ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/732/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Карлік Електротехнік"

представник позивача - Левандовський Ч.Ч.

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Західпромелектро"

представник відповідача - не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карлік Електротехнік"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду у складі Бойко С.М. - головуючий, Бонк Т.Б., Якімець Г.Г. від 01 листопада 2017 року та рішення Господарського суду Львівської області у складі Щигельська О.І. - головуючий, Кітаєва С.Б., Петрашко М.М. від 20 липня 2017 року

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Карлік Електротехнік" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Західпромелектро" (далі - відповідач) про стягнення 129 722,75 польських злотих.

2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань з оплати отриманого у листопаді-грудні 2010 року за чотирма фактурами (інвойсами) товару на підставі договору від 01 квітня 2009 року №1.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 20 липня 2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01 листопада 2017 року, у позові відмовлено повністю.

4. Суди попередніх інстанцій встановили, що купівля-продаж товару у 2010 році між сторонами відбувалась на підставі контракту від 15 грудня 2009 року № 1, а не вказаного в позові контракту від 01 квітня 2009 року №1, і наявними у справі первинними документами - товарно-транспортними накладними (CMR) підтверджено продаж позивачем відповідачу товару на загальну суму 360 890,30 польських злотих, який був повністю оплачений відповідачем з посланням у платіжних документах саме на контракт від 15 грудня 2009 року № 1.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд.

Аргументи учасників справи

Доводи позивача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

6. Суди попередніх інстанцій припустились порушення норм статей 4-3, 32, 33, 35 36, 43 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017), що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, а саме: суди незаконно ухилилися від дослідження ряду доказів (листів Митної служби України, Державної фіскальної служби України, ПАТ "Креді Агріколь Банк"), якими підтверджується факт вивезення відповідачем товару за вказаними і позові інвойсами та лише часткову оплату відповідачем товару; позивачем надано належним чином засвідчену копію контракту від 01 квітня 2009 року №1, а його оригінал судами не витребовувася.

Позиція відповідача у відзиві на касаційну скаргу

7. Касаційна скарга ґрунтується на припущеннях та посиланнях на недопустимі докази. У той же час зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару у 2010 році відповідачем виконані в повному обсязі.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

8. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

9. Також Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема у справі "Устименко проти України", що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії").

10. Одночасно за приписами частини 2 статті 309 Господарського процесуального кодексу України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

11. Керуючись вищезазначеним, а також імперативними нормами статті 300 Господарського процесуального кодексу України щодо меж перегляду справи судом касаційної інстанції, Верховний Суд констатує правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права до спірних правовідносин з урахуванням встановлених обставин справи.

12. Так, позивач посилається на неоплату відповідачем товару, поставленого у листопаді-грудні 2010 року на підставі контракту від 01.04.2009 №1.

13. Однак, дослідивши зібрані у справі докази в сукупності, суди встановили, що купівля-продаж товарів між сторонами у спірний період відбувалась на підставі контракту від 15 грудня 2009 року №1. Наявними у справі первинними документами у розумінні норм Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення - товарно-транспортними накладними (CMR) підтверджено продаж позивачем відповідачу у 2010 році товару на суму 360 890,30 польських злотих, який повністю оплачений останнім на підставі відповідних платіжних доручень з посиланням в призначенні платежу саме на контракт від 15 грудня 2009 року №1.

14. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за товар, поставлений у 2010 році, відсутня, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

15. Викладені в пункті 6 цієї Постанови доводи касаційної скарги зводяться до вимог про переоцінку доказів і встановлення обставин справи та лише свідчать про намагання позивача домогтися повторного перегляду справи судом касаційної інстанції з формальних міркувань, що виходить за межі перегляду справи судом касаційної інстанції, є неприпустимим згідно норм чинного процесуального законодавства та не відповідає вищенаведеній практиці Європейського суду з прав людини.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи вищенаведене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції, касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карлік Електротехнік" залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01 листопада 2017 року та рішення Господарського суду Львівської області від 20 липня 2017 року у справі № 914/732/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.