РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018Справа № 910/397/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (69091, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Бульвар Гвардійський, будинок 137; )

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; )

про спонукання укласти договір реструктуризації заборгованості за газ

Представники сторін:

від позивача: Земенков Р.В. - довіреність №226/20-19 від 22.02.2018 року; Саржинська О.А. - довіреність №32/20-19 від 01.02.2017 року.

від відповідача: Литвин П.В. - довіреність №14-79 від 14.04.2017 року.

Обставини справи :

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про спонукання укласти договір реструктуризації заборгованості за газ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивач відповідач в порушення норм діючого законодавства та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» відмовляється укладати з позивачем договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов та визнати укладеним з 27.10.2017 року Договір №1/0210 про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02.10.2017 року в редакції запропонованій позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року позовну заяву Концерну "Міські теплові мережі" залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

31.01.2018 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної зави від 12.01.2018 року розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 06.03.2018 року.

28.02.2018 року через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

06.03.2018 року через канцелярію суду представник позивача подав відповідь на відзив.

В судовому засіданні 06.03.2018 року оголошено перерву до 28.03.2018 року.

20.03.2018 року через канцелярію суду представник відповідача подав заперечення на відповідь позивача на відзив.

В судовому засіданні 28.03.2018 року закрито підготовче провадження у справі та оголошено перерву до 03.04.2018 року.

В судовому засіданні 03.04.2018 року представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 03.04.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідка про обсяги та структуру кредиторської заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) заборгованість Концерну «Міські теплові мережі» (далі по тексту - позивач, Концерн «МТМ») перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту - відповідач, НАК «Нафтогаз України»), що утворилась на 01.07.2016 та не погашена на 31.12.2016, склала 301 899 561,74 грн., а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, склала 187 759 494,79 грн. Вказана заборгованість утворилась із сумарної заборгованості за кількома договорами, а саме: №14/2530/11, №13/3782-БО-13, №852/14-БО-13, №2492/14-КП-13, №14/6705/12.

Вказана заборгованість не оспорюється відповідачем та підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме:

- щодо договору №14/2530/11 від 30.09.2011р. - рішенням господарського суду Запорізької області від 24.03.2015р. по справі №908/997/15-г;

- щодо договору № 13/3782-БО-13 від 18.03.2013р. - постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.09.2015 р. по справі №908/2373/15-г;

- щодо договору №852/14-БО-13 від 27.12.2013р. - рішенням господарського суду Запорізької області від 24.05.2016р. по справі №908/654/16;

- щодо договору № 2492/14-КП-13 від 28.01.2014р. - постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2016 р. по справі №908/658/16.

Питання заборгованості Позивача, право вимоги за яким було відступлене згідно договору відступлення права вимоги від 31.10.12 №14/6705/12, розглядалось господарським судом Запорізької області у справі №908/1236/13 та рішенням господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 р. по даній справі встановлено наступне:

« 31.10.2012 р. публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (первісний кредитор) та публічним акціонерним товариством «НАК «Нафтогаз України» (новий кредитор) укладено договір № 14/6705/12 про відступлення права вимоги, згідно з п. 1.1. якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора концерну «Міські теплові мережі» за договором на постачання природного газу № 1БО від 23.09.2011 р.» (абз. 7 стор. 5 рішення господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 р. №908/1236/13).

«Згідно з п. 2.4. договору про відступлення права вимоги сторони договору здійснюють розрахунки за цим договором на визначену в п.1.1. договору суму права вимоги, переданого від первісного кредитора новому кредитору шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно ст. 601 Цивільного кодексу України. З укладанням договору відступлення права вимоги від 31.10.2012 новим кредитором придбані права вимоги до відповідача в сумі номіналу вимоги на час придбання, даний правочин є юридичною формою заміни кредитора у договорі №1БО від 23.09.2011 (цесії). Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги сторони погодили, що крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, зазначеним в п. 1.1. договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за зазначеним вище договором.» (абз. 3 рішення господарського суду Запорізької області від 15.11.2016 р. №908/1236/13).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.11.2016р. №908/1236/13 встановлено, що предметом розгляду по справі була заборгованість за договором № 1БО від 23.09.2011 р. за газ, поставлений протягом жовтня 2011р. - серпня 2012 р., а тому на думку позивача вказана заборгованість є такою, що підлягає реструктуризації відповідно до Закону №1730.

30.11.2016 року набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 3 листопада 2016 року №1730-VIII (далі по тексту - Закон №1730), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно зі ст. 2 Закону №1730 його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону №1730 передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії та користування зазначеним реєстром, відповідно до п. 4 якого формування та ведення реєстру здійснюється Мінрегіоном шляхом: збирання та оброблення інформації про підприємства; внесення даних до реєстру та змін до них, а також виключення таких даних з реєстру.

Таким чином, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а саме Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства (далі по тексту - Мінрегіон).

Згідно ст. 5 Закону №1730 реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31.12.2016.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення (ч. 2 ст. 5 Закону №1730).

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону (ч. 3 ст.5 Закону № 1730). Типовий договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.5 Закону №1730).

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону №1730 кожна із сторін зобов'язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

З метою участі у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1730 позивач звернувся листом від 23.06.2017 р. № 2954/20 до Мінрегіону із заявою про включення до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії (далі по тексту - Реєстр). До заяви додавалися всі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 3 Закону №1730, у тому числі довідка про обсяги та структуру кредиторської заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи). Відповідно до вказаної довідки заборгованість Позивача перед НАК «Нафтогаз України», що утворилась на 01.07.2016 та не погашена на 31.12.2016, склала 301 899 561,74 грн., а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, склала 187 759 494,79 грн. Вказана заборгованість утворилась із сумарної заборгованості за кількома договорами, а саме: №14/2530/11, №13/3782-БО-13, №852/14-БО-13, №2492/14-КП-13, №14/6705/12.

Заява була розглянута та задоволена, що підтверджується листом Мінрегіону України від 03.08.2017р. №8/10-1406-17.

Відповідно до наказу Мінрегіону від 03.08.2017р. №190 Концерн «Міські теплові мережі» було внесено до Реєстру (копія тексту вказаного наказу та додатку до нього, роздрукований із сайту Мінрегіону, містяться в матеріалах справи). Згідно додатку до вищезазначеного наказу обсяг кредиторської заборгованості Позивача, що підлягає врегулюванню згідно Закону №1730 склала 301 899 561,74 грн., а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, склала 187 759 494,79 грн. Тобто, до Реєстру включена саме заборгованість за договорами №14/2530/11, №13/3782-БО-13, №852/14- БО-13, №2492/14-КП-13, №14/6705/12.

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону №1730 виконання зобов'язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості забезпечується шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, та який виступає гарантом виконання такого договору на суму реструктуризації. Відповідно до вказаної норми закону Запорізька міська рада прийняла рішення від 30.08.2017 р. №63, яким погодила реструктуризацію заборгованості Концерну «Міські теплові мережі» за спожитий природний газ та вирішила виступити гарантом виконання Концерном «МТМ» зобов'язань за договором про реструктуризацію заборгованості (копія рішення додається).

Керуючись ст. 5 Закону №1730 Позивач надіслав відповідачу листа від 03.10.2017р. №4353/07 у якому запропонував укласти договір про реструктуризацію заборгованості відповідно до вимог Закону №1730. До листа додавалися: проект типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №1/0210 від 02.10.2017 р. (підписаний керівником Концерна «МТМ» та підписаний (погоджений) уповноваженим представником органу місцевого самоврядування) та за формою відповідно до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. №222: графік погашення заборгованості (додаток до договору); повідомлення про включення до Реєстру; акт звіряння розрахунків, підписаний обома сторонами; рішення Запорізької міської ради від 30.08.2017р. №63.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення Відповідач отримав проект договору 10.10.2017р., а тому, відповідно до строків, визначених ч. 8 ст. 5 Закону № 1730, відповідач повинен був укласти з Концерном «МТМ» договір про реструктуризацію до 20.10.2017р.

Однак, Відповідач відмовився від укладання вказаного договору. Супровідним листом №26-8047/1.8-17 від 09.11.2017 р. (копія міститься в матеріалах справи) повернуто без підписання проект договору про реструктуризацію та інші надіслані разом із ним документи, а також повідомлялось, що договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ повертаються не підписаними з боку НАК "Нафтогаз України" у зв'язку з відсутністю належної банківської гарантії як такі, що не відповідають вимогам Закону. Суд звертає увагу, що таке твердження Відповідача не відповідає вимогам Закону №1730, яким не передбачено надання банківських гарантій для укладання вказаного договору підприємствами комунальної власності.

Також, листом №26-8047/1.8-17 від 09.11.2017р. Відповідач повідомив, що в період з 31.10.2017р. по 02.11.2017р. надіслав Концерну «МТМ» електронною поштою примірники договорів про реструктуризацію, перелік документів, вимоги до банківських гарантій та перелік надійних банківських установ. Вказане твердження не відповідає дійсним обставинам справи, так як відповідачем не надано суду доказів надсилання позивачу на електронну адресу вказаних листів та документів.

11.12.2017 року позивач отримав від відповідача листа вих. №26-9909/1.8-17 від 04.12.2017p., яким відповідач повідомив, що заборгованість за природний газ, набута Концерном за договором про відступлення права вимоги від 31.10.12 №14/6705/12, а також заборгованість з неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю заборгованість не підлягають врегулюванню на підставах, передбачених ст. 5 та ст. 7 Закону №1730, у зв'язку з тим, що така заборгованість виникла з договірних відносин між підприємством та ПАТ «Запоріжгаз», яке було постачальником природного газу. Також у вказаному листі було зазначено, що у зв'язку з встановленням судом розстрочення виконання боржником (підприємством) зобов'язань перед Компанією заборгованість за природний газ не підлягає врегулюванню на підставах, передбачених ст. 5 та ст. 7 Закону №1730 за договорами №14/2530/11, №13/3782-БО-13, №852/14-БО-13, №2492/14-КП-13, а також заборгованість з неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на цю заборгованість.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення норм діючого законодавства та Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» відмовляється укладати з позивачем договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Абзацом 12 ч. 1 ст.1 Закону №1730 визначено, що учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Постачальник природного газу - Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та її дочірня компанія «Газ України» (абз. 8 ч. 1 ст.1 Закону № 1730).

Таким чином, Концерн «МТМ», як теплопостачальне підприємство, включене до Реєстру, та НАК «Нафтогаз України» як постачальник природного газу є учасниками процедури врегулювання заборгованості згідно Закону №1730.

Суд звертає увагу, що заборгованість Позивача за договором №1БО від 23.09.2011 p., право вимоги якої було відступлено Відповідачу згідно договору від 31.10.12 №14/6705/12, є кредиторською заборгованістю перед постачальником природного газу, а саме - перед НАК «Нафтогаз України», тому відповідає вимогам Закону №1730.

Таким чином, заборгованість, яка включена у проект договору реструктуризації, запропонований Відповідачу супровідним листом від 03.10.2017р. №4353/07, відповідає вимогам Закону №1730, а сторони договору також є такими, що відповідають вимогам вказаного закону.

Таким, що не відповідає нормам Закону №1730 твердження Відповідача, що у зв'язку з встановленням судом розстрочення виконання Концерном «МТМ» зобов'язань перед НАК «Нафтогаз України» заборгованість за природний газ не підлягає врегулюванню на підставах, передбачених ст. 5 та ст. 7 Закону № 1730.

Заборгованість, що підлягає реструктуризації та включена у спірний договір, а також нарахована на вказану заборгованість пеня, інфляційні нарахування та проценти річних були стягнені з Позивача за рішеннями судів по справах №908/997/15-г, №908/2373/15-г, №908/654/16, №908/658/16, №908/1236/13, №908/651/16 та виконання вказаних рішень було розстрочено (копії вказаних судових рішень та ухвали про розстрочення їх виконання, містяться в матеріалах справи). Станом на момент розгляду справи Концерн «МТМ» сплачує загалом за вказаними судовими рішеннями кожного місяця 16 784 436,74 грн. (графік погашення заборгованості містяться в матеріалах справи).

Закон №1730 не передбачає обмежень щодо укладання договорів реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ щодо заборгованості, яка попередньо була розстрочена, у тому числі на підставі рішення суду. Відповідно до Графіка погашення заборгованості, який є додатком до спірного договору реструктуризації, розмір оплат, який має сплачувати Позивач відповідно до умов договору, щомісячно складає 3 046 820,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів - господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Закон №1730 є спеціальним законом, прийнятим з метою поліпшення Фінансового стяновиша підприємств теплоенергетики та підприємств водопостачання і водовідведення України, запобігання їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом впровадження механізмів врегулювання їх кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії. Цим законом прямо передбачено обов'язок Відповідача укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Позивач виконав всі необхідні дії для укладання договору про реструктуризацію заборгованості за природний газ, передбачені Законом № 1730, а саме:

- Концерн «МТМ» включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії;

- отримано від органу місцевого самоврядування погодження та гарантії виконання Концерном «МТМ» зобов'язань за договором про реструктуризацію заборгованості;

- проект договору складено у відповідності до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №222;

- заборгованість, включена у спірний договір, відповідає вимогам Закону №1730, що також підтверджено вищевказаними рішеннями судів;

- сума за договором підтверджена актом звіряння між Позивачем та Відповідачем.

А тому, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовляючи позивачу в укладанні вказаного договору порушив право позивача на реструктуризацію заборгованості, передбачене Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Суд зазначає, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 ГК України, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина третя статті 184 ГК України).

Враховуючи положення статті 179 ГК України, відповідачу не надано права відмови в укладенні договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ, а всі розбіжності повинні узгоджуватись відповідно до вимог статті 181 ГК України, з урахуванням строків, зазначених ст. 5 Закону №1730.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Відповідно до ч.4 ст.181 ГК України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Будь-яких заперечень щодо змісту запропонованого Позивачем договору про реструктуризацію заборгованості у листах Відповідача зазначено не було. Відмова від Вкладання спірного договору в цілому є безпідставною та такою, що не підкріплена належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні Господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

За приписами ч. 2 ст. 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. Тобто суд має право Встановити інший строк набрання чинності договором. Також відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України Договір може містити умову, що умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення.

Законом № 1730 прямо передбачений обов'язок Відповідача укласти з Позивачем договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання. Відкладання у часі вступу в дію спірного договору змушує Концерн «МТМ» сплачувати заборгованість, яка під час дії вказаного договору не сплачується, а після виконання цього договору списується, а саме - заборгованість з неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних. Також Позивач змушений кожного місяця сплачувати основну заборгованість у значно більшому розмірі, ніж це передбачено договором про реструктуризацію заборгованості, що порушує права Позивача, надані йому Законом № 1730 та не сприяє досягненню мети зазначеного закону.

З наданих позивачем та не спростованих відповідачем доказів вбачається, що позивач виконав всі необхідні умови та вчинив дії для укладання договору реструктуризації згідно з вимогами Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а відповідач неправомірно відмовився від його укладання.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що законним буде встановлення строку укладення спірного договору з дати, коли відповідач повинен був його укласти згідно вимог ст. 5 Закону №1730, а саме - з 20.10.2017 року.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, позовні вимоги не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Вважати укладеним з 20.10.2017 року типовий договір №1/0210 про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02.10.2017 року між Концерном "Міські теплові мережі" (69091, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Бульвар Гвардійський, будинок 137; ) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) в наступній редакції:

ЗАТВЕРДЖЕНО

постановою Кабінету Міністрів України

від 29 березня 2017р. N 222

ТИПОВИЙ ДОГОВІР №1/0210

про реструктуризацію заборгованості за спожитий

природний газ

м. Запоріжжя 02 жовтня 2017 року

(найменування населеного пункту)

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА

КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»

(найменування суб'єкта господарювання, який є постачальником природного газу)

в особі__________________________________________________________________

(найменування посади, прізвище, ім'я, по батькові)

що діє на підставі____________________________________________________________

(найменування документа)

(далі - кредитор), з однієї сторони, та

________________________КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ»

(найменування теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації)

в особі генерального директора Грека Олександра Сергійовича,

(найменування посади, прізвище, ім'я, по батькові)

що діє на підставі Статуту_____________________

(найменування документа)

(далі - боржник), з іншої сторони (далі - сторони), уклали договір про таке.

Предмет договору

1. У порядку та на умовах, визначених договором, кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 р. згідно з договором (договорами) купівлі-продажу природного газу від 18 березня 2013 р. №13/3782-БО-13, від 30 вересня 2011 р. №14/2530/11, від 23 вересня 2011 р. №1БО (право вимоги відступлено згідно договору від 31 жовтня 2012 р. №14/6705/12), від 28 січня 2014 р. №2492/14-КП-13, від 27 грудня 2013 р. №852/14-БО-13 (далі - заборгованість), шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

2. До складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 182 536 988,25 грн. (сто вісімдесят два мільйона п'ятсот тридцять шість тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім гривень 25 коп.), нарахованих на заборгованість, в тому числі підтверджені судовим рішенням.

Умови та порядок реструктуризації заборгованості

3. Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 182 808 934,32 грн. (сто вісімдесят два мільйона вісімсот вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні 32 коп.), що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов'язковому порядку додається до договору та є його невід'ємною частиною.

4. Боржник зобов'язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті З договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід'ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця.

5.Зобов'язання боржника із сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора коштів у строк та сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості на відповідний місяць.

6. У разі коли у боржника існує прострочена сума оплати щомісячних платежів за попередні місяці, кредитор зараховує кошти, що надійшли від боржника, як погашення заборгованості за простроченими платежами незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

7. Боржник має право на дострокове погашення заборгованості.

8. Боржник здійснює перерахування коштів на поточний рахунок кредитора, відкритий в банку:

1. За газ, використаний підприємством для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями:

Поточний рахунок із спеціальним режимом використання: в АБ «Укргазбанк», м. Київ, код банку 320478.

2. За газ, використаний підприємством виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями:

Поточний рахунок із спеціальним режимом використання: 6 в АБ «Укргазбанк», м. Київ, код банку 320478.

У разі зміни будь-яких реквізитів відповідна сторона зобов'язана повідомити про це іншій стороні не пізніше трьох календарних днів з дати виникнення змін.

У разі зміни платіжних реквізитів кредитора боржник повинен здійснювати перерахування коштів відповідно до зобов'язань, передбачених договором, з урахуванням нових реквізитів.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів боржником посилання на номер договору в призначенні платежу є обов'язковим.

9. Реструктуризація заборгованості боржника здійснюється за погодженням з Запорізькою міською радою, що діє на підставі Статуту та Рішення Запорізької міської ради сьомого скликання двадцятої сесії від 30.08.2017 №63 «Про погодження реструктуризації заборгованості КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» за спожитий природний газ».

10. Орган, що погоджує договір (далі - гарант), гарантує виконання боржником зобов'язань за договором на суму заборгованості, що підлягає реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої здійснюється за рахунок видатків державного бюджету).

11. Відповідальність гаранта перед кредитором обмежується сумою заборгованості (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої здійснюється за рахунок видатків державного бюджету), яка становить станом на 01.06.2017 року 229 856 911,50 грн. (двісті двадцять дев'ять мільйонів вісімсот п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот одинадцять гривень 50 коп.), станом на дату укладення договору - сумою, вказаною у п. 3 даного договору.

Відповідальність сторін

12. За повне або часткове нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів, кредитор має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором, нараховувати на непогашену суму заборгованості неустойку (штраф, пеню), проценти річних, інфляційні нарахування.

У разі розірвання договору з причин, визначених цим пунктом, або дострокового погашення заборгованості кредитор повинен письмово повідомити про це Мінрегіону протягом п'яти робочих днів з дати розірвання або припинення дії договору.

Форс-мажорні обставини

13. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків згідно з договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, які виникли після укладення договору.

14. Сторона, щодо якої настали форс-мажорні обставини, зобов'язана негайно повідомити про це іншій стороні та протягом 14 календарних днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства.

Вирішення спорів

15. Усі спори, пов'язані з договором, вирішуються шляхом проведення переговорів між сторонами.

16. Якщо спір неможливо вирішити шляхом проведення переговорів, він вирішується у судовому порядку згідно із законодавством.

Інші умови

17. Договір укладається в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін та один примірник для гаранта.

18. Будь-які зміни до договору вносяться шляхом укладення додаткової угоди до нього у письмовій формі. Усі додаткові угоди до договору є його невід'ємними частинами.

19. Сторони підтверджують, що договір підписано ними з усвідомленням його предмета та умов, а також уповноваженими на його підписання представниками сторін.

20. Кредитор має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість.

Боржник має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість.

Строк дії договору

21. Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та погодження з гарантом і діє до 30 жовтня 2022 року.

22. У разі дострокового погашення заборгованості договір вважається виконаним.

Місцезнаходження та банківські реквізити сторін

БоржникКредитор
КОНЦЕНР «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, Україна код згідно з ____________1951___ (номер поточного рахунка) Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк». __________Код банку 313957 (найменування установи банку, МФО) Генеральний директор ______________________ Грек О.С. (підпис уповноваженої (ініціали та прізвище) особи) МП (у разі наявності печатки)ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ^ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» вул. Б Хмельницького,6 м. Київ,01601, Україна код згідно з _________ (номер поточного рахунка) АБ «Укргазбанк» м. Київ Код банку 320478 (найменування установи банку, МФО) ____________________ _________________ (підпис уповноваженої (ініціали та прізвище) особи) МП (у разі наявності печатки)

Договір погоджено з:

Заступник міського голови з питань _________ О.М. Бородай

діяльності виконавчих органів ради (підпис) (ініціали та прізвище)

Запорізької міської ради

__________________________________

(найменування посади уповноваженої

особи державного органу, підприємства,

установи, організації або органу

місцевого самоврядування)

МП (у разі наявності печатки)

Додаток до Типового договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02 жовтня 2017 року №1/0210

ГРАФІК

погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року

(тис. грн.)

Заборгованість на 01.10.2017 - 182 808,93 тис. грн

Загальна сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 02 жовтня 2017 р. №1/0210, становить 182 808 934,32 грн. (сто вісімдесят два мільйона вісімсот вісім тисяч дев'ятсот тридцять чотири гривні 32 коп.)

БоржникКредитор
КОНЦЕНР «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» Генеральний ___________________ директор Грек О.С. (підпис уповноваженої (ініціали та прізвище) особи) МП (у разі наявності печатки)ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ^ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» ______________________ _______________ (підпис уповноваженої особи) (ініціали та прізвище) МП (у разі наявності печатки)

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Бульвар Гвардійський, будинок 137; ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 03.05.2018 року.