ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1159/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Тупікової О.В.

за позовом публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", АДРЕСА_2

до фізичної особи-підприємця Бусень Світлани Петрівни, АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості в сумі 9 525, 23 грн.

Представники:

від позивача Кожемятов К.М. дов. № 1800/01 від 17.04.18 р. фахівець першої категорії з претензійно-позовної роботи юридичного відділу

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 7 671, 59 грн., що складають суму заборгованості за договором № 762 купівлі-продажу теплової енергії від 11.02.2014 року; 706, 62 грн. - інфляції грошових коштів; 172, 88 грн. - річних; 573, 76 грн. - пені; 400, 38 грн. - штрафу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/1159/18 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті на 23.04.18 р.

Зважаючи на те, що 15-ти денний строк для надання відзиву на позовну заяву на момент судового засідання, яке відбулось 23.04.2018 р. не сплив, господарським судом розгляд справи відкладено на 14.05.2018 р.

В судове засідання 14.05.2018 р. відповідач не з'явився, відзив на позов не надав, поважних причин, які б йому в цьому перешкоджали - суду не повідомив.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи з огляду на наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.04.2018 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, а саме: 50071, АДРЕСА_1.

Ухвали господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі від 23.04.18 р. та ухвала суду про відкладення справи від 14.05.18 р., надіслані на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 46-47).

Доказів, які б свідчили про наявність у відповідача іншої адреси, в матеріалах справи відсутні.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виклики і повідомленя здійснюються шляхом вручення ухвали суду в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 вказаної статті, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасником судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно даним з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", поштове відправлення з ухвалою суду від 27.03.2018 р., надіслане на адресу відповідача за № 217 згідно Витягу з ЄДР, повернено підприємством зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Поштове відправлення з ухвалою суду від 23.04.18 р., надіслане на адресу відповідача за № 045, надійшло до відділення зв'язку Кривий Ріг 71 04.05.18 р.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає порядок вручення судових рішень, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позов не надав, тобто, не скористався своїм процесуальним правом та з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 статті 165, ч.2 статті 178, ч.1 статтті 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

14.05.18 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2017 року державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» перетворено у публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

11.02.2014 р. між державним підприємством «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (Теплопостачальна організація-Продавець) та фізичною особою-підприємцем Бусень Світланою Петрівною (Споживач-Покупець) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 762.

Відповідно до п.1.1. вказаного вище договору, Теплопостачальна організація-Продавець (позивач у даній справі), взяв на себе зобов'язання постачати Споживачеві-Покупцю (відповідачу) теплову енергію в потрібних йому обсягах, а останній зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, що ним передбачені.

За умовами п.2.1. договору, теплова енергія постачається відповідачу в обсягах, визначених в Додатку № 1 до даного договору та є його невід'ємною частиною, на такі потреби: опалювання та вентиляцію - в період опалювального періоду; гаряче водопостачання - протягом року (за наявності виділеного об'єму природного газу).

Виконуючи умови договору, позивач здійснив постачання теплової енергії відповідачу у спірний період, з січня по березень 2017 р. та у листопаді - грудні 2017 року, на загальну суму 7671,59 грн., про що свідчать акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за вказаний період, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 16-19, 21).

Відповідно до п.6.1 договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається відповідачем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.2. договору).

Оплата за теплову енергію здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 відсоткової попередньої вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання.

Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем - покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача - покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача - покупця за цим договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту відповідачем енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії (п. 6.3 договору).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання щодо оплати поставленої теплової енергії в сумі 7671,59 грн., відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період прострочення з 21.02.2017 р. по 15.03.2018 р. складає 172,88 грн., сума інфляціі грошових коштів за загальний період прострочення з березня 2017 року по березень 2018 року складає 706,62 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення зобов'язання, щодо оплати за отриману теплову енергію, сторони в договорі передбачили відповідальність у вигляді пені у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

За прострочення оплати понад 30 календарних днів, сторонами передбачено додаткову відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 7% вказаної суми.

Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено у три роки (п. 7.3. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені за загальний період прострочення з 21.03.17 р. по 15.03.18 р. складає 573,76 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Як встановлено при розгляді даної справи, прострочення в оплаті мало місце більше ніж 30 днів, у зв"язку з чим позивачем правомірно нараховано штраф, який складає загальну суму 400,38 грн. та підлягає до стягнення.

Керуючись статтями 526, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бусень Світлани Петрівни (50071, АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"(50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1, р/р 1793 в ПАТ "Кристалбанк", МФО 339050, , ІПН 33) 7671 (сім тисяч шістсот сімдесят одна гривня) 59 коп. основного боргу, 172 (сто сімдесят дві гривні) 88 коп. річних, 706 (сімсот шість гривень) 62 коп. інфляції грошових коштів, 573 (п'ятсот сімдесят три гривні) 76 коп. пені, 400 (чотириста гривень) 38 коп.. штрафу, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги у порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.05.2018

Суддя І.Ф. Мельниченко