ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року місто Дніпро Справа № 904/9064/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 (суддя Петренко Н.Е., повний текст рішення підписано 19.12.2017) у справі №904/9064/17

за позовом: Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Кам'янської міської ради, м.Кам'янське, Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом», м. Кам'янське, Дніпропетровської області

про стягнення 198 713,38 грн.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Кам'янської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» про стягнення 198 713,38грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем коштів пайової участі у розвиток інфраструктури м. Каменське.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 (повне рішення складено 19.12.2017, суддя Петренко Н.Е.) у справі №904/9064/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» на користь Департаменту економічного розвитку Камянської міської ради заборгованість зі сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури в сумі 198 713,37грн., в тому числі основний борг у розмірі 192 000,00грн., пеня в сумі 5391,78грн., інфляційні збитки в розмірі 191,62грн., 3% річних в сумі 647,01грн. і 2973,25грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Камянське між позивачем та відповідачем, згідно із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 у справі №904/3110/17, визнано укладеним, тому вимога щодо стягнення з останнього заборгованості зі сплати пайової участі у розвитку інфраструктури є доведеною. Частково відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд вказав на неправильне визначення прокурором періоду прострочення грошового зобов'язання, що призвело до помилок при нарахуванні 3% річних, інфляційних втрат і пені.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфом» звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі №904/9064/17 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд прийняв незаконне, необґрунтоване рішення, винесене з грубим порушенням норм процесуального права.

Як вважає скаржник, Господарський суд Дніпропетровської області необґрунтовано відмовив відповідачу в клопотанні про колегіальний розгляд справи, не прийнявши з цього питання ухвали і не навів доводів відхилення такого клопотання в своєму рішенні.

Також, на думку апелянта, місцевий господарський суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» про зупинення провадження у даній справі до розгляду касаційної скарги у справі №904/3110/17, які пов'язані між собою, а висновки суду за наслідком касаційного перегляду матимуть преюдиціальне значення.

Крім того прокурор, звернувшись до Господарського суду Дніпропетровської області із даним позовом, не навів суттєвих обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави, необхідність їх захисту і не зазначив в чому він порушений.

Департамент економічного розвитку Кам'янсько міської ради і Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, у відзивах на апеляційну скаргу, проти її задоволення заперечують та просять рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Укладення договору про пайову участь встановлено рішенням господарського суду у справі №904/3110/17, що в свою чергу зобов'язує Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфом» сплатити відповідну суму на розвиток інфраструктури міста, проте скаржник не виконав договірне зобов'язання протягом встановленого строку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфом» 09.01.2018 надало до Дніпропетровського апеляційного господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі №904/9064/17 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі №904/3110/17.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 (у складі головуючого судді Кощеєва І.М., суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.) в задоволенні клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №904/9064/17 відмовлено.

Згідно із розпорядженням керівника апарату суду №170/18 від 06.03.2018, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кощеєва І.М., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/9064/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів для розгляду справи №904/9064/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Чус О.В.

Згідно із розпорядженням керівника апарату суду №196/18 від 13.03.2018, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Чус О.В., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/9064/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів для розгляду справи №904/9064/17 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» призначений в судове засідання на 02.04.2018.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 02.04.2018 розгляд апеляційної скарги відкладений на 14.05.2018.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

У судовому засіданні 14.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків і повноту їх дослідження місцевим господарським судом, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом і підтверджено матеріалами справи наказом №6 від 26.02.2015 Управління містобудування та архітектури Дніпродзержинської міської ради надало Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліфом» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва об'єкта: «Будівництво топкової за адресою: вул.Дніпропетровська, 155 в м.Дніпродзержинську». Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфом» звернутися до департаменту економічного розвитку міської ради для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Дніпродзержинська відповідно до чинного законодавства (а.с.21).

В подальшому, 25.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфом» зареєструвало в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області декларацію №ДП 47 про готовність об'єкта «Реконструкція будівлі майстерні під виробничий корпус по виробництву компонентів для пінополіуретану з будівництвом топкової за адресою: вул.Дніпропетровська, 155, м.Дніпродзержинськ» до експлуатації (а.с.17-20).

Таким чином, з урахуванням ч.5 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», об'єкт будівництва прийнятий до експлуатації 25.06.2015.

Згідно із частиною 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

За змістом статей 2, 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статей 4, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови.

В частині 4 статті 40 Закону наведений вичерпний перелік об'єктів у разі будівництва яких замовник не залучається до пайової участі у розвитку інфраструктури.

Об'єкт відповідача не відноситься до об'єктів, зазначених в даному переліку, отже він зобов'язаний був взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», 23.06.2010 Дніпродзержинською міською радою прийнято рішення №227 «Про пайову участь замовників (забудовників) у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпродзержинськ», затверджено Порядок та умови розрахунку розміру пайової участі (внесків) замовників (забудовників), що залучатимуться на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпродзержинськ (а.с.26-32).

Згідно із пунктом 3.3. цього рішення замовник (забудовник), який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування, зобов'язаний звернутись до головного управління економіки Дніпродзержинської міської ради та укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпродзержинськ до отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

В подальшому, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.03.2016 №122-06/VІІ затверджено порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Дніпродзержинськ та типовий договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Дніпродзержинськ, визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради №227 від 23.06.2010 (а.с.35-41).

Оскільки замовник не взяв участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, здійснив введення спірного об'єкту в експлуатацію без укладення договору про пайову участь, Департамент економічного розвитку Кам'янської міської ради звернувся до господарського суду з позовом про визнання укладеним договору про пайову участь.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 у справі №904/3110/17, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 і постановою Верховного Суду від 30.01.2018 позов задоволено, визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кам'янське між Департаментом економічного розвитку Кам'янської міської ради і Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліфом» у редакції позивача з дати набрання цим рішенням законної сили.

Таким чином, з урахуванням зазначених судових рішень у справі №904/3110/17, апеляційний господарський суд зазначає, що 04.07.2017 між Департаментом економічного розвитку Кам'янської міської ради (як Департамент) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліфом» (як Замовник) укладено договір, предметом якого є пайова участь Замовника у розвитку інфраструктури міста Кам'янське під час здійснення реконструкції будівлі майстерні по вул. Січеславський шлях (Дніпропетровський), 155 у м.Кам'янське. Розмір пайової участі визначається у Додатку №1 та становить 192 000,00грн. (п.п.1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 3.2. Договору Замовник зобов'язаний перерахувати кошти в сумі 192000,00грн. на рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету, зазначений у пункті 4.1. цього Договору, протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати укладення договору. Надати Департаменту всі копії відповідних платіжних документів, які підтверджують сплату пайової участі (внеску) у повному обсязі.

Відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 у справі №904/3110/17 днем укладення даного договору вважати день набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із частиною 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

У відповідь на лист Департаменту економічного розвитку Камянської міської ради від 08.02.2017 за №06-04/114, листом за вих.№33 від 27.02.2017 (а.с.25), Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфом» відмовилось від сплати розміру пайової участі, що і стало причиною спору.

Доводи скаржника щодо відсутності будь-якої правової підстави для сплати пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кам'янське спростовуються матеріалами справи.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2017 у справі №904/3110/17, що набрало законної сили 04.07.2017 (дата ухвалення постанови Дніпропетровським апеляційним господарським судом у справі №904/3110/17), визнано укладеним між Кам'янською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліфом» договір про пайову участь, відповідно до умов якого останній зобов'язаний сплатити в місцевий бюджет 192 000,00грн. на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Кам'янське.

Таким чином днем укладення договору про пайову участь, укладеним відповідно до рішення місцевого господарського суду, слід вважати 04.07.2017.

У зв'язку з наведеним, місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованості зі сплати пайової участі у розвитку інфраструктури у розмірі 192000,00грн.

Також визначивши менший період прострочення виконання грошового зобов'язання, Господарський суд Дніпропетровської області частково задовільнив вимоги і стягнув зі скаржника 3% річних в сумі 647,01грн., інфляційні втрати в розмірі 191,62грн. і пені у сумі 5391,78грн.

Апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду щодо стягнення пені з огляду на наступне.

Відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, зокрема, стягнення пені та порядок її нарахування, передбачено статтею 549 Цивільного кодексу України, статтями 230-232 Господарського кодексу України, а також Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Системний аналіз вищевказаних норм права свідчить, що суму пені може бути стягнуто, якщо обов'язок та умови її сплати визначено умовами договору або передбачений законом.

З огляду на те, що в договорі пайової участі сторони не погодили розмір штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, а іншими актами цивільного законодавства конкретний розмір санкцій за вчинення зазначеного цивільного правопорушення не встановлено, тому підстави для стягнення пені відсутні.

Крім того, в резолютивній частині місцевий господарський суд припустився арифметичної помилки, зазначивши загальний розмір заборгованості в сумі 198713,37грн., в той час коли фактично стягнув 198230,41грн.

Доводи скаржника щодо необґрунтованості відмови суду у задоволенні клопотання щодо зупинення провадження у справі до вирішення іншої, пов'язаної з нею справи, і про колегіальний розгляд справи апеляційний господарський суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Господарським судом Дніпропетровської області 14.12.2017 відмовлено в задоволенні вищезазначених клопотань відповідача, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу (у редакції на час прийняття рішення місцевого господарського суду), господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Апеляційний господарський суд вважає, що скаржником не доведено, що наявні у справі докази не дозволяють суду встановити та оцінити обставини, які становлять предмет розгляду у даній справі. Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання умов договору, визнаного укладеним рішенням господарського суду в іншій справі, що набрало законної сили. Господарський суд Дніпропетровської області мав підстави вирішити справу по суті самостійно, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Також апелянт не навів жодного обґрунтування складності справи та причин, які ускладнюють її розгляд суддею одноособово, а його заперечення щодо відмови в задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи самі по собі не можуть бути підставою для висновку про ступінь складності господарської справи.

Відповідно до частини 1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Матеріалами справи підтверджено, що складність та специфіка даної справи не є винятковою, а призначення колегіального розгляду справи призвело б лише до затягування строків вирішення спору. Тому господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта стосовно порушення місцевим господарським судом пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), відповідно до приписів якого суд повертає позовну заяву без розгляду, оскільки прокурор у позові не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави.

Звернення прокурора до господарського суду із позовом обумовлено порушенням з боку відповідача статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Договору зважаючи на те, що Кам'янсько міською радою не вчинено дій щодо примусового стягнення з відповідача коштів пайової участі в судовому порядку у зв'язку з відсутністю фінансування витрат на оплату судового збору.

Оцінюючи питання обґрунтованості подання прокурором позову у даній справі, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Питання участі прокурора в господарському процесі врегульовано статтями 2, 29 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017).

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Дослідивши обставини щодо наявності у даному випадку порушення інтересів держави, апеляційний господарський суд зазначає, що за змістом позовної заяви прокурора, невиконанням умов договору про пайову участь порушено інтереси держави щодо надходження належних коштів до бюджету з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування - створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Також, з огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє решту доводів позивача, наведених в обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для часткового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Згідно із частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з цим, судові витрати, понесені сторонами у зв'язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, підлягають такому розподілу.

Позовні вимоги задоволені частково, тому судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції, у пропорційному розмірі - 2892,58 грн., слід покласти на відповідача.

Відповідно, судовий збір за розгляд справи в апеляційній інстанції, у пропорційному розмірі - 132,13 грн., слід покласти на позивача.

Згідно із частиною 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку покладення судових витрат на обидві сторони суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв'язку з тим, що при розподілі судових витрат на відповідача покладено більшу суму судових витрат, різниця судових витрат у розмірі 2760,45грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі №904/9064/17 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі №904/9064/17 в частині задоволення вимог про стягнення 5391,78грн. пені скасувати.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 у справі №904/9064/17 у наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» (51909, м.Кам'янське, вул. Січеславський шлях, 155, ) на користь департаменту економічного розвитку Кам'янської міської ради (51931, м. Кам'янське, майдан Петра Калнишевського, 2) на рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету у грошовій формі на бюджетний рахунок (р/р № 0013 Управління Держказначейства у Дніпропетровській області, МФО 805012, код ОКПО 38028588 УДКС м. Кам'янське; код бюджетної класифікації 24170000:01, для коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту), відкритий в управлінні Державного казначейства у м. Кам'янське заборгованість з коштів пайової участі у розвитку інфраструктури в розмірі 192838,63 грн., в тому числі основний борг у сумі 192000,00 грн., інфляційні збитки у сумі 191,62 грн., три проценти річних у сумі 647,01 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Здійснити новий розподіл судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» (51909, м.Кам'янське, вул. Січеславський шлях, 155, ) на користь прокуратури Дніпропетровської області (р/р 0291 у Державній казначейській службі України в м.Київ, МФО 820172, , м. Дніпро, пр-т Яворницького, 38) судовий збір у розмірі 2771,58 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.05.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко