про встановлення земельного сервітуту укладеного між Вінницькою міською радою та Товариством обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Слауді".

Ухвалою суду від 05.04.2018 р. відкрито провадження у справі № 902/146/18 в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 26.04.2018 р.

В судовому засіданні 26.04.2018 р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17.05.2018 р.

03.05.2018 р. до суду від Виробничо-комерційного підприємства "ІНТЕР-АГРО" - Товариство з обмеженою відповідальністю надійшла заява б/н від 03.05.2018 р. (вх. № 02.1-50/44/18 від 03.05.2018 р.) про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- заборонити Вінницькій міській раді в особі Департаменту архітектурно- будівельного контролю: видавати ТОВ "Аудиторська фірма "Слауді" дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 в офіс; приймати від ТОВ "Аудиторська фірма "Слауді" повідомлення про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 в офіс.

- в разі ж подачі ТОВ "Аудиторська фірма "Слауді" повідомлення про виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 в офіс станом на день ухвалення судового рішення за результатами розгляду заяви про забезпечення позову, встановити обов'язок Вінницькій міській раді в особі Департаменту архітектурно-будівельного контролю скасувати право на початок будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення.

- заборонити ТОВ "Аудиторська фірма "Слауді", третім особам розпочинати та здійснювати будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 в офіс; встановлювати будівельні риштування та складування будівельних матеріалів з метою ремонту, реконструкції будівлі, квартири на прибудинковій території будинку № 21 по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці з боку вулиці ОСОБА_1.

З огляду на набрання чинності з 15.12.2017 р. Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 р., яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, у зв'язку з чим при розгляді вказаного клопотання суд керується нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає про те, що ТОВ "Аудиторська фірма "Слауді" має можливість в будь-який момент розпочати будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_2 в офіс з облаштуванням окремого, зовнішнього входу зі сторони зі сторони дебаркади кав'ярні "Слов"янський базар", яка належить ВКП "Інтер-АГро", що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача

Крім того, позивач вказує, про наявність обставин, які дають підстави обґрунтовано припускати, що відповідачами до закінчення розгляду справи по суті будуть вчинені дії, в результаті яких частина прибудинкової території будинку № 21 по вул. Хмельницьке шосе зі сторони ОСОБА_1 буде забудована ТОВ "Аудиторська фірма "Слауді".

Разом з тим, суд констатує, що предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру, і судом при розгляді такого спору встановлюється відповідність чи невідповідність дій Вінницької міської ради вимогам законодавства щодо прийняття рішення № 1049 від 26.01.2018 р. та укладення між Вінницькою міською радою та ТОВ Аудиторська фірма "Слауді" договору б/н від 30.01.2018 р. про встановлення земельного сервітуту, та наявність чи відсутність у зв'язку із цим порушення прав позивача.

Визнання незаконним рішення та визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту не потребує видачі наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій (постанова Вищого господарського суду України від 29.11.2017 р. у справі № 907/572/17).

До того ж обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, позивач таким чином презюмує неправомірні дії відповідачів щодо можливого виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_2 в офіс, обмеження на здійснення яких за твердженням позивача передбачено ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" правовий аналіз норм якого наведено у тексті заяви, що не узгоджується із конституційною нормою закріпленою в ч.2 ст.19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, вказуючи на можливість початку будівельних робіт заявник у своїй заяві зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт № 006/А від 06.02.2002 р. було скасовано рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1004 від 27.05.2004 р., а відтак вбачається, що на момент подання заяви відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази, що підтверджують наявність намірів відповідача 2 та їх реальність розпочати будівельні роботи, в т.ч. подання ним повідомлення до Департаменту архітектурно-будівельного контролю про виконання будівельних робіт.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів заяви про забезпечення позову долучено копію адвокатського запиту зміст якого свідчить про те, що до переліку запитуваної інформації входить інформація щодо отримання відповідачем 2 містобудівних умов і обмежень на реконструкцію квартири АДРЕСА_3.

Відтак подання заяви про забезпечення позову без отримання запитуваної інформації та обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову лише власними припущеннями на думку суду вбачається передчасним.

Принагідно суд зауважує, що ненадання інформації на запит може бути підставою для реалізації свого процесуального права на витребування доказів судом у порядку встановленому ст.81 ГПК України.

Крім того, суд в контексті обраного позивачем заходу до забезпечення позову шляхом заборони Вінницькій міській раді в особі її Департаменту архітектурно-будівельного контролю видавати дозвіл на виконання будівельних робіт, приймати повідомлення про початок виконання будівельних робіт та встановлення обов'язку Вінницькій міській раді в особі Департаменту архітектурно-будівельного контролю скасувати право на початок будівельних робіт зазначає, що зазначені заходи до забезпечення позову є по суті обмеженням прав наданих Департаменту архітектурно-будівельного контролю чинним законодавством та є втручанням в діяльність органу місцевого самоврядування.

В той же час, ч. 5 ст. 19 ГК України встановлено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Стосовно заходу забезпечення позову шляхом заборони ТОВ Аудиторська фірма "Слауді" та третім особам розпочинати та здійснювати будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 в офіс; встановлювати будівельні риштування та складування будівельних матеріалів з метою ремонту, реконструкції будівлі, квартири на прибудинковій території будинку № 21 по вул.Хмельницьке шосе в м. Вінниці з боку вулиці ОСОБА_1 суд зазначає про відсутність жодних доказів на підтвердження обставин заяви в цій частині, зокрема доказів вчинення відповідачами дій щодо здійснення будівельних робіт, встановлення риштувань, тощо, а відтак підстави для вжиття заходів до забезпечення позову в цій частинні також відсутні, що не позбавляє заявника за наявності доказів на підтвердження протилежного повторного звернення до суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи те, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтовано належним чином, а суду не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку про відхилення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання (заяву) про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заявиу Виробничо-комерційного підприємства "ІНТЕР-АГРО" - Товариство з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії повністю.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Примірник ухвали надіслати сторонам та представнику позивача адвокату ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 05.05.2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - вул. Хмельницьке шосе, 21, м. Вінниця, 21000.

3 - представнику позивача адвокату ОСОБА_2 - АДРЕСА_4, 21050.

4 - відповідачу 1 - вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21100.

5 - відповідачу 2 - АДРЕСА_5, 21018.