РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2018Справа № 910/19619/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального

захисту пенсіонерів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1"

про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію та

зобов'язати її спростувати

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача Кушнарьов Є.І. (за дов.)

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 14.05.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію та зобов'язання її спростувати.

Позивач просить визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціальною захисту пенсіо нерів" поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", інформацію продемонстровану ІНФОРМАЦІЯ_1 року на телеканалі "1+1", в телепрограмі "Гроші" (ІНФОРМАЦІЯ_2), в сюжеті під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_3", а саме: ІНФОРМАЦІЯ_4 (звуковий супровід сюжету: 3 хв. 30 сек. - 3 хв. 37 сек.). Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" - спростувати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 року на телеканалі "1+1", в телепрограмі "Гроші" (ІНФОРМАЦІЯ_2), в сюжеті під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_5" із одночасним розміщенням випуску телепередачі на належному Відповідачеві сайті http://lplusl.ua

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі "1+1" в телепрограмі "Гроші" (ІНФОРМАЦІЯ_2) було продемонстровано сюжет під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_6", в якому було поширено недостовірні відомості, а також змонтовано відео таким чином, щоб спотворити думку телеглядача відносно діяльності ТОВ "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів". Позивач вважає, що розповсюджена відповідачем інформація не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію позивача.

Ухвалою суду від 10.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19619/17, розгляд останньої призначено на 04.12.2017.

15.11.2017 від позивача надійшло клопотання про витребування письмових доказів у відповідача, а саме: журнал обліку передач (журнал реєстрації програм і і передач) за ІНФОРМАЦІЯ_1 та запис телепрограми "Гроші", яка транслювалась ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі " 1+1" (ІНФОРМАЦІЯ_2) у повній та незмінній формі.

При вирішенні вищевказаного клопотання, представник відповідача не заперечувала проти його задоволення.

04.12.2017 в судовому засіданні представником відповідача подано відзив, копію якого вручено представнику позивача. У відзиві відповідач проти позову заперечує, оскільки, ним не використовувався в ефірі знак для товарів та послуг, зареєстрований позивачем. Крім того, зі слів, які просить визнати недостовірною інформацією позивач не можна встановити, що мова йде саме про позивача.

Ухвалою суду від 04.12.2017 за спільним клопотанням сторін продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 15.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/19619/17 від 29.01.2018, у зв'язку з набранням 15.12.2017 чинності Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, справу відповідно до ст. 247 цього Кодексу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні 19.02.2018.

Через канцелярію суду 07.02.2018 позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач не заперечував факту поширення відео сюжету (ІНФОРМАЦІЯ_2) ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі "1+1". Зазначено, що в сюжеті використано вивіску Центру допомоги "Пенсіон" та перекручено уявлення глядачів про працівників позивача. У відповіді на відзив позивач просив постановити окрему ухвалу. Якою зобов'язати ТОВ "ТРК "Студія 1+1" організувати усунення порушення законності і недоліків у роботі підприємства.

Через канцелярію суду 08.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на те, що у сюжеті, який транслювався відповідачем не було використано знак для товарів і послуг позивача, в тому вигляді, в якому його зареєстровано позивачем. Крім того, з сюжету не вбачається, що відповідач має на увазі позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В судове засідання 19.02.2018 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 19.02.2018 позивач подав клопотання про стягнення штрафу з відповідача на підставі ст. 135 ГПК України, в зв'язку з неподанням витребуваних судом доказів.

В судовому засіданні 19.02.2018 суд розглянув клопотання позивача про накладення штрафу та відмовив у його задоволенні в зв'язку з необґрунтованістю. Ухвалою суду від 19.02.2018 витребувано у відповідача докази, за клопотанням позивача. Підготовче засідання відкладено на 26.03.2018.

14.03.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшли витребувані судом докази та заперечення на відповідь на позов. У запереченнях відповідач наголошує. Що використання знаку для товарів та послуг не є поширенням інформації і, що у спірному сюжеті взагалі не використовується знак для товарів та послуг, зареєстрований позивачем. Оскільки в сюжеті мова йде про конкретну особу ОСОБА_3 а не про позивача, то не доведений факт розповсюдження недостовірної інформації про ТОВ "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів".

26.03.2018 в судовому засіданні позивачем подано клопотання про постановлення окремої ухвали стосовно відповідача, в зв'язку з порушення ним Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Ухвалою суду від 26.03.2018 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 19.04.2018.

В судовому засіданні 19.04.2018 оголошено перерву до 26.04.2018.

В судовому засіданні 26.04.2018 судом оголошено перерву до 14.05.2018.

В судове засідання 14.05.2018 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Неявка представника позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник відповідача підтримав в судовому засіданні свою позицію, викладену у документах, поданих ним по суті справи.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

18 вересня 2017 року з 22 год. 00 хв. по 22 год. 43 хв. та з 22 год. 56 хв. до 23 год. 12 хв. в ефірі телеканалу "1+1", що належить ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" транслювалась програма "Гроші" (2017) 243 серія.

З 36 хв. 01 сек. по 36 хв. 08 сек. програми ведучий стоїть у студії, за його спиною на синьому фоні, обведений білими лініями, написаний білими літерами міститься напис:

"центр помощи

и социальной

защиты

пенсионеров

ПЕНСИОН"

Протягом зазначеного часу звучать наступні слова: "як працює механізм знищення старих і чому на нього не реагують правоохоронці, дивимось просто зараз".

З 38 хв.50 сек. по 39 хв. 06 сек. програми "Гроші" Головою спілки ветеранів Києва ОСОБА_4 промовляється текст наступного змісту: "… ІНФОРМАЦІЯ_9"

З 39 хв.09 сек. по 39 хв. 12 сек. програми "Гроші" ведучим промовляється наступний текст: "… із перших днів роботи представник сумнозвісного Пенсіону почав справжню облаву на самотніх киян…".

Позивач вважає, що відповідач неправомірно (без дозволу) використав зареєстрований ним знак для товарів та послуг і на його фоні відтворив слова: "ІНФОРМАЦІЯ_8 Крім того, слова ведучого на фоні знаку для товарів та послуг, зареєстрованого позивачем, спотворюють сприйняття телеглядачем суті діяльності Центру допомоги "Пенсіон".

Крім того, позивач зазначає, що інше висловлювання стосується "головного героя" сюжету ОСОБА_3, який нібито є "представником" сумнозвісного Центру допомоги "Пенсіон". "… із перших днів роботи представник сумнозвісного Пенсіону почав справжню облаву на самотніх киян…" Відповідне твердження ведучого підкреслює негативну інформацію про Центр "Песіон", перекручує уявлення телеглядачів відносно добропорядності членів Центру "Пенсіон", оскільки, ОСОБА_3 жодним чином не пов'язаний з діями Центру допомоги "Пенсіон", не є його представником.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК України) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Як зазначено у статті 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Як зазначено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1), беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до приписів статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ст. 299 ЦК України.

Згідно зі ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

В ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1 роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Крім того, в пункті 15 постанови ВСУ № 1 роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

- поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Разом з тим, відповідно до ч. 1,2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови ВСУ № 1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Суд звертає увагу, що позивач має найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів", а в програмі використовується назва "Пенсіон" та табличка з написом "центр помощи и социальной защиты пенсионеров ПЕНСИОН", тобто повне найменування позивача у програмі не вказується і не використовується.

При перегляді програми вбачається, що інформація в сюжеті про ветеранів програми "Гроші" випуск 243 стосуються саме ОСОБА_3 та Спілки ветеранів Києва, а не Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" (позивача).

Позивач не довів, що негативна інформація висловлена стосовно ОСОБА_3, як колишнього працівника Центру "Пенсіон" стосується саме ТОВ "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" (позивача). Використання слова "сумнозвісний" є висловленням оціночних суджень, а не поширенням недостовірної інформації. Крім того, позивач не надав доказів того, що ОСОБА_3 "раніше не працював у Пенсіоні", тобто що це твердження є недостовірним.

Щодо неправомірного використання відповідачем знаку для товарів та послуг, зареєстрованого позивачем.

До матеріалів справи надано свідоцтво на знак для товарів та послуг № 131377, зареєстроване в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.11.2010. Власником зазначено ТОВ "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів"; індекси Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та перелік товарів і послуг: страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю, правничі послуги, послуги щодо охорони майна та людей, персональні та соціальні послуги стосовно задоволення потреб людини, що їх надає третя сторона. У свідоцтві міститься зображення знака: під двома косими, з'єднаними між собою в центрі лініями міститься напис:

"П Е Н С И О Н

центр помощи и социальной

защиты пенсионеров"

Згідно ст. 1, 5 Закону України " Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років від дати подання заявки до Установи і продовжується Установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років, за умови сплати збору в порядку, встановленому пунктом 2 статті 18 цього Закону. Порядок продовження строку дії свідоцтва встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Згідно ч. 4, 5, 6 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на: здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки; використання знака для товару, введеного під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання у зв'язку з подальшим продажем товару, зокрема у разі зміни або погіршення стану товару після введення його в цивільний оборот; некомерційне використання знака; усі форми повідомлення новин і коментарів новин; добросовісне застосування ними своїх імен чи адрес.

Свідоцтво позивача на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 видане на наступні класи Міжнародної класифікації товарів і послуг:

Клас 36: Страхування; фінансові операції; кредитно-грошові операції; операції з нерухомим майном.

Серед переліку послуг за 36 Класом наявні наступні послуги: актуарні послуги; аналізування фінансове; банківські послуги; брокерські послуги на фондовому ринку; брокерські послуги щодо акцій та облігацій; брокерські послуги щодо вуглецевих кредитів; брокерські послуги щодо нерухомого майна; брокерські послуги щодо страхування; брокерські послуги щодо цінних паперів; брокерські послуги*; визначання вартості ремонту [фінансове оцінювання]; випускання дорожніх чеків; випускання кредитних карток; випускання цінних паперів; вкладання коштів; влаштовування фінансування для об'єктів будівництва; дистанційне банківське обслуговування; довірче керування фінансовими активами; дорадчі послуги щодо заборгованості; електронне переказування коштів; забезпечування фінансовою інформацією за допомогою веб-сайтів; зберігання у сейфах; зберігання цінностей; збирання коштів на благодійність; збирання орендної плати; інвестування капіталу; іпотечні банківські операції; керування житловим будинком; керування нерухомим майном; кліринг фінансовий; консультування щодо страхування; котирування біржове; кредитування під заставу; морське страхування; надавання знижок іншим особам у закладах-учасниках, за умови використання членської картки; надавання позик [фінансування]; надавання позик з розстроченням платежу; надавання поручительств; обмінювання грошей; обробляння платежів за дебетовими картками; обробляння платежів за кредитними картками; організовування збору коштів; орендування житла [квартир]; орендування нерухомого майна; орендування офісів [нерухомого майна]; орендування офісів для коворкінгу; орендування сільськогосподарських ферм; оцінювання антикваріату; оцінювання марок; оцінювання нерухомого майна; оцінювання предметів нумізматики; оцінювання творів мистецтва; оцінювання у сфері оподаткування; оцінювання ювелірних виробів; перевіряння дійсності чеків; позичання під заставу; послуги агентств із забезпечування житлом [квартирами]; послуги агентств нерухомого майна; послуги бюро кредитних історій; послуги взаємних фондів; послуги з надавання фінансових гарантій; послуги колекторських агентств; послуги ощадних банків; послуги резервних фондів; страхове інформування; страхування; страхування від нещасних випадків; страхування від пожеж; страхування життя; страхування здоров'я; факторингові операції; фінансове інформування; фінансове керування; фінансове керування виплатами з відшкодовування витрат для інших; фінансове консультування; фінансове оцінювання вовни; фінансове оцінювання лісу на пні; фінансове оцінювання щодо страхування, банківських операцій, нерухомого майна; фінансове спонсорство; фінансові послуги; фінансові послуги з митної брокерської діяльності; фінансові послуги клірингових установ; фінансові послуги щодо купівлі товарів із розстроченням платежу; фінансові послуги щодо лізингу майна з правом його купівлі; фінансові послуги щодо ліквідування фірм; фінансові послуги щодо пенсійного забезпечування.

Та на клас 45: Юридичні послуги; послуги з безпеки щодо фізичної охорони матеріального майна і фізичних осіб; персональні та соціальні послуги для задоволення потреб людини, що надаються іншими особами.

Зокрема, до Класу належать: послуги, що надаються юристами, помічниками з правових питань та особистими адвокатами окремим особам, групам осіб, організаціям та підприємствам; послуги зі спостереження щодо фізичної охорони осіб та охорони матеріального майна; послуги, що надаються людині стосовно соціальних подій, такі як соціальне супроводжування, послуги шлюбних агентств, похоронних служб. Серед переліку послуг за 45 Класом наявні наступні послуги: арбітражні послуги; астрологічне консультування; випускання голубів на урочистих подіях; відкривання секретних замків; відслідковування місцезнаходження викраденого майна; генеалогічне досліджування; допомога в одяганні кімоно; консультування щодо інтелектуальної власності; консультування щодо стилю особистого гардеробу; консультування щодо фізичної безпеки; лізинг доменних імен у мережі Інтернет; ліцензування [юридичні послуги] в рамках робіт з видання програмного забезпечення; ліцензування інтелектуальної власності; ліцензування комп'ютерного програмного забезпечення [юридичні послуги]; медіація; моніторинг охоронної сигналізації; моніторинг прав інтелектуальної власності з метою надавання консультаційних послуг з правових питань; наглядання за дітьми; наглядання за домашніми тваринами; наглядання за житлом за відсутності мешканців; написання особистих листів; оглядання промислових підприємств для цілей безпеки; організовування релігійних зустрічей; перевіряння багажу на відповідність правилам безпеки; персональне духовне консультування; планування та влаштовування весільних церемоній; повертання втрачених речей; пожежогасіння; послуги агентств з усиновлювання; послуги гадання на картах; послуги детективних агентств; послуги з бальзамування; послуги з вигулювання собак; послуги з відстежування змін у законодавстві; послуги з підготовки юридичних документів; послуги з представництва у суді; послуги крематоріїв; послуги соціальних мереж у режимі он-лайн; послуги шлюбних агентств; послуги щодо особистої охорони; послуги щодо позасудового вирішення спорів; похоронні бюро; похоронні послуги; пошуки зниклих людей; правове адміністрування ліцензій; правові досліджування; проведення похоронних церемоній; проведення релігійних церемоній; прокат вечірнього одягу; прокат вогнегасників; прокат засобів пожежної сигналізації; прокат одягу; прокат сейфів; реєстрування доменних імен [юридичні послуги]; розслідування особистого минулого; складання гороскопів; служби знайомств; служби нічної охорони; служби охорони; супроводжування в громадських місцях [ескорт]; управління авторськими правами; юридичні консультації щодо запитів про подання комерційних пропозицій; юридичні консультації щодо запрошень до участі у тендерних процедурах; юридичні послуги з ведення переговорів щодо укладання угод для інших.

Тобто, з наданих суду доказів, суд встановив, що, відображений на початку програми напис: "центр помощи и социальной защиты пенсионеров ПЕНСИОН" та зареєстрований позивачем знак для товарів та послуг не є ідентичними. Не є ідентичними також відображений напис та назва юридичної особи позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" (в якій відсутнє взагалі слово ПЕНСИОН).

Виключне право власника на заборону іншим особам використовувати зареєстрований ним знак не розповсюджується на некомерційне використання знака.

Позивачем не доведено обставини щодо використання зареєстрованого позивачем товарного знаку відповідачем в оспорюваному сюжеті в будь-який спосіб (комерційний або некомерційний). Відображення напису "центр помощи и социальной защиты пенсионеров ПЕНСИОН" на початку сюжету під час висловлювань телеведучого "як працює механізм знищення старих і чому на нього не реагують правоохоронці, дивимось просто зараз" не є розповсюдженням недостовірної інформації про позивача. Зазначений вислів взагалі не стосується будь-якої фізичної чи юридичної особи, чи позивача тощо, не містить будь-яких фактичних даних або певної інформації (що можуть або не можуть відповідати дійсності), та, відповідно не є поширенням інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає будь-якій особі (позивачу тощо) повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Отже позивач не довів обставину будь-якого використання відповідачем саме зареєстрованого ним знаку для товарів та послуг, не довів своє виключне право на заборону використання свого знаку у спосіб вчинений, на думку позивача, відповідачем. Позивач не довів обставини щодо використання зареєстрованого товарного знаку або назви юридичної особи - позивача відповідачем. Таким чином позивач не довів, що відображення напису "центр помощи и социальной защиты пенсионеров ПЕНСИОН" на початку оспорюваного сюжету є поширенням недостовірної інформації про позивача, що підлягає спростуванню.

В переліку видів послуг зареєстрованого товарного знаку позивача відсутні послуги з укладання та виконання договорів довічного утримання пенсіонерів, або послуги допомоги та соціального захисту пенсіонерів, натомість є правничі послуги. Однак, в оспорюваному сюжеті жодним чином відповідач не доводить до відома хоча б однієї особи інформацію щодо господарської діяльності здійснюваної позивачем (переліку, якості надання позивачем будь-яких послуг будь-якій особі, в тому числі і правничих).

Крім того, позивач не надав доказів, що він надає послуги саме такій категорії осіб як пенсіонери, в тому числі укладає самостійно від свого імені, від імені інших осіб договори довічного утримання з пенсіонерами, як і не надав доказів надання правничих послуг з підготовки та укладання зазначених договорів, надання будь-яких соціальних або правничих послуг. В матеріалах справи відсутні і позивачем не подані взагалі будь-які докази в підтвердження господарської діяльності, яку він здійснює. Дійсно, Статутом позивача передбачені основні види діяльності: управління в соціальній сфері, надання соціальної допомоги із забезпеченням проживання, надання соціальної допомоги без забезпечення проживання, укладання договорів довічного утримання, надання місць для тимчасового проживання тощо. Однак, Статут та свідоцтво на товарний знак не є доказами, що підтверджують фактичне здійснення певної господарської діяльності позивача та напрямів її здійснення, зазначені докази підтверджують виключно право позивача на здійснення видів господарської діяльності, передбачених Статутом. Зареєстрований товарний знак "Пенсіон центр допомоги та захисту пенсіонерів" не підтверджує обставину, що позивач займає саме сегмент ринку, пов'язаний з соціальним захистом та допомогою пенсіонерам.

Доказів, що наведена у спірному ефірі відповідача інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, суду надано не було, тоді як відповідно до ст. 74 ГПК України саме на позивача покладено обов'язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Дослідивши усі обставини справи та надавши оцінку наявним доказам, суд вважає, що за своїм характером спірна поширена інформація не стосується позивача, а використання слова "сумнозвісний" взагалі не є поширенням інформації, а є оціночним судженням.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позаяк позивачем із наведених ним обґрунтувань не доведено поширення відповідачем саме недостовірної інформації і саме про позивача чи що наведена відповідачем інформація принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушують інші його особисті немайнові права, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів" (04119, м. Київ, вул. Богомольця, будинок 7/14, офіс 182; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 23; ) про визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр допомоги та соціальною захисту пенсіо нерів" поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", інформацію продемонстровану ІНФОРМАЦІЯ_1 року на телеканалі "1+1", в телепрограмі "Гроші" (ІНФОРМАЦІЯ_2), в сюжеті під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_3", а саме: Неправомірне використання знаку Центру допомоги «Пенсіон» у контексті з «Самотні пенсіонери по всій країні перетворилися на мішень для аферистів, які обіцяють старим допомогу, а замість неї - викидають їх з квартири. І все це, не дивуйтеся, роблять на за конних підставах. Як працює механізм, знищення старих і чому на нього не реагують пра воохоронці...» (звуковий супровід повного випуску телепрограми: 35 хв. 48 сек. - 36 хв. 06 сек.; звуковий супровід сюжету 12 сек. -29 сек.).); «Із перших днів роботи на спілці представник сумнозвісного «Пенсіону» почав справжню облаву на самотніх киян...» (звуковий супровід сюжету: 3 хв. 30 сек. - 3 хв. 37 сек.); зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» - спростувати інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 року на телеканалі « 1+1», в телепрограмі «Гроші» (ІНФОРМАЦІЯ_2), в сюжеті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_6» не пізніше 15 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили шляхом запитання ведучим телепередачі резолютивної частини рішення суду по справі в ефірі телепрограми «Гроші» товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» із одночасним розміщенням випуску телепередачі на належному Відповідачеві сайті http://lplusl.ua - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 17.05.2018

Суддя І.В.Усатенко