РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Справа № 918/24/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Федерації професійних спілок Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області, ухвалене 19.02.18р. суддею Марачем В.В. о 11 год. 34 хв. у м.Рівному, повний текст складено 22.02.18р.

у справі № 918/24/18

за позовом Федерації професійних спілок Рівненської області

до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі

про виселення та стягнення заборгованості з орендної плати

В січні 2018 року Федерація професійних спілок Рівненської області звернулась до господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про виселення з нежитлового приміщення каб. № 25, загальною площею 38,4 кв.м., розташованого у будинку за адресою: м. Рівне, проспект Миру, 7А та стягнення 2003,69 грн., з яких 1920 грн. сума основного боргу по сплаті орендної плати, 58,34 грн. пеня, 6,15 грн. 3% річних, 19,20 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після розірвання Договору оренди нежитлового приміщення № 12 від 29.04.2016 року, відповідач не звільнив та не повернув орендоване приміщення, каб. № 25 загальною площею 38,4 кв.м., розташованого у будинку за адресою: м.Рівне, проспект Миру, 7А, що належить Федерації професійних спілок Рівненської області на праві власності, а навпаки продовжує ним користуватись. За невиконання обовязку щодо повернення обєкта оренди відповідно до п.10.4 Договору у відповідача рахується заборгованість з орендної плати за грудень 2017 року, на яку заявлено до стягнення 3 % річних, інфляційні втрати та пеню /а.с. 3-6/.

08.02.2018 року Федерацією професійних спілок Рівненської області подано до господарського суду Рівненської області заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4 787,70 грн., з яких 1 920,00 грн. сума основного боргу за грудень 2017р. та 1 920,00 грн. за 17 днів січня 2018р., 754,29 грн. за 14 днів лютого, 158,28 грн. пені, 15,93 грн. 3 % річних, 19,20 грн. інфляційних втрат /а.с.56-57/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 22.02.2018 року у справі № 918/24/18, позов Федерації професійних спілок Рівненської області до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про виселення та стягнення 4787,70 грн. задоволено частково.

Виселено Рівненський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з нежитлового приміщення - каб. № 25, загальною площею 38,4 кв.м, розташованого у будинку за адресою: м.Рівне, проспект Миру, 7А.

В решті позову відмовлено в задоволенні.

Стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь Федерації професійних спілок Рівненської області 1762,00 грн. судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції встановлено, що орендоване приміщення відповідачем не звільнено, останній без жодних правових підстав користується ним і не передає позивачу шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі, а відтак, місцевий господарський суд дійшов до висновку про задоволення вимоги позивача про виселення відповідача з нежитлового приміщення каб. № 25, загальною площею 38,4 кв.м. розташованого у будинку за адресою: м.Рівне, проспект Миру 7А.

Разом з тим, відмовляючи у стягненні заборгованості в загальному розмірі 4 787, 70 грн., з яких 1 920, 00 грн. сума основного боргу за грудень 2017р., 1 920, 00 грн. за 17 днів січня 2018р., 754, 29 грн. за 14 днів лютого 2018р., 158,28 грн. - пені, 15,93 грн. - 3% річних та 19,20 грн. інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заборгованість позивачем не обґрунтована та не підтверджена належними доказами /а.с. 113-118/.

Федерація професійних спілок Рівненської області, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 22.02.2018 року у справі № 918/24/18 в частині відмови у стягненні 4787,70 грн. і прийняти нове рішення, яким позов задоволити в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, оскільки заборгованість по орендній платі за період червень-листопад місяці 2017 року вже стягнуто на підставі рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2017 року у справі № 918/717/17;

- у пункті 10.4 Договору оренди № 12 від 29.04.2016 року сторони передбачили, що при умові дострокового розірвання даного Договору, відповідач зобовязується сплатити позивачу плату за фактично використані послуги, отже, відповідач підписуючи та скріплюючи печаткою Договір оренди погодився з його умовами, і зокрема, з п.10.4 останнього;

- Рівненський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі не заперечив факт використання приміщення після розірвання Договору, і відповідно повинен сплачувати орендну плату за фактично використані послуги;

- розділ 8 Договору оренди № 12 від 29.04.2016 року передбачає порядок повернення орендодавцю орендованого приміщення, зокрема, згідно з п.8.3 Договору, приміщення вважається фактично переданим з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі;

- аргументація відповідача стосовно того, що він не повинен платити за послуги з оренди у сумі, що передбачена Договором оренди, оскільки Фонд є неприбутковою організацією та витрати на оренду плату не передбачені затвердженим кошторисом на відповідний рік є необґрунтовані, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобовязання.

Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 19.02.2018 року у справі № 924/24/18 прийнято із невідповідністю обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, а тому в частині відмови у стягненні 4787,70 грн. підлягає скасуванню /а.с. 126-130/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 року, у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Юрчук М.І., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Федерації професійних спілок Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області, ухвалене 22.02.18 року у справі № 918/24/18, розгляд справи призначено на 18.04.2018 року об 10:00 год. /а.с. 124-125/.

04.04.2018 року Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі подано відзив на апеляційну скаргу від 04.04.2018 року, в якому відповідач вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню /а.с.145-148/.

На підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 року № 01-03/299, у зв'язку з звільненням у відставку судді-члена колегії по справі № 918/24/18 ОСОБА_4 та непрогнозованою тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_5, проведено повторний автоматизований розподіл справи № 918/24/18, яким визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Миханюк М.В. /а.с. 160-161/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 року, апеляційну скаргу Федерації професійних спілок Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 22.02.18 року у справі № 918/24/18, яка призначена до розгляду 18.04.2018 року об 10:00 год., прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Миханюк М.В. /а.с.162-163/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 року у справі № 918/24/18, розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.05.2018 року об 10:00 год. /а.с.169-170/.

10.05.2018 року в судовому засіданні представники позивача і відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.2016 року між Федерацією профспілок Рівненської області (Орендодавець) та Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 12 (Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування наступне приміщення: каб. № 25, адреса будинку, в якому знаходиться приміщення, що передається в оренду: 33028, м.Рівне, проспект Миру 7а, загальна площа приміщення, що передається в оренду 38,4 кв.м.

Розділом 3 Договору встановлено, приймання-передача приміщення та майна, що передається в оренду, здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін.

Приміщення та майно, що орендується, повинно бути передане Орендодавцем та прийняте Орендарем протягом 1 (одного) дня з моменту укладення даного Договору, на підставі акту здачі-приймання, який підписується представниками сторін.

Приміщення та майно вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі.

Передача обєкта оренди не дає Орендарю права власності на нього, Орендар користується обєктом оренди протягом строку дії договору без права розпорядження.

Розділом 4 Договору сторони передбачили, що строк оренди триває з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року. Якщо жодна сторона в 30-денний термін до закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвати, даний Договір автоматично пролонгується на один рік.

За умовами п.п.5.1, 5.2, 5.3 Договору, розмір орендної плати складає 60,00 грн. за 1 кв.м. на місяць. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності. Всі розрахунки за даним Договором провадяться винятково в грошової одиниці України - гривні. Орендна плата сплачується у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця протягом перших 3-х банківських днів поточного місяця, згідно виставлених рахунків.

Пунктом 5.6 Договору передбачено, до орендної плати включаються: 1) експлуатаційні витрати (обслуговування та утримання приміщень, вивіз сміття, дезінфекції, витрати пов'язані із обслуговуванням приміщення); 2) плата за комунальні послуги (електроенергію, воду та каналізацію).

Відповідно до п.6.1.3 Договору, Орендодавець має право дострокового розірвання Договору з Орендарем, який має заборгованість з оплати понад 45 календарних днів від встановленого цим Договором терміну їх сплати, письмово попередивши Орендаря за 10 календарних днів про розірвання Договору.

Орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п.7.2.2 Договору).

Розділом 8 Договору встановлено, повернення Орендодавцю приміщення та майна, що орендується, здійснюється двосторонньою комісією, що складається з представників сторін.

Приміщення та майно, що надавалось в оренду повинно бути передане Орендарем та прийняте Орендодавцем протягом 1 (одного) дня з моменту початку роботи двосторонньої комісії та вважається фактично переданим з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Приміщення та майно, що були передані в оренду, повертаються Орендодавцю у тому ж стані, в якому вони були передані в оренду з урахуванням нормального зносу.

Пунктом 9.1.1 Договору визначено, за порушення строків оплати орендних платежів, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до розділу 10 Договору, за ініціативи Орендодавця Договір може бути розірвано достроково, в разі виникнення необхідності використання переданого в оренду приміщення для виробничих потреб Орендодавця при умові попередження орендаря за 10 (десять) днів до розірвання Договору.

Даний Договір може бути припинений в односторонньому порядку у випадках коли одна із сторін систематично порушує умови договору і свої зобовязання та у випадках нецільового використання отриманого в оренду приміщення.

Дія даного Договору також може бути припинена достроково за взаємною згодою сторін.

При умові дострокового розірвання даного Договору, Орендар зобов'язується сплатити Орендодавцю плату за фактично використані послуги.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відбитками печаток юридичних осіб /а.с. 7-11/.

Сторонами справи не заперечується, що на виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення №12 від 29.04.2016 року, позивачем надано, а відповідачем прийнято в оренду нежитлове приміщення № 25, розташоване за адресою: 33028, м.Рівне, проспект Миру, 7а, загальною площею 38,4 м.кв.

15.09.2016 року між Федерацією профспілок Рівненської області та Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі укладено Додаткову угоду № 1 до Договору оренди нежитлового приміщення № 12, відповідно до якої сторони домовились, що розмір орендної плати з 15.09.2016 року збільшився і становив 75,00 грн. за 1 кв.м. на місяць. Всі інші умови Договору залишились незмінними /а.с.12/.

28.12.2016 року між Федерацією профспілок Рівненської області та Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі укладено Додаткову угоду № 2 до Договору оренди нежитлового приміщення № 12, в якій, зокрема, сторони домолись викласти п.п. 5.1 та 5.7 Договору в наступній редакції:

« 5.1 Розмір орендної плати складає 50,00 грн. за 1 кв. м. на місяць».

« 5.7. Плата за теплову енергію, за комунальні послуги (електроенергію, воду та каналізацію) та експлуатаційні витрати (обслуговування та утримання приміщень, вивіз сміття, дезинсекції, витрати пов'язані із обслуговуванням приміщення) до орендної плати, визначеної даним розділом не включаються та оплачуються Орендарем додатково, на підставі окремо укладеного договору із надавачем цих послуг».

Сторони дійшли згоди виключити п.5.6 Розділу 5 «Орендна плата та порядок розрахунків», а п.п. 5.7 відповідно вважати п.5.6. /а.с. 13/.

18.07.2017 року Федерація професійних спілок Рівненської області надіслала Рівненському обласному фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі лист № 06/01-229, в якому повідомила відповідача про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення № 12 від 29.04.2016 року з 31.07.2017 року на підставі п.п.6.1.3 п.6.1 Договору, яким передбачено право Орендодавця на розірвання укладеного Договору шляхом письмового повідомлення про це Орендаря за 10 днів /а.с.15/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 12.12.2017 року у справі № 918/717/17, позов Федерації професійних спілок Рівненської області до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про стягнення заборгованості в сумі 15 150,00 грн. задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь Федерації професійних спілок Рівненської області - 13 536,00 грн. - основного боргу по орендній платі, 928,90 грн. пені, 150,18 грн. 3 % річних, 530,98 грн. інфляційних втрат та 1 600,00 грн. - судового збору. В частині стягнення з відповідача 3,95 грн. 3 % річних відмовлено.

При цьому, рішенням господарського суду Рівненської області від 12.12.2017 року у справі № 918/717/17 встановлено, що Договір оренди нежитлового приміщення № 12 від 29.04.2016 року розірваний з 31.07.2017 року.

27.12.2017 року дане рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2017 року у справі № 918/717/17 набрало законної сили /а.с. 44-47/.

29.12.2017 року Федерацією професійних спілок Рівненської області на адресу Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі направлено акт виконаних робіт з оренди приміщення за грудень 2017 року на суму 1920,00 грн. та рахунок-фактуру № 340 для здійснення відповідного платежу, про що свідчить опис вкладення у цінний лист від 29.12.17 року /а.с. 16-17/.

05.01.2018 року Федерацією професійних спілок Рівненської області виставлено Рівненському обласному фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі рахунок-фактуру № 31 для здійснення орендного платежу приміщення за січень 2018 року, у сумі 1920,00 грн. /а.с.64/. Вказаний рахунок скеровано на адресу відповідача, про що свідчить опис вкладення у цінний лист /а.с.66/.

Враховуючи, що відповідач не сплачував виставлених позивачем рахунків за фактичне користування обєктом оренди та не звільняв і не повертав орендоване ним приміщення, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до господарського суду Рівненської області із відповідним позовом.

01.02.2018 року Федерацією професійних спілок Рівненської області виставлено Рівненському обласному фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі рахунок-фактуру № 59 для здійснення орендного платежу приміщення за лютий 2018 року, у сумі 754,29 грн. /а.с. 63/. Вказаний рахунок направлено на адресу відповідача, про що свідчить опис вкладення у цінний лист від 08.02.2018 року /а.с. 61/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.4 ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

За змістом положень ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться і в ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 2 ст.653 ЦК України встановлено, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, Договір оренди нежитлового приміщення № 12 від 29.04.2016 року у відповідності до умов п.6.1.3 Договору є розірваним з 31.07.2017 року внаслідок реалізації позивачем обумовленого договором права на дострокове його розірвання.

Зазначені вище обставини також були встановлені у справі № 918/717/17 игосподарського суду Рівненської області, а тому не потребують повторного доказування в силу положень ч.4 ст. 75 ГПК України.

Зважаючи на припинення дії Договору з 31.07.2017 року внаслідок його розірвання, судова колегія констатує, що правовідносини між сторонами за Договором оренди нежитлового приміщення № 12 юридично припинились, таким чином у відповідача виник обовязок повернути позивачу орендоване приміщення каб. № 25 загальною площею 38,4 кв.м., що розташоване у будинку за адресою: м.Рівне, проспект Миру, 7А, яке належить останньому на праві власності.

Враховуючи викладене та те, що позивач (апелянт) не оскаржує вимогу про виселення відповідача з нежитлового приміщення каб. № 25, загальною площею 38,4 кв.м. розташованого у будинку за адресою: м. Рівне, проспект Миру, 7А, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення вказаної вимоги з огляду на не звільнення відповідачем орендованого приміщення та не повернення його позивачу за актом прийому-передачі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача суми орендних платежів у розмірі 4 594,29 грн. за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року на підставі п.10.4 Договору та нарахованих 15,93 грн. 3 % річних, 19,20 грн. інфляційних втрат, 158,28 грн. пені.

Згідно з ч.1 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Разом з цим, згідно з ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Згідно з ч.2 ст.785 ЦК України у разі, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної оплати за користування річчю за час прострочення.

З огляду на зазначене, після вчинення сторонами юридично значимих дій, а саме розірвання Договору оренди - 31.07.2017 року у позивача відсутні будь-які підстави для нарахування орендних платежів, адже зобовязання відповідача зі сплати орендної плати припинилося в силу ст.653 ЦК України, при цьому умовами укладеного сторонами Договору не передбачено обовязку відповідача сплачувати орендну плату після припинення дії Договору.

Нарахування позивачем заборгованості відповідачу з орендної плати на підставі п. 10.4 договору за період з грудня 2017 року по лютого 2018 року є неправомірним, оскільки зазначений пункт договору передбачає плату після розірвання договору, саме за фактично використанні послуги, а не орендні платежі.

Відповідно до п.10.4 Договору оренди нежитлового приміщення № 12 від 29.04.2016 року, при умові дострокового розірвання даного Договору, Орендар зобовязується сплатити орендодавцю плату за фактично використані послуги.

Пунктом 5.6 Договору оренди нежитлового приміщення № 12 від 29.04.2016 року сторони погодили включення до орендної плати: 1) експлуатаційні витрати (обслуговування та утримання приміщень, вивіз сміття, дезінфекції, витрати пов'язані із обслуговуванням приміщення); 2) плата за комунальні послуги (електроенергію, воду та каналізацію).

Додатковою угодою № 2 від 28.12.2016р. до Договору оренди нежитлового приміщення № 12, сторони домолись викласти п.п.5.1 та 5.7 Договору в наступній редакції:

« 5.1. Розмір орендної плати складає 50,00 грн. за 1 кв. м. на місяць».

« 5.7. Плата за теплову енергію, за комунальні послуги (електроенергію, воду та каналізацію) та експлуатаційні витрати (обслуговування та утримання приміщень, вивіз сміття, дезинсекції, витрати пов'язані із обслуговуванням приміщення) до орендної плати, визначеної даним розділом не включаються та оплачуються Орендарем додатково, на підставі окремо укладеного договору із надавачем цих послуг».

При цьому сторони дійшли згоди виключити п.5.6 Розділу 5 «Орендна плата та порядок розрахунків», а п.п.5.7 відповідно вважати п.5.6.

Аналізуючи зміст зазначених пунктів Договору слід дійти висновку, що між сторонами існує домовленість про те, що комунальні послуги та експлуатаційні витрати до орендної плати не включаються, оскільки з 28.12.2016 року відповідачем оплачуються самостійно за окремо укладеними договорами із іншими субєктами господарювання. Відтак, орендна плата не може бути кваліфікована, як послуги в розумінні пунктів 5.7, 10.4 Договору оренди нежитлового приміщення.

Апеляційний суд констатує, що цивільним законодавством передбачена інша відповідальність наймача за неповернення речі, а саме сплата неустойки у розмірі подвійної оплати за користування річчю за час прострочення (ч.2 ст.785 ЦК України), ніж стягнення орендної плати за час фактичного безпідставного користування майном.

Верховний Суд України у постанові від 16.03.2016 року при перегляді постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 02.11.2015 року у справі 911/677/15 надав висновок, що суди дійшли однакових правових висновків щодо обовязку орендаря сплачувати орендну плату лише протягом дії договору, тобто до моменту припинення договору оренди.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимога позивача про стягнення орендних платежів, пені, інфляційні втрати та 3 % річних у загальному розмірі 4 787,70 грн. є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються за безпідставністю.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги Федерації професійних спілок Рівненської області не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування рішення господарського суду Рівненської області від 19.02.2018 року у справі № 918/24/18 відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.269-271, ст.273, п.1 част.1 ст.275, ст.276, ст.280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 19.02.2018р. у справі № 918/24/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Федерації професійних спілок Рівненської області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 287-291 ГПК України.

Справу № 918/24/18 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "14" травня 2018 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Миханюк М.В.