Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" травня 2018 р. Справа № 906/358/18.

Господарський суд Житомирської області у складі:

cудді: Сікорської Н.А., розглянувши заяву керівника Бердичівської місцевої прокуратури про забезпечення позову

за позовом: Керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави

до: 1. Міського комунального підприємства "Бердичівкомунсервіс"

2. Приватного підприємства "Будівельник"

про визнання недійсним протокольного рішення №39 від 14.11.2017р., визнання недійсним договір №7 від 29.11.2017р. та додаткову угоду №1 від 30.11.2017

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бердичівської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Житомирської області в інтересах держави з позовом до Міського комунального підприємства "Бердичівкомунсервіс" та Приватного підприємства "Будівельник" , згідно якого просить:

- визнати недійсним протокольне рішення № 39 засідання тендерного комітету від 14.11.2017 Міського комунального підприємства "Бердичівкомунсервіс" від 14.11.2017 про здійснення закупівлі згідно предмету: ДК 021:2015: 45210000-2 "Будування будівель" шляхом застосування переговорної процедури закупівлі та за результатами проведених переговорів з учасником прийняти рішення про намір укласти договір про закупівлю із ПП "Будівельник";

- визнати недійсним договір №7 від 29.11.2017 та додаткову угоду № 1 від 30.11.2017 до договору про закупівлю робіт за бюджетні кошти, укладених між Міським комунальним підприємством "Бердичівкомунсервіс" та ПП" Будівельник";

Одночасно з поданням позовної заяви прокурором подано заяву про забезпечення позову, згідно якої керівник Бердичівської місцевої прокуратури просить:

- заборонити Міському комунальному підприємству «Бердичівкомунсервіс» приймати виконані роботи за відповідними актами, здійснювати перерахунок коштів на виконання договору про закупівлю робіт за бюджетні кошти № 7 від 29.11.2017 та додаткової угоди № 1 від 30.11.2017 до договору, вносити зміни та укладати додаткові угоди до договору про закупівлю робіт № 7 від 29.11.2017, погоджувати, затверджувати зміни тендерної документації, у випадку їх внесення.

- заборонити ПП «Будівельник» проводити будь-які будівельні, монтажні та пов'язані з демонтажем роботи щодо проведення будівництва притулку для безпритульних тварин по вул. Чуднівській, 156 в м. Бердичеві на виконання договору про закупівлю робіт № 7 від 29.11.2017 та додаткової угоди № 1 від 30.11.2017, вносити зміни та укладати додаткові угоди до договору про закупівлю робіт № 7 від 29.11.2017, вносити зміни до будівельної документації, складати акти прийому-передачі виконаних робіт, здійснювати закупівлю будівельних матеріалів за рахунок отриманого авансового платежу, у випадку його отримання, здійснювати будь-які платежі за рахунок отриманого від Міського комунального підприємства «Бердичівкомунсервіс» авансового платежу, у випадку його отримання на підставі договору про закупівлю робіт за бюджетні кошти № 7 від 29.11.2017.

- заборонити Бердичівському Управлінню Державної казначейської служби в Житомирської області здійснювати фінансові операції (переказ коштів, повернення коштів) на розрахункові рахунки одержувача ПП «Будівельник» за виконання договору про закупівлю робіт за бюджетні кошти № 7 від 29.11.2017 та додаткової угоди № 1 до договору від 30.11.2017, укладеного між ПП «Будівельник» та Міським комунальним підприємством «Бердичівкомунсервіс».

Дослідивши заяву керівника Бердичівської місцевої прокуратури про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зауважує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Виходячи з предмету спору в частині визнання недійсним договору №7 від 29.11.2017 та додаткової угоди № 1 від 30.11.2017 до договору про закупівлю робіт за бюджетні кошти, укладених між Міським комунальним підприємством "Бердичівкомунсервіс" та ПП" Будівельник", прокурором не доведено, а судом не вбачається правового зв'язку між заходами до забезпечення позову, про які зазначено в заяві, і предметом зазначеної позовної вимоги.

В частині обґрунтування заяви про забезпечення позову, прокурором наведено лише власні висновки та міркування щодо доцільності та співмірності вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, прокурор не навів жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного прокурором заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Проте, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову, прокурором не надано, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (статтею 74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої прокурором заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - в справу

2- прокурору (рек. з повід.)