ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.05.2018р. Справа №905/613/18

за позовом Іноземного підприємства "Кока-Кола" Беверіджиз Україна Лімітед, с.м.т. В.Димерка

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 88053,74 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Іноземне підприємство "Кока-Кола" Беверіджис Україна Лімітед, с.м.т. В.Димерка, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 88053,74 грн., у тому числі основний борг в сумі 62080,42 грн. та пеня в сумі 25973,32 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач на договір поставки № від 25.05.2015р., товарно-транспортні накладні за період з травня 2016р. по липень 2017р., довіреність на отримання матеріальних цінностей від 25.05.2015р., розрахунок суми позову.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", зареєстроване за адресою: 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, пр.Будівельників 125, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

25.05.2015р. між Іноземним підприємством "Кока-Кола" Беверіджис Україна Лімітед (позивач, постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", м.Маріуполь (відповідач, покупець) був підписаний договір поставки №, згідно якого постачальник зобовязався передавати у власність покупцеві, а покупець приймати та оплачувати на умовах і у порядку, визначених договором та додатками до нього, товар в асортименті та за цінами, вказаними у специфікації, яка підписана та скріплена печатками сторін та є невідємною частиною договору. (п.2.1 договору).

Згідно п.2.2 договору поставка товару на склад покупця здійснюється транспортом постачальника та за рахунок постачальника на умовах DDP склад покупця відповідно «Інкотермс 2010» з урахуванням положень чинного законодавства України.

Товар за даним договором поставляється окремими партіями. Партією товару вважається його кількість , вказана в одній товарно-транспортній накладній (п.3.2., п.3.3 договору).

Відповідно до п.4.1 договору ціна на товар вказується у специфікації. Загальна сума договору складає сумарну вартість партій товару, поставлених постачальником за договором, зазначену у товарно-транспортних накладних на кожну партію товару.

Усі розрахунки за цим договором здійснюються винятково в національній валюті України. Оплата партії поставленого товару здійснюється на підставі товарно-транспортної накладної, підписаної сторонами (п.4.2 договору).

За умовою п.5.5 договору здача товару постачальником та його приймання покупцем по найменування та кількості здійснюється на підставі товарно-транспортної накладної та замовлення.

Договір № від 25.05.2015р. вважається укладеним та набирає законної сили з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п.13.1 договору).

Згідно п.12.1 строк дії договору з 25.05.2015р. до 24.05.2018р.

Згідно наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних з травня 2016р. по липень 2017р. позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на суму 62080,42 грн.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Згідно з п.12.2 договору № від 25.05.2015р. встановлені наступні терміни оплати за поставлену продукцію:

- Категорія «безалкогольні напої» - 21 днів з дати поставки товару;

- Категорія «соки» -28 днів з дати поставки товару,

- Категорія «алкогольні напої» -56 днів з дати поставки.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 62080,42 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

Зокрема, згідно з наданим до справи актом звірки взаємних розрахунків від 05.10.2016р. за період з 01.09.2016р. по 30.09.2016р., який підписаний між сторонами без будь-яких зауважень або заперечень, наявна заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 62080,42 грн.

За приписом ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.551 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України предметом неустойки є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства, при цьому розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно з п.8.1 договору за у випадку порушення покупцем строків оплати товару відповідно до п.4.4.1 договору він сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент виникнення боргу, від суми заборгованості за кожен день затримки платежу.

Згідно вказаного пункту договору позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 14.07.2016р. по 02.02.2018р. в розмірі 25973,32 грн.

Як встановлено, позивачем при розрахунку суми пені помилково не враховано вимоги п.6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, внаслідок проведеного судом перерахунку, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 9211,45 грн. за період з 14.07.2016р. по 02.03.2017р., а решта вимог підлягає залишенню без задоволення.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте в частині стягнення пені в сумі 16761,87 грн. є неправомірним, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 71291,87 грн., у тому числі основний борг в сумі 62080,42 грн. та пеня в сумі 9211,45 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76-79, 120, 129, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Іноземного підприємства "Кока-Кола" Беверіджис Україна Лімітед, с.м.т. В.Димерка до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 88053,74 грн., у тому числі основний борг в сумі 62080,42 грн. та пеня в сумі 25973,32 грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015" (87548 Донецька область, м.Маріуполь, пр.Будівельників, 125, ) на користь Іноземного підприємства "Кока-Кола" Беверіджис Україна Лімітед (07442 Київська область, Броварський район, с.м.т. В.Димерка, 51 км Санкт-Петербурзького шосе, ) основний борг в розмірі 62080,42 грн. та пеню в сумі 9211,45 грн., всього заборгованість в сумі 71291,87 грн., судовий збір в сумі 1426,59 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 04.05.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 04.05.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина