ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 справа № 908/1535/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:Зубченко І.В., Стойка О.В., Чернота Л.Ф. Голембо І.В.
за участю представників:
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Запорізькій області, м.Бердянськ Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від26.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017р.)
у справі№ 908/1535/17 (головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Дроздова С.С., Федорова О.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж", м.Приморськ Запорізької області
до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, м.Бердянськ Запорізької області
простягнення 27328,12грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж", м.Приморськ Запорізької області, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, м.Бердянськ Запорізької області про стягнення 27328,12грн., з яких заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 21191,45грн., пеня в сумі 3444,95грн., 3% річних у сумі 377,37грн. та інфляційні в сумі 2314,35грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017р.) у справі №908/1535/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж" задоволені частково, стягнуто з Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 21191,45грн., 3% річних у сумі 251,82грн., інфляційні в сумі 1221,74грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено факт порушення з боку відповідача обов'язків щодо оплати поставленої теплової енергії та наявність заборгованості у заявленому розмірі. Часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних та 3% річних обґрунтоване неврахуванням позивачем при здійсненні розрахунку приписів ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відмова по пені пов'язана з відсутністю між сторонами домовленості щодо її розміру та порядку сплати.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, не врахувавши сукупність наступних обставин:

- надання послуг теплопостачання здійснюється виключно на підставі договору, який не був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж" та Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області, а відтак відсутні підстави для виникнення правовідносин, у зв'язку з чим нарахування заборгованості є безпідставним;

- позивач не звертався до відповідача з пропозицією укласти договір надання послуг з централізованого опалення квартири, що в свою чергу позбавило останнього конституційних прав, а саме: відмовитися від отримання послуг; звернутися із заявою про надання пільг та субсидій; контролювати якість наданих послуг.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 20.03.2018р. сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Стойка О.В., Чернота Л.Ф.

З 15.12.2017р. набув чинності Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) у новій редакції відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017р.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Таким чином, розгляд зазначеної апеляційної скарги здійснюється в порядку ГПК України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №908/1535/17 за апеляційною скаргою Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Запорізькій області на рішення господарського суду Запорізької області від 26.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017р.), зобов'язано позивача до 16.04.2018р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

На поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж" надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач наголошує, що законодавством передбачений двосторонній обов'язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, а споживачі незалежно від укладення такого договору зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувалися.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.04.2018р. призначено розгляд справи на 08.05.2018р.

Від Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на поштову адресу суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, за змістом якої відповідач звертає увагу судової колегії на наступне:

- в основу оскаржуваного рішення помилково покладено висновки про існування між сторонами фактичних (позадоговірних) правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг та обумовлене цим виникнення у відповідача, як споживача цих послуг, обов'язку їх сплачувати;

- у зв'язку зі смертю ОСОБА_5 (фактичний споживач послуг з теплопостачання), цивільні права та обов'язки щодо сплати заборгованості за поставлену теплову енергію перейшли до його спадкоємців;

- теплопостачальна організація не була позбавлена права частково або повністю припинити постачання теплової енергії споживачеві у разі несплати за спожиту теплову енергію.

У судове засідання 08.05.2018р. представники сторін не з'явилися. Представник позивача про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача засобами факсимільного зв'язку отримано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на лікарняному повноважного представника та про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції.

Враховуючи приписи статей 197, 216 ГПК України, вирішення питання про задоволення таких клопотань є виключно дискреційним повноваженням суду. Розглянувши клопотання судова колегія не вбачає наявності підстав для їх задоволення, оскільки останні не містять доказів наявності обставин: які б перешкоджали представникові взяти участь (якщо він вважає її необхідною) у судовому засіданні Донецького апеляційного господарського суду; унеможливлювали участь у такому засіданні іншого представника; свідчили про наявну необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що їх явка не була визнана судом обов'язковою, з огляду на те, що позиція відповідача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, а позиція позивача - у відзиві на апеляційну скаргу, приймаючи до уваги достатність наявних матеріалів справи, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося, складено протокол судового засідання.

У судовому засіданні 08.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, відповідь на відзив, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області є власником квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету Приморської міської ради №298 від 15.10.2010р. "Про визначення виконавця послуги з централізованого опалення на території Приморської міської ради", виконавцем послуг з централізованого опалення на території Приморської міської ради визначено Комунальне підприємство "Приморське житлово-експлуатаційне об'єднання" Приморської міської ради (яке рішенням Приморської міської ради від 25.12.2015р. №41 реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства "Чисте місто Приморськ"), а виробником та транспортувальником теплової енергії Приморське орендне підприємство теплових мереж (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж").

Згідно розпоряджень Приморського міського голови опалювальний сезон 2015-2016р.р. багатоквартирних житлових фондів та приватного сектору розпочато з 09.10.2015р. та закінчено 15.04.2016р., опалювальний сезон 2016-2017р.р. розпочато з 15.10.2016р. та закінчено 30.04.2017р.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не спростовано факт поставки теплової енергії в періоди опалювальних сезонів 2015-2016р.р. та 2016-2017р.р. за адресою: вул.Леніна (Центральна), буд.3 у м.Приморську Приморського району Запорізької області.

Відповідно до розрахунку за адресою: АДРЕСА_1, позивачем нараховані наступні суми за поставлену теплову енергію: за період з 13 по 31.10.2015р. - 1505,39грн.; за період з 01 по 29.11.2015р.- 2376,77грн.; за період з 01 по 31.12.2015р. - 2458,75грн.; за період з 1 по 31.01.2016р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 28.02.2016р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 31.03.2016р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 16.04.2016р. - 1120,10грн.; за період з 17 по 31.10.2016р. - 1189,84грн.; за період з 1 по 30.11.2016р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 31.12.2016р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 31.01.2017р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 28.02.2017р. - 2458,75грн.; за період з 01 по 25.03.2017р. - 1983,06грн.

Матеріалами справи підтверджено, що до 07.12.2015р. (дата смерті громадянина) у квартирі АДРЕСА_1 мешкав громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким у позивача був укладений договір про надання послуг з центрального опалення від 29.10.2006р.

Відповідно до інформації, що міситься у названому вище розрахунку поставленої теплової енергії, громадянин ОСОБА_5 при оплаті житлово-комунальних послуг користувався пільгою та субсидією. Так, за період з 13.10.2015р. по 16.04.2016р. нараховані субсидія на суму 11969,03грн. та пільга в сумі 2682,08грн.

Листом від 01.08.2016р. №4081 Управління соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, у зв'язку із смертю пільговика ОСОБА_5, звернулося до позивача із проханням про перерахунок та повернення коштів в сумі 1475,92грн. за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р. Крім того, листом від 01.08.2016р. №4062 Управління соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, згідно акту звіряння з Товариством з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж" станом на 01.08.2016р., повідомило позивача про зменшення фінансових зобов'язань по загальному фонду місцевих бюджетів на суму 6707,63грн., відповідно за квітень місяць на 1162,41грн. та за травень на 540,02грн., та просить терміново повернути кошти у сумі 5005,20грн. за КФКВ 090405 (Субсидії населенню для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг).

Відповідно до розрахунку поставленої теплової енергії Товариством з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж" здійснено перерахунок пільги та субсидії за період з 01.01.2016р. по 30.04.2016р., внаслідок чого за квартирою АДРЕСА_1 утворилась заборгованість в сумі 8183,55грн., яка складається із 6707,63грн. - субсидії та 1475,92грн. - пільги.

Згідно з розрахунком позивача за квартирою АДРЕСА_1 рахується заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 21191,45грн., яка складається із: суми 8183,55грн. (субсидії в сумі 6707,63грн. + пільги в сумі 1475,92грн.) за період з 01.01.2016р. по 16.04.2016р.; суми 1189,84грн. за період з 17 по 31.10.2016р.; суми 2458,75грн. за період з 01 по 30.11.2016р.; суми 2458,75грн. за період з 01 по 31.12.2016р.; суми 2458,75грн. за період з 01 по 31.01.2017р.; суми 2458,75грн. за період з 01 по 28.02.2017р.; суми 1983,06грн. за період з 01 по 25.03.2017р.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань з оплати вартості отриманих послуг з поставки теплової енергії, Товариством з обмеженою відповідальністю "Приморське орендне підприємство теплових мереж" на адресу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області надіслано претензії з вимогою в десятиденний строк погасити заборгованість:

- №55 від 17.11.2016р. - заборгованість у сумі 9373,39грн. ( отримана відповідачем 22.11.2016р.);

- №7 від 03.03.2017р. - заборгованість у сумі 19208,39грн. ( отримана відповідачем 07.03.2017р.);

- №23 від 16.05.2017р. - заборгованість у сумі 21191,45грн. (отримана відповідачем 19.05.2017р.).

Недотримання відповідачем умов чинного законодавства України щодо оплати поставленої теплової енергії на загальну суму 21191,45грн. стало підставою звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон України) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та винесення оскаржуваного рішення) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч.3 ст.20 цього Закону визначений обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показників засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Разом з тим, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин, зобов'язання Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, як власника квартири АДРЕСА_1, до якої постачалася теплова енергія, оплатити послуги з теплопостачання виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Зазначеним вище спростовуються твердження апелянта про те, що відсутність укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання послуг теплопостачання виключає наявність підстав для виникнення правовідносин, у зв'язку з чим нарахування заборгованості є безпідставним.

При цьому судова колегія наголошує, що посилання відповідача на те, що позивач не звертався до нього з пропозицією укласти договір надання послуг з централізованого опалення квартири, не звільняє споживача від обов'язку оплатити отримані послуги. А твердження апелянта про позбавлення його конституційних прав, зокрема, відмовитися від отримання послуг, звернутися із заявою про надання пільг та субсидій, контролювати якість наданих послуг є безпідставним, оскільки відповідач, як власник квартири, був обізнаний про факт надання позивачем послуг та не був позбавлений можливості реалізації названих вище прав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", оскільки статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснювати своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому, якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на визначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Факт надання Бердянській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, як власнику квартири АДРЕСА_1, послуг з централізованого теплопостачання протягом опалювальних сезонів 2015-2016р.р. та 2016-2017р.р. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Враховуючи дати отримання відповідачем претензій, з огляду на приписи ст.530 ЦК України, господарський суд Запорізької області вірно визначив граничні строки сплати заборгованості, а саме: за претензією від 17.11.2016р. №55 заборгованість у сумі 9373,39грн. по 02.12.2016р.; за претензією від 03.03.2017р. №7 заборгованість у сумі 19208,39грн. по 17.03.2017р.; за повторною претензією від 16.05.2017р. №23 заборгованість у сумі 21191,45грн. по 29.05.2017р.

Доказів сплати заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 21191,45грн. Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області не надано, з огляду на що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

При цьому судова колегія наголошує, що господарським судом Запорізької області безпідставно застосовано до спірних правовідносин приписи ст.1212, 123 ЦК України, оскільки в даному випадку відсутня безпідставність набуття майна. Проте посилання суду першої інстанції на зазначені норми права не призвели до прийняття неправомірного рішення.

Згідно з приписами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом (статтею 625 ЦК України) право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частково задовольняючи позов щодо стягнення 3% річних та інфляційних, місцевий господарський суд обґрунтовано виходив з того, що: зобов'язання з оплати вартості отриманих послуг з поставки теплової енергії Бердянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області у визначені законодавством строки не виконано; при здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних позивачем не враховані приписи ч.2 ст.530 ЦК України. Наведені висновки місцевого господарського суду та здійснений останнім розрахунок є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах норм матеріального і процесуального права.

Щодо позовних вимог у частині стягнення пені судова колегія зазначає наступне. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

За приписами ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1, 3, 6 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи, що між сторонами у справі відсутня домовленість щодо розміру та порядку сплати пені, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається, що за змістом ст.129 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Запорізькій області, м.Бердянськ Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 26.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017р.) у справі №908/1535/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017р.) у справі №908/1535/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 08.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.05.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді О.В. Стойка

Л.Ф. Чернота

Надруковано 5 примірників: 1 - позивачу; 1 - відповідачу; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГСЗО