ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"03" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/781/18

Суддя господарського суду Одеської області Щавинської Ю.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Левел-Україна" (04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 29 Б (літера А) про видачу судового наказу до боржника ОСОБА_1 фірми "Юна-Сервіс" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65076, м. Одеса, вул. Щорса, буд. 2, )

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Левел-Україна" звернулося до господарського суду Одеської області із заявою (вх.№836/18 від 25.04.2018р.) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 фірми "Юна-Сервіс" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості за договором поставки з відстроченням платежу №858/13 від 01.03.2013р. у сумі 80 363,64 грн. та судового збору у сумі 176,20 грн.

Заяву обґрунтовано невиконанням ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ умов договору поставки з відстроченням платежу №858/13 від 01.03.2013р. щодо сплати вартості поставленого ТОВ "Левел-Україна" товару на заявлену суму.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.8 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як встановлено судом, в підтвердження існування заборгованості заявником до поданої заяви долучено акт звірки взаєморозрахунків на суму 80 521,04 грн. та видаткові накладні.

Разом з тим, перевіривши матеріали поданої заяви, суд встановив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 80 363,64 грн. є непідтвердженою наданими документами.

Так, з наданого заявником акту звірки взаєморозрахунків не вбачається, що заявлена до стягнення сума наявна саме за договором поставки з відстроченням платежу №858/13 від 01.03.2013р., а не за будь-яким іншим договором. Більш того, судом було встановлено розбіжність у заявленій до стягнення сумі та сумі, зазначеній у акті.

При цьому, надані заявником видаткові накладні не підтверджують інформацію, вказану у акті звірки взаєморозрахунків. Так, матеріали не містять первинних документів, що підтверджують вказану у акті звірки взаєморозрахунків інформацію щодо поставки товару 13.10.2016 р., 09.11.2016 р., 11.11.2016 р. Натомість наявні видаткові накладні, суми за якими не відображені у вказаному акті звірки.

Надані заявником видаткові накладні також не містять інформації щодо номеру та дати договору, за яким відбувалася поставка товару.

Будь-якої інформації, окрім вказання у акті звірки взаєморозрахунків, стосовно оплати поставленого товару, додані до заяви матеріали також не містять.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що додана до заяви копія договору №858/13 від 01.03.2013р. є нечитаємою, а отже суд позбавлений можливості зробити висновки, зокрема, що строків поставки, оплати товару, прав та обовязків сторін договору.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що заява ТОВ "Левел-Україна" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 фірми "Юна-Сервіс" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості за договором поставки з відстроченням платежу №858/13 від 01.03.2013р. заборгованості у сумі 80 363,64 грн. та судового збору у сумі 176,20 грн. задоволенню не підлягає.

При цьому суд вважає за необхідне озяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, а також не позбавляє заявника права звернутися до суду із відповідною позовною заявою

Керуючись ст.ст. 147-153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Левел-Україна" про видачу судового наказу (вх.№836/18 від 25.04.2018р.) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Ю.М. Щавинська