ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/5409/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 (у складі колегії суддів: Зварич О.В. (головуючий), Хабіб М.І., Юрченко Я.О.)

та рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2017 (суддя Горецька З.В.)

у справі № 910/5409/17

за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції

про стягнення 56 547,66 грн,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Управління) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції (далі - ПАТ "Укрпошта") про стягнення 56 547,66 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлових приміщень від 14.09.2015 № С-9800-15 у частині своєчасної та в повному розмірі сплати орендних платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2017, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Укрпошта" на користь Управління заборгованість в сумі 56 547,66 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 600,00 грн.

Судові рішення мотивовано доведеністю обставин неналежного виконання відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної оплати оренди нежитлових приміщень, що є підставою для задоволення позову.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у лютому 2018 року ПАТ "Укрпошта" подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційну скаргу ПАТ "Укрпошта" обґрунтовує зокрема тим, що:

- судами не враховано, що відповідно до положень Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" та Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна розмір орендної плати для ПАТ "Укрпошта" становить 1 грн, тому підстав для стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі немає;

- судами не взято до уваги, що договір оренди в частині визначення його істотної умови - ціни, не відповідає вимогам чинного законодавства, тому цей договір в частині орендної плати є недійсним.

Управління не скористалося наданим йому процесуальним законом правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 14.09.2015 між Управлінням (орендодавець) та Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" (правонаступником якого є ПАТ "Укрпошта") в особі Львівської дирекції (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № С-9800-15, за умовами якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 21.11.2013 № 2923, ухвали Львівської міської ради від 20.11.2014 № 4052 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - приміщення загальною площею 194,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 78.

Умовами цього договору також передбачено, що:

- об'єкт оренди орендар буде використовувати для відділення поштового зв'язку (пункт 2.1);

- договір укладено на строк з 14.09.2015 до 13.09.2018 включно (пункт 4.1);

- розмір орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 № 897 (зі змінами та доповненнями), та ухвали Львівської міської ради від 14.07.2015 № 4966 і складає: 2 390,38 грн без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього договору оренди до 14.09.2016 включно та 7 967,94 грн без ПДВ з 15.09.2016 до закінчення терміну дії цього договору (пункт 5.1);

- розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік) (пункт 5.2);

- розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 5.12);

зміни та доповнення до цього договору вносяться у письмовій формі у порядку, встановленому чинним законодавством України (пункт 13.3).

Згідно з довідкою Управління від 17.03.2017 заборгованість ПАТ "Укрпошта" за договором за період з 01.09.2016 по 01.02.2017 складає 56 547,66 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Управління до суду з відповідним позовом.

ПАТ "Укрпошта", заперечуючи проти позову, послалося на положення законів України "Про поштовий зв'язок", "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" і зазначило, що відповідач є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової інформації і має право на оренду цих приміщень за тарифами, встановленими для бюджетних організацій, зі сплатою орендної плати в розмірі 1 грн на рік, а відтак, пункт 5.1 договору оренди від 14.09.2015 № С-9800-15 у частині визначення орендної плати є недійсним.

Згідно з пунктом 2.2 розділу 2 статуту ПАТ "Укрпошта" предметом діяльності товариства є, зокрема, розповсюдження періодичних друкованих видань за передплатою. Аналогічні положення наведено і у пункті 2.2.3 Положення про Львівську дирекцію ПАТ "Укрпошта".

Відповідно до статті 30 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" суб'єкт підприємницької діяльності, який продає, надсилає за передплатою чи іншим способом розповсюджує виданий тираж періодичного і такого, що продовжується, видання, є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової інформації.

За змістом частин 1, 3 статті 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності. Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до пункту 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, (у редакції, чинній на час укладення договору оренди) розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, державними та комунальними закладами охорони здоров'я, які утримуються за рахунок державного та місцевих бюджетів, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, Товариством Червоного Хреста України та його місцевими організаціями, асоціаціями органів місцевого самоврядування із всеукраїнським статусом, а також інвалідами з метою використання під гаражі для спеціальних засобів пересування становить 1 гривню.

Зважаючи на те, що ПАТ "Укрпошта" здійснює підтримку засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань і його діяльність підпадає під дію Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", тому відповідно до наведених вище норм чинного законодавства відповідач має право на отримання в оренду об'єктів, що перебувають у комунальній власності, на тих саме умовах, що і бюджетні установи, зі сплатою орендної плати у розмірі 1 грн на рік.

Разом із тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, у пункті 5.1 договору оренди від 14.09.2015 № С-9800-15 сторони погодили розмір орендної плати 2 390,38 грн до 14.09.2016 включно та 7 967,94 грн з 15.09.2016 і до закінчення терміну дії цього договору.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами статей 525, 526, 629 ЦК і статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК) договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між сторонами договір є дійсним і обов'язковим для виконання сторонами, а отже в силу приписів статей 204, 629 ЦК породжує для його сторін відповідні права та обов'язки, зокрема право Управління отримати орендну плату, передбачену умовам договору, та обов'язок ПАТ "Укрпошта" як орендаря її сплатити.

Посилання відповідача у касаційній скарзі на ту обставину, що він неодноразово звертався до позивача з листами щодо приведення умов договору у відповідність з вимогами чинного законодавства в частині розміру орендної плати, однак відповідні зміни внесено не було, відхиляються судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Статтею 632 ЦК передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 762 ЦК договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру орендної плати за користування майном.

За змістом частини першої статті 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати також може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України. Спори з питань зміни орендної плати вирішуються відповідно до чинного законодавства.

У пунктах 5.5, 5.12 договору оренди від 14.09.2015 № С-9800-15 сторони передбачили, що розмір орендної плати переглядається лише за згодою сторін або за рішенням суду, а також можливість перегляду розміру орендної плати на вимогу однієї із сторін. Разом із тим за змістом пункту 12.1 цього договору сторони домовилися вважати істотною умовою договору, що у разі зміни Методики розрахунку орендної плати, сторони погоджуються внести відповідні зміни у встановленому законодавством України порядку у частині розміру орендної плати. При цьому пунктом 13.3 договору визначено, що зміни та доповнення до цього договору вносяться у письмовій формі у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Загальний порядок зміни та розірвання господарських договорів визначено статтею 188 ГК, відповідно до якої зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (частина1); сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (частина 2); сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (частина 3); у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частина 4).

При вирішенні спору судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, за якими відповідач скористався своїм правом як передбаченим умовами договору оренди, так і положеннями чинного законодавства на внесення змін до договору в частині розміру орендної плати з дотриманням наведеного вище порядку.

Наявне у матеріалах справи листування між сторонами не підтверджує факт внесення змін до договору оренди, стягнення заборгованості за яким є предметом судового розгляду у цій справі, тому ці доводи відповідача обґрунтовано не прийнято судами до уваги.

Ураховуючи наведене, а також те, що, уклавши договір оренди на таких умовах, сторони врегулювали свої відносини щодо оренди приміщень, у тому числі щодо розміру орендної плати, і до моменту внесення змін до договору оренди орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому чинним договором оренди, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Такі висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Разом із тим вимога відповідача визнати недійсним пункт 5.1 договору оренди від 14.09.2015 № С-9800-15, викладена у відзиві на позовну заяву, правомірно відхилена судами попередніх інстанцій з огляду на відсутність передбачених законом підстав для її задоволення.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено можливості та правових підстав для внесення змін до договору шляхом використання правового механізму, встановленого статтями 203, 215, 216 ЦК.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2017 у справі № 910/5409/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий