ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/2618/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Співака С.В.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Протеїн-продакшн",

представник боржника - Терещенко Д.Л. (довіреність від 02.01.2018),

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Профстоун"

представник кредитора - не з'явився,

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України",

представник кредитора - Іванченко О.В., адвокат (довіреність від 02.01.2018),

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Холд Інтернешнл",

представник кредитора - не з'явився,

розпорядник майна ТОВ "Протеїн-продакшн" арбітражний керуючий Струць М.П. - особисто,

розглянувши касаційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Інтернешнл"

арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017

у складі колегії суддів: Мирутенко О.Л. (головуючий), Кравчук Н.М., Матущак О.І.

у справі № 914/2618/16 господарського суду Львівської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Профстоун"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-продакшн"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Профстоун" (далі - ТОВ "Компанія "Профстоун", кредитор) звернулось до господарського суду Львівської області з Заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-продакшн" (далі - ТОВ "Протеїн-продакшн").

2. Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.11.2016 порушено провадження у справі №914/2618/16 про банкрутство ТОВ "Протеїн-Продакшн", визнані вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Компанія "Профстоун" у сумі 473 183,01 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Струця Миколу Петровича.

3. Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.12.2016 у справі (залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2017) визнано вимоги ТОВ "Холд Інтернешнл" на суму 51 750 428, 00 грн.; визнано вимоги ПрАТ "Креатив" на суму 274 522,00 грн.; відхилено вимоги ПрАТ "Креатив" на суму 102 577 426, 85 грн.; визнано вимоги Райффайзенбанк а.с. (Raiffeisenbank a.s.) на суму 40 035 670, 05 грн.; визнано вимоги ТОВ "Грінстоун протеїн" на суму 31 643 845, 17грн.; визнано вимоги ТОВ "Торговий дім "Протеїн-продакшн" на суму 136 096 408, 81 грн.; визнано вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на суму 3 917 499 571,30 грн.; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Протеїн-продакшн"; підсумкове засідання суду призначено на 09.02.2017.

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

4. Постановою господарського суду Львівської області від 19.09.2017 у справі №914/2618/16 ТОВ "Протеїн-продакшн" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; скасовано всі арешти, накладені на майно ТОВ "Протеїн-продакшн", чи інші обмеження щодо розпорядження майном ТОВ "Протеїн-продакшн"; припинено повноваження арбітражного керуючого Струця М.П. як розпорядника майна ТОВ "Протеїн-продакшн"; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Струця М.П.; в задоволенні заяв арбітражних керуючих Сокола О. Ю. та Гонти О. А. про участь у даній справі було відмовлено, тощо.

5. Постанова суду першої інстанції прийнята за результатами розгляду клопотання про визнання ТОВ "Протеїн-продакшн" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, на підставі рішення Комітету кредиторів ТОВ "Протеїн-продакшн", у зв'язку з відсутністю обставин, які дають достатні підстави вважати, що платоспроможність ТОВ "Протеїн-продакшн" може бути відновлена.

6. Під час розгляду справи та прийняття вказаної постанови, місцевий господарський суд встановив:

6.1. Зборами кредиторів ТОВ "Протеїн-продакшн" (Протокол від 27.01.2017 № 1) обрано Комітет кредиторів ТОВ "Протеїн-продакшн" у кількісному складі одного кредитора та обрано членом комітету кредиторів Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Укрексімбанк", кредитор).

6.2. Комітетом кредиторів ТОВ "Протеїн-продакшн" (Протокол від 27.01.2017 № 1КК) обрано головою комітету кредиторів ПАТ "Укрексімбанк".

6.3. 13.09.2017 на зборах Комітету кредиторів ТОВ "Протеїн-продакшн" прийнято рішення (Протокол № 2КК) звернутись до господарського суду Львівської області з клопотанням про визнання ТОВ "Протеїн-продакшн" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Рішення Комітету кредиторів мотивоване недостатністю у боржника активів для погашення кредиторської заборгованості, а також відсутністю пропозицій щодо укладення мирової угоди чи введення процедури санації. Крім того, при прийнятті зазначеного рішення, комітетом кредиторів взято до уваги звіт про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності товариства, проведений ТОВ "Прімум Верітас", відповідно до якого ТОВ "Протеїн-продакшн" є фінансово не стійким та не має змоги проводити незалежну фінансову політику, тобто перебуває в стані неплатоспроможності.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 апеляційні скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю. та ПАТ "Укрексімбанк" задоволено частково; апеляційну скаргу ТОВ "Торговий дім "Протеїн-Продакшн" задоволено повністю; постанову господарського суду Львівської області від 19.09.2017 у справі №914/2618/16 скасовано.

8. Приймаючи постанову, апеляційний господарський суд виходив з того, що, в даному випадку, саме Комітетом кредиторів, а не Зборами кредиторів, як того вимагає Закон про банкрутство, було прийнято рішення про звернення до суду з клопотанням про визнання ТОВ "Протеїн-продакшн" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Посилаючись на практику Вищого господарського суду України наведену у постанові від 01.07.2015 у справі №910/615/14 та постанові від 13.06.2017 у справі №916/2398/16, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції порушив встановлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядок введення щодо боржника процедури ліквідації.

Короткий зміст вимог касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Інтернешнл"

9. Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №914/2618/16, ТОВ "Холд Інтернешнл" звернулось з касаційною скаргою.

10. У касаційній скарзі скаржник просить господарський суд касаційної інстанції:

10.1. скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №914/2618/16;

10.2. залишити в силі постанову господарського суду Львівської області від 19.09.2017 у справі №914/2618/16.

Короткий зміст вимог касаційної скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

11. Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №914/2618/16, арбітражний керуючий Сокол О. Ю. звернувся з касаційною скаргою.

12. У касаційній скарзі скаржник просить Суд:

12.1. скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №914/2618/16;

12.2. передати справу №914/2618/16 на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційних скарг арбітражного керуючого Сокола О.Ю., ПАТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Торговий дім "Протеїн-Продакшн"

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

13. Відповідно п. 5 ст. 31 та п.п. 6 п. 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №914/2618/16 була передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

14. Ухвалою Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протоколи від 26.02.2018), від 12.03.2018 у справі №914/2618/16 клопотання арбітражного керуючого Сокола О.Ю. про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження задоволено; поновлено арбітражному керуючому Соколу О.Ю. строк на касаційне оскарження; об'єднано в одне касаційне провадження касаційні скарги ТОВ "Холд Інтернешнл" та арбітражного керуючого Сокола О.Ю.; відкрито касаційне провадження у справі №914/2618/16 за касаційними скаргами; повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду касаційної скарги; надано строк для подання відзивів.

15. 13.04.2018 та 19.04.2018 до Верховного Суду від ТОВ "Протеїн-Продакшн" надійшли (ідентичні за змістом) Відзиви на касаційні скарги ТОВ "Холд Інтернешнл" та арбітражного керуючого Сокола О.Ю., з запереченнями проти вимог та доводів скаржників.

16. 17.04.2018 до Суду від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Струця М.П. надійшов Відзив на касаційні скарги ТОВ "Холд Інтернешнл" та арбітражного керуючого Сокола О.Ю., в якому арбітражний керуючий просить касаційний суд відмовити у задоволенні касаційної скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю. та задовольнити касаційну скаргу ТОВ "Холд Інтернешнл".

17. 19.04.2018 до Касаційного господарського суду від ТОВ "Холд Інтернешнл" надійшла Заява про залишення касаційної скарги ТОВ "Холд Інтернешнл" без розгляду, оскільки товариство не в змозі сплатити судовий збір за подання касаційної скарги, а відтак, подана ТОВ "Холд Інтернешнл" не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, наслідком чого має бути застосування приписів ст.ст. 174, 292 ГПК України.

18. Колегія суддів Касаційного господарського суду відхилила вказану заяву ТОВ "Холд Інтернешнл" з тих підстав, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено ставки, від якої обчислюється судовий збір, за подання апеляційних та касаційних скарг на постанови господарського суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

19. Представник боржника, в засіданні суду касаційної інстанції, проти вимог та доводів касаційних скарг ТОВ "Холд Інтернешнл" та арбітражного керуючого Сокола О.Ю. заперечив, з підстав наведених у Відзиві від 10.04.2018; просив Суд постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 залишити без змін.

20. Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Струць М.П., в судовому засіданні касаційного суду, підтримав доводи та вимоги касаційної скарги ТОВ "Холд Інтернешнл", з підстав наведених у Відзиві від 10.04.2018, просив її задовольнити в повному обсязі. Водночас, проти вимог та доводів касаційної скарги арбітражного керуючого Сокола О.Ю. заперечив, з підстав їх необґрунтованості; просив касаційну скаргу залишити без задоволення.

21. Представник ПАТ "Укрексімбанк", в засіданні суду, підтримав вимоги касаційних скарг, просив скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №914/2618/16 та залишити в силі постанову господарського суду Львівської області від 19.09.2017.

22. Інші учасники судового процесу в судове засідання 19.04.2018 повноважних представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги сторони були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників учасників судового процесу, які не з'явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Інтернешнл")

23. Скаржник доводив, що ТОВ "Протеїн-Продакшн" було визнано банкрутом, у зв'язку з тим, що судом першої інстанції було встановлено його неспроможність відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури та виходячи з оцінки клопотання Комітету кредиторів боржника, поданого у відповідності до приписів п.3 ч.8 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Доводи скаржника (арбітражного керуючого Сокола О.Ю.)

24. Арбітражний керуючий Сокол О.Ю. в касаційній скарзі вказував на порушення апеляційним судом ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 43, 84, 86, 99, 101 ГПК України. При цьому, скаржник зауважував на тому, що апеляційний суд, при перегляді оскарженої Постанови, взагалі не дослідив та не надав належної оцінки доводам касаційних скарг арбітражного керуючого Сокола О.Ю. та ПАТ "Укрексімбанк", в частині правомірності призначення ліквідатора у справі.

25. Скаржник, посилаючись на приписи ст. 107 ГПК України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доводив своє право на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017.

26. Скаржник доводив, що рішення Комітету кредиторів (Протокол від 13.09.2017 №2КК) щодо переходу до процедури ліквідації боржника є правомірним, оскільки повноваження щодо прийняття такого рішення були делеговані Зборами кредиторів. Приписами ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", право звернення до суду з Клопотання про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), віднесено до повноважень саме Комітету кредиторів.

Доводи боржника (ТОВ "Протеїн-Продакшн")

27. ТОВ "Протеїн-Продакшн" у Відзиві на касаційну скаргу та представник боржника в судовому засіданні, доводили, що ліквідаційна процедура вводиться судом за пропозицією розпорядника майна та на підставі рішення Зборів кредиторів.

28. Боржник доводив, що рішення про введення процедури ліквідації ТОВ "Протеїн-Продакшн" було прийнято одноособово єдиним учасником Комітету кредиторів боржника.

29. ТОВ "Протеїн-Продакшн" доводив, що рішення про визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури було прийнято судом першої інстанції за відсутності в судовому засіданні більшої частини кредиторів (вимоги яких внесені до Реєстру вимог кредиторів), без заслуховування їх думки з цього приводу.

Доводи розпорядника майна боржника (арбітражного керуючого Струця М.П.)

30. Арбітражний керуючий Струць М.П., у Відзиві від 10.04.2018 та в судовому засіданні особисто, доводив:

30.1. арбітражний керуючий Сокол О.Ю. не володіє необхідною правосуб'єктністю щодо касаційного оскарження постанови про відкриття ліквідаційної процедури, а в частині призначення ліквідатора - розгляд цього питання, відповідно до приписів ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", завершений після проголошення постанови апеляційного суду 13.11.2018;

30.2. господарським судом першої інстанції під час призначення ліквідатора у справі було враховано вимоги чинного законодавства, зокрема, ст. 40 Закону про банкрутство;

30.3. рішення Комітету кредиторів ТОВ "Протеїн-Продакшн" від 13.09.2017 про перехід до ліквідаційної процедури, не суперечить законодавству і повинно бути враховано Судом;

30.4. місцевим господарським судом, з дотриманням норм чинного законодавства, визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру після виявлення його неплатоспроможності.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

31. Конституція України

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

32. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

33. Господарський процесуальний кодекс України (далі -ГПК України), в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991

Згідно зі ст.41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 47 ГПК України, судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінка доказів це визначення їх об'єктивної дійсності, правдивості та достовірності.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозв'язок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі і додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

34. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI

За приписами ч. 1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема визначено, що банкрутство визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 26 Закону про банкрутство, протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення. До компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника в процедурі розпорядження майном; інші питання, передбачені цим Законом.

На час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб. Вибори комітету кредиторів проводяться відкритим голосуванням більшістю голосів присутніх на зборах кредиторів, визначених відповідно до частини четвертої цієї статті. Кредитор, що має двадцять п'ять і більше відсотків голосів, автоматично включається до складу комітету кредиторів. Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); підготовку та укладення мирової угоди; схвалення плану санації боржника, змін та доповнень до нього у випадках, передбачених цим Законом; визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом.

Засідання комітету кредиторів з питання введення наступної судової процедури, крім першого, повинно відбутися не пізніше п'яти днів до судового засідання.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди. У разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п'яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

Статтею 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення, в порядку вказаного вище Закону, вимог кредиторів шляхом продажу його майна (ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

35. В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

36. Стосовно доводів учасників даного судового процесу щодо відсутності/наявності права у арбітражного керуючого Сокола О.Ю. оскарження постанови апеляційного господарського суду, прийнятої за результатами апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 41 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Такі ж положення містять ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не зважаючи на те, що в апеляційному порядку арбітражним керуючим Соколом О.Ю. було оскаржено постанову господарського суду міста Львівської області від 19.09.2017 в частині призначення ліквідатором ТОВ "Протеїн-Продакшн" арбітражного керуючого Струця М.П., апеляційний господарський суд, в силу приписів ч.2 ст. 101 ГПК України (у визначеній вище редакції), здійснював перевірку оскарженого судового акту у повному обсязі та прийняв оскаржену постанову, якою постанову місцевого господарського суду від 19.09.2017 про визнання боржника банкрутом скасовано повністю (у тому числі й в частині призначення ліквідатора у справі), з підстав недотримання судом першої інстанції порядку введення ліквідаційної процедури.

При цьому, слід зауважити, що скасування прийнятого судового рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого суду в апеляційному порядку та в касаційному.

Так, згідно ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, на відміну від апеляційного порядку, коли предметом оскарження можуть бути усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (ч. 2 ст. 8 цього закону), у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В інших випадках (при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство) касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення відповідного касаційного провадження не допускається.

Вказана правова позиція наведена у Постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 по справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14, від 27.01.2016 у справі № Б11/009-12, від 25.05.2017 у справі № 925/2063/13.

Поряд з цим, як вбачається з касаційної скарги, арбітражний керуючий Сокол О.Ю., в касаційному порядку оскаржує постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 914/2618/16 в повному обсязі (з поданням доводів щодо порядку введення ліквідаційної процедури), прийняту за результатами перегляду в апеляційному порядку постанови місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом, в якій, зокрема, надавалась оцінка кандидатурам арбітражних керуючих (у тому числі Сокола О.Ю.) під час призначення ліквідатора у справі.

Враховуючи приписи ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), висновки суду апеляційної інстанції та мотиви прийняття оскарженої постанови, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду приходить до висновку про можливість здійснення касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Сокола О.Ю., оскільки окремо доводи учасників судового процесу в частині призначення ліквідатора у цій справі колегією суддів не розглядаються.

А.2. Щодо суті касаційної скарги

Як вбачається з оскарженої постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017, підставою скасування постанови господарського суду Львівської області від 19.09.2017 стало недотримання судом першої інстанції порядку введення ліквідаційної процедури, не на підставі рішення Зборів кредиторів, а на підставі рішення Комітету кредиторів.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не погоджується з твердженням суду апеляційної інстанції про те, що виключно на підставі відповідного рішення Зборів кредиторів (а не комітету кредиторів) суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Частинами 1 та 3 ст. 27 вказаного Закону визначено, що у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі. У підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; про припинення провадження у справі про банкрутство; про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Нормами ч.6 ст. 26 Закону про банкрутство визначено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє Комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.8 ст. 26 Закону про банкрутство, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом.

За приписами ч. 9 ст. 26 цього Закону, рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Таким чином, аналіз наведених положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що рішення про перехід до ліквідаційної процедури у даному випадку може бути прийнято за результатами рішення Комітету кредиторів боржника.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 у справі 910/21939/15. Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від такої правової позиції.

Водночас, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновком Львівського апеляційного господарського суду про скасування постанови суду першої інстанції від 19.09.2018, з підстав недотримання місцевим господарським судом процедури введення ліквідаційної процедури з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю представників сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається господарським судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 ГПК України).

Колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що в силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд, при введенні процедури ліквідації повинен надати оцінку Звіту розпорядника майна про фінансово-майновий та господарський стан боржника з додатками, відомостям балансу, а також, з'ясувати обсяг визнаних грошових вимог кредиторів до боржника за результатами попереднього засідання суду.

Проте, суд першої інстанції наведеного вище не врахував, спираючись на рішення Комітету кредиторів, не дослідив та не надав належної правової оцінки Звіту розпорядника майна про фінансовий стан боржника, не дослідив факт обізнаності з цим Звітом безпосередньо кредиторів (Комітет кредиторів), які приймали рішення про перехід до ліквідаційної процедури у цій справі, не встановив (на підставі поданих документів) факту неоплатності боржника, тобто перевищення його пасиву над активом, прийняв рішення про введення ліквідаційної процедури без заслуховування та врахування думки кредиторів (сторін, учасників судового процесу), включених до Реєстру вимог кредиторів боржника.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судом першої інстанції порядку введення ліквідаційної процедури та передчасність висновків про визнання боржника ТОВ "Протеїн-Продакшн" банкрутом, відтак, рішення апеляційного господарського суду про скасування постанови господарського суду Львівської області від 19.09.2018 (про визнання боржника банкрутом) по суті є вірним.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК У країни (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань(ст. 309 ГПК України).

Поряд з цим, встановлені під час касаційного провадження невідповідність висновків суду апеляційної інстанції, спричинена невірним тлумаченням норм чинного законодавства, не призвели до прийняття по суті невірного рішення, а покликання суду касаційної інстанції та надані процесуальним законом повноваження, враховуючи остаточність постанови та строковість процедур банкрутства, порушення якої може призвести до збільшення кредиторської маси та порушення прав учасників процесу банкрутства, дає можливість Суду змінити мотивувальну частину постанови, без скасування по суті правильного рішення.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційних скарг та необхідність залишення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 914/2618/16 без змін, з підстав наведених у розділі А.2. "Щодо суті касаційної скарги цієї постанови".

В. Судові витрати

Законом України "Про судовий збір" не передбачено ставки, від якої обчислюється судовий збір, за подання апеляційних та касаційних скарг на постанови господарського суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (Інформаційний лист Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України № 484-VIII від 22.05.2015)" № 01-06/2093/15 від 12.11.2015).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Холд Інтернешнл" залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича залишити без задоволення.

3. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 914/2618/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Г. Пєсков