РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2018Справа № 910/3461/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна»

до фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича

про стягнення 49 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про стягнення 49 000, 00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором № 121217/60 від 12.12.2017.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3461/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 18.04.2018 відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що оплата вартості розробки веб-дизайну сайту надійшла не вчасно, що спричинило порушення термінів виконання робіт. Також зазначив про те, що обсяг робіт на оплачену суму виконаний ним в повному обсязі.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.05.2018 представник позивача подав клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» (позивач) та фізичною особою-підприємцем Леженін Євгеном Сергійовичем (відповідач) 12.12.2017 укладено договір № 121217/60, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи за завданням позивача і передати йому виключні права, а позивач - виплатити відповідачу винагороду в розмірі, порядку та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до пункту 4.1 договору № 121217/60 загальна вартість робіт склала 99 000, 00 грн., у тому числі: 49 000, 00 грн. - вартість розробки веб-дизайну та 50 000, 00 грн. - вартість розробки сайту.

Строк дії договору № 121217/60 відповідно до пункту 10.1 сторони погодили з моменту його підписання сторонами до повного виконання зобов'язань.

Статтею 837 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За умовами договору № 121217/60 відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати наступні роботи:

розробка відповідно до технічного завдання (додаток 1) веб-дизайну для сайту, розробку відповідно до технічного завдання (додаток 2) сайту, строки виконання вказані в календарному плані робіт (додаток 3). Роботи виконуються відповідачем відповідно до узгодженого сторонами технічного завдання (пункти 1.1-1.2 договору).

За умовами договору позивач разом з відповідачем складають технічне завдання для веб-дизайну майбутнього сайту, технічне завдання для розробки сайту, календарний план виконання робіт і після узгодження вартості робіт підписують даний договір (пункт 2.1).

У додатку № 1 до договору № 121217/60 від 12.12.2017 сторони узгодили технічне завдання на створення веб-дизайну сайту.

Відповідно до пункту 2.3 договору № 121217/60 після підписання договору позивач здійснює оплату вартості розробки веб-дизайну в розмірі 49 000, 00 грн. Згідно календарного плану робіт (додаток № 1 до договору № 121217/60 від 12.12.2017) строки оплати вартості розробки веб-дизайну сторони погодили 12.12.2017.

На виконання умов договору № 121217/60 платіжним дорученням № 3584 від 20.12.2017 позивач перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 49 000, 00 грн.

Таким чином, суд погоджується з твердженням відповідача, викладеним у письмовому відзиві про те, що позивачем порушено строки оплати за договором № 121217/60 на вісім днів.

Відповідач відповідно до пункту 2.5 договору в термін, зазначений у додатку № 3 до договору № 121217/60 від 12.12.2017, розробляє веб-дизайн сайту та надає позивачу для затвердження (пункти 2.4-2.5 договору).

Як зазначено в календарному плані робіт, що є невід`ємним додатком № 3 до договору № 121217/60 від 12.12.2017, строки розробки відповідно до технічного завдання веб-дизайну для сайту сторони встановили 14.12-2017-07.02.2017 (38 робочих днів).

В той же час, пунктом 2.4 договору передбачено, що відповідач приступає до виконання робіт з розробки веб-дизайну сайту згідно з вимогами, зазначеними у додатку № 1 з моменту підписання договору та оплати вартості розробки веб-дизайну сайту.

З урахуванням наведеного, відповідач зобов'язаний виконати перший етап з розробки веб-дизайну сайту у строк не пізніше 15.02.2018.

Частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до пункту 5.1 договору № 121217/60 приймання результатів роботи здійснюється відповідно з вимогами, зазначеними в додатках №№ 1, 2 та згідно календарним планом в додатку № 3 договору. Датою виконання зобов'язань за договором в частині виконання відповідачем розробки веб-дизайну для сайту вважається дата підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт з розробки сайту та затвердження дизайну сайту в обумовлений в додатку № 3 термін.

З наданих позивачем додаткових доказів та письмових пояснень вбачається, що 26.03.2018 та 23.04.2018 на його адресу відповідач надіслав акт прийому-передачі виконаних робіт № 280218/35 від 28.02.2018, складений виконавцем-відповідачем. Однак позивач відмовився від його підписання та надіслав мотивовану відмову. Свою відмову від підписання акта прийому-передачі позивач виклав у повідомленні про відмову №111-18 від 30.03.2018 та № 146 від 23.04.2018.

Докази направлення повідомлення про відмову від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт № 280218/35 від 28.02.2018 наявні в матеріалах (справи копії описів вкладення у цінний лист від 30.03.2018, від 26.04.2018 та копії фіскальних чеків № 8026 від 30.03.2018 та № 8699 від 26.04.2018).

У письмовому відзиві відповідач зазначив про те, що під час розмови 14.02.2018, представник позивача підтвердив виконання відповідачем робіт за договором № 121217/60. В подальшому відповідачем наданий для співробітників позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доступ до веб-дизайну сайту. Крім того, відповідач зазначив про те, що докази виконання умов договору зберігаються на електронній пошті, записаних телефонних розмовах, в СRM системі.

Судом не може бути прийнято до уваги відповідно до вимог статей 207 та 208 Цивільного кодексу України матеріали електронної переписки, додані до письмового відзиву, оскільки на них відсутні електронні підписи чи інші ідентифікуючі їх елементи, які б дозволили встановити справжність цих документів, встановити осіб, що їх підписували чи отримували та наявність у цих осіб необхідних повноважень виступати від імені сторін у справі та на виконання умов договору № 121217/60.

Як зазначалося вище, належним доказом виконання зобов'язань за договором вважається дата підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт з розробки сайту після перевірки працездатності сайту позивачем, проте, відповідного акту відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять, доказів, які б спростовували зазначені обставини відповідач суду не надав. Матеріали справи також не містять доказів щодо зміни порядку або строку виконання робіт за договором № 121217/60 від 12.12.2017.

В силу частини першої статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини другої статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчити її у строки стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач 19.02.2018 повідомив відповідача про відмову від договору № 121217/60 від 12.12.2017 та повернення грошових коштів в розмірі 49 000, 00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що зазначене повідомлення про відмову від договору підприємством зв'язку повернуто позивачу за закінченням встановленого строку зберігання.

Однак, пунктом 10.8 договору № 121217/60 сторони передбачили про те, що направлення стороною кореспонденції іншій стороні за адресою, вказаною в договорі або додатках до нього, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців вважається направленням за належною адресою. У разі, якщо поштову кореспонденцію не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат належним чином отримав кореспонденцію.

Таким чином, з урахуванням наведеного, відповідач належним чином повідомлений про відмову від договору № 121217/60, а надісланий позивачу акт від 28.02.2018 після розірвання договору не може бути прийнятий судом як належний доказ в розумінні статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України виконання відповідачем умов договору № 121217/60 від 12.12.2017.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання відповідачем своїх зобов'язань або докази наявності об'єктивних причин їх невиконання (докази відсутності вини), а також те, що позивач відмовився від договору, позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 49 000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» до фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича про стягнення 49 000, 00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Леженіна Євгена Сергійовича (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ліберті Україна» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, будинок 2-Б, ідентифікаційний код 31991183) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. - основного боргу та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 - витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано та підлягає оскарженню відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.05.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк