КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. Справа№ 910/14453/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Подоляк Р.Ю.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 25.04.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 року у справі № 910/14453/17 (суддя - Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім-Компані»

до 1) Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1:

1) Міністерство фінансів України

2) Національний банк України

про визнання права (кредитний договір від 04.12.2013 № 4П13781Д),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дрім-Компані» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт» про:

- визнання права ТОВ «Дрім-Компані» вимагати від ТОВ «Профіт» сплати суми боргу за кредитним договором від 04.12.2013 № 4П13781Д (далі - Кредитний договір), а саме за кредит та відсотки за користування кредитом на суму 70 784 826,43 грн.;

- визнання відсутнім у Банку права вимагати від ТОВ «Профіт» сплати суми боргу за Кредитним договором в розмірі 70 784 826,43 грн., які були сплачені Банку ТОВ «Дрім-Компані» за ТОВ «Профіт».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу (частина перша статті 90 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Окремою ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі № 910/14453/17, з метою усунення порушень законності та недоліків в організації роботи, ПАТ комерційному банку «Приватбанк» запропоновано:

- вжити заходи, спрямовані на вдосконалення зазначеної роботи юридичної служби щодо недопущення в майбутньому вказаних в ухвалі порушень та недоліків;

- здійснити перевірку факту розголошення банківської таємниці, встановивши особу - працівника банку, який розголосив банківську таємницю шляхом ознайомлення ТОВ «Дрім-Компані» з кредитним договором від 04.12.2013 № 4П13781Д.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2017.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права за відсутності підстав для постановлення окремої ухвали.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/1002/18 від 11.04.2018 у зв'язку з перебуванням перебування судді Куксова В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначений повторний автоматизований розподіл справи № 910/14453/17.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 11.04.2018, апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Тарасенко К.В., суддів Іоннікової І.А., Тищенко О.В., якій попередньо було передано на розгляд апеляційну скаргу на рішення у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 розгляд справи призначено на 25.04.2018.

Представники відповідача-2 та третіх осіб у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши думку присутніх представників позивача та відповідача-1, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача-2 та третіх осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дрім-Компані» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт» про:

- визнання права ТОВ «Дрім-Компані» вимагати від ТОВ «Профіт» сплати суми боргу за кредитним договором від 04.12.2013 № 4П13781Д (далі - Кредитний договір), а саме за кредит та відсотки за користування кредитом на суму 70 784 826,43 грн.;

- визнання відсутнім у Банку права вимагати від ТОВ «Профіт» сплати суми боргу за Кредитним договором в розмірі 70 784 826,43 грн., які були сплачені Банку ТОВ «Дрім-Компані» за ТОВ «Профіт».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції за наявними в матеріалах справи доказами, було встановлено порушення працівниками Банку Закону України «Про банки і банківську діяльність», виходячи з такого.

Позивач вказує, що 20.10.2016 ТОВ «Дрім-Компані» (поручитель) та Банком (кредитор) укладено договір поруки №4П13781Д/П (далі - Договір поруки), за умовами якого:

- предметом Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Профіт» (боржник) своїх зобов'язань за Кредитним договором, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору (пункт 1 Договору поруки);

- поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за Кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору (пункт 2 Договору поруки);

- поручитель з умовами Кредитного договору ознайомлений (пункт 3 Договору поруки).

Зі змісту пункту 3 Договору вбачається, що ТОВ «Дрім-Компані» як поручитель було ознайомлене зі змістом Кредитного договору, укладеного Банком і ТОВ «Профіт».

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до частин першої та другої статті 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Службовці банку при вступі на посаду підписують зобов'язання щодо збереження банківської таємниці. Керівники та службовці банків зобов'язані не розголошувати та не використовувати з вигодою для себе чи для третіх осіб конфіденційну інформацію, яка стала відома їм при виконанні своїх службових обов'язків.

Отже, за висновками суду першої інстанції, працівниками Банку та ТОВ «Дрім-Компані» було порушено чинне законодавство України та розкрито банківську таємницю без наявності правових підстав і відповідного дозволу боржника за Кредитним договором; доказів протилежного суду не подано. Жодного доказу того, що ТОВ «Профіт» надавало згоду на розголошення банківської таємниці суду не подано.

Господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу (частина перша статті 90 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність винесення окремої ухвали в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) для усунення вказаних порушень, з'ясування особи, винної у розкритті банківської таємниці з подальшим її притягненням до відповідальності відповідно до чинного законодавства України.

В свою чергу, положеннями ч. 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент розгляду апеляційної скарги) передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах докази містять ознаки вчинення сторонами порушення в частині збереження банківської таємниці, однак, з метою перевірки вказаних обставин, суд першої інстанції ухвалив зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» здійснити перевірку факту розголошення банківської таємниці, встановивши особу - працівника банку, який розголосив банківську таємницю шляхом ознайомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім-Компані» з кредитним договором від 04.12.2013 № 4П13781Д.

Враховуючи, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали мав можливість дослідити, виключно, ті докази, які наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, а підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Згідно зі статтею 1856 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачена адміністративна відповідальність за залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду, а так само за несвоєчасну відповідь.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 246, 255, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 року у справі № 910/14453/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 року у справі № 910/14453/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14453/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги з дотриманням положень ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 14.05.2018.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко