Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1057/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради

до Приватного підприємства "Шеріфф"

про стягнення 2550,00 грн. (договір 61/Т/11 (З-10) від 30.09.2016р.)

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2550,00 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення умов договору №61/Т/11(3-10) від 30.09.2016 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, а саме: незабезпечення виконання затверджених організатором розкладів руху автобусів та незабезпечення перевезення пільгових категорій громадян, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія реєстру Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 18.04.2018.

Відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить копія реєстру Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 18.04.2018.

Відповідно до п. 11 листа №01-8/123 від 15.03.2007 Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 42 ГПК України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Разом з цим, нормою ст. 43 ГПК України визначає, що сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

При оцінці розумності строку розгляду спору суд керується положеннями ч. 1 ст. 195 ГПК України та враховує, що тридцятиденний строк розгляду справи по суті спливає.

Крім того, Європейський суд наголошує у своїх рішеннях, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Також суд враховує, що згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, суд прийшов до висновку, що даний спір слід розглянути за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 між Управлінням транспорту і зв'язку Житомирської міської ради (організатор/позивач) та Приватним підприємством "Шеріфф" (перевізник/відповідач) укладено договір № 61/Т/11(3-10) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування (а.с. 8-12 ).

Відповідно до пункту 1.1 договору організатор надає право перевізнику здійснювати перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №11 "вул. Красовського - Паперова фабрика" згідно договору та Додатку до даного Договору, а перевізник бере на себе зобов'язання надавати транспортні послуги з перевезення пасажирів на умовах, передбачених чинним законодавством та цим договором, використовуючи автобуси, зазначені у Додатку до Договору, який є невід'ємною його частиною.

Згідно п. 2.1.2 договору організатор погоджує перевізнику розклад руху автобусів на маршруті.

Пунктом 2.1.7 договору сторони погодили, що організатор має право вимагати від перевізника надання необхідної інформації та подання звітності.

Обов'язки перевізника сторони визначили у пункті 2.2 договору.

Так, п.п. 2.2.3.11 передбачено обов'язок перевізника забезпечувати виконання затверджених організатором розкладів руху автобусів.

Пунктом 1 Додаткової угоди від 19.05.2017 до Договору №61/Т/11(3-10) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування сторони доповнили розділ "Умови договору" додатковими умовами, зокрема, обов'язком перевізника за власний рахунок здійснювати перевезення пільгових категорій пасажирів, які мають право на пільговий проїзд відповідно до вимог чинного законодавства України.

Підпунктом 2.2.3.17 перевізник зобов'язався сплачувати фінансові санкції у разі порушення ним умов Договору в порядку, визначеному організатором.

Відповідно до п.п. 2.2.5 договору, перевізник зобов'язаний повідомляти організатора про неможливість виконання перевезень через несприятливі погодні та дорожні умови, інші форс мажорні обставини, що унеможливлюють виконання перевезень не пізніше ніж протягом однієї робочої години з моменту настання таких обставин, шляхом направлення факсограми або телефонограми.

ОСОБА_1 зобов'язаний особисто виконувати та зобов'язати водіїв та інших працівників перевізника виконувати вимоги представників організатора, які стосуються перевірки виконання перевізником умов Договору та усунення виявлених недоліків (п.п. 2.2.8 договору).

За умовами п.п. 2.2.16 договору, перевізник взяв на себе обов'язок до початку здійснення перевезень на маршруті по даному Договору обладнати всі автобуси засобами GPS-моніторингу (трекери), забезпечувати належну експлуатацію та постійну роботу встановлених засобів GPS-моніторингу, а також їх ремонт, модернізацію та заміну.

ОСОБА_1 також зобов'язався надати доступ для забезпечення постійної, цілодобової, безперебійної передачі даних про стан руху транспортних засобів та даних системи АСОП Організатору та/або уповноваженому ним "Диспетчерському пункту", який має відповідне програмне забезпечення для прийняття та обробки даних (п.п.2.2.15).

Згідно п.п.2.2.19 договору, перевізник зобов'язаний забезпечувати чітке дотримання водіями визначеного маршруту графіків руху на маршруті у відповідності до затвердженого паспорту маршруту. Відхилення по часу на контрольних точках (зупинках) не може перевищувати п'яти хвилин.

Умовами п.п.2.2.27 передбачено обов'язок перевізника у дводенний термін з'явитися для ознайомлення з актом перевірки дотримання умов Договору до Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради. Повідомлення направляється поштою на юридичну адресу або факсом та/або на електронну адресу перевізника.

Пунктом 3.2 договору передбачено право організатора здійснювати контроль та перевірки дотримання перевізником умов цього Договору, в т.ч. із залученням представників різних контролюючих органів, міських служб та інших уповноважених організатором осіб.

Розділом 5 договору сторонами погоджено умови здійснення контролю за виконанням умов договору.

Так, погоджено, що для проведення перевірки перевізника організатор видає наказ. Виявлені під час перевірок порушення умов Договору (невиконання або неналежне виконання зобов'язань ОСОБА_1 за цим Договором) фіксуються в ОСОБА_1 проведення перевірки. Акт перевірки складається у двох примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників ОСОБА_1 перевірки підписується особами, які проводили перевірку, перевізником. ОСОБА_1 має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту ОСОБА_1 перевірки. Ці пояснення і зауваження додаються до цього ОСОБА_1 і є його невід'ємною частиною (п.п 5.1-5.3 договору).

Згідно п. 5.4 договору, наступного дня за останнім днем проведення перевірки, організатор надсилає копію ОСОБА_1 з пропозиціями про усунення виявлених порушень умов Договору у випадку виявлення першого або другого порушення, допущеного протягом одного року з дати складання першого ОСОБА_1.

За умовами п. 5.6 договору, акт перевірки, в якому зазначені виявлені порушення умов договору, автоматично тягне за собою накладення на перевізника фінансових санкцій згідно даного Договору та вимог законодавства України.

Приписами п.5.8 договору встановлено, що контроль за виконанням умов Договору здійснюється безпосередньо організатором та/або визначеними організатором особами у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 5.13 договору, підставою для проведення позачергової перевірки можуть бути скарги та звернення громадян, факти порушень або неналежного надання послуг з перевезення пасажирів, викладених у ЗМІ та соціальних мережах тощо.

Перевірки дотримання умов цього Договору здійснюється Організатором:

- у місцях зберігання транспортних засобів перевізника та їх випуску на маршрут (власних або орендованих виробничо-технічних базах); на маршруті; безпосередньо у транспортних засобах під час здійснення перевезень пасажирів; за допомогою автоматизованої системи GPS-моніторингу; іншими доцільними методами (п.5.15).

Згідно п. 5.17 договору сторони погодили, що під час здійсненні перевірки перевізник (уповноважені представники) має право знайомитись з наказом про перевірку, робити з нього копію, бути присутнім при проведені перевірки, давати пояснення по суті перевірки, підписати або відмовитись від підписання ОСОБА_1, про що робиться відповідний запис в ОСОБА_1. Не підписаний ОСОБА_1 перевірки вважається дійсним і зберігає юридичну силу.

У разі незгоди з ОСОБА_1 перевірки перевізник може оскаржити його у законодавчому порядку у десятиденний термін з моменту його складання (п. 5.19 договору).

За приписами п. 10.1 договору, в разі порушення перевізником умов Договору, до нього можуть бути застосовані фінансові санкції.

Підставою для сплати фінансових санкцій є акт перевірки, у якому зазначені порушення умов Договору (п. 10.2).

Умовами п. 10.5 фінансові санкції застосовуються у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - за кожне порушення умов договору.

Пунктом 7 Додаткової угоди від 19.05.2017 до Договору № 60/58(1-10) від 31.08.2016 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування сторони дійшли згоди про включення в договір розділу "Порядок застосування санкцій до ОСОБА_1 за порушення ним умов Договору".

Зокрема, п.п. "б" даного розділу визначено, що підставою для сплати фінансових санкцій є ОСОБА_1, у якому зазначені порушення умов Договору.

За результатами перевірок організатор направляє перевізнику письмове повідомлення про застосування фінансових санкцій, яке повинно містити інформацію про дату та номер ОСОБА_1, порушення, за яке застосовується санкція, розмір фінансової санкції та банківські реквізити, на які необхідно сплатити.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що п. 8 Положення про Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 21.12.2016 № 496, визначено, що Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради має право проводити відповідно до законодавства перевірку роботи суб'єктів підприємницької діяльності усіх форм власності, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів різними видами транспорту із залученням представників органів контролю у сфері автомобільного транспорту.

Також посилається на п. 56 Постанови КМУ від 03.12.2008 №1081 "Про затвердження порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, згідно якого контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора ) органу виконавчої влади, орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс).

Відповідно до Положення про управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради та наказу Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради від 22.06.2017 №19 "Про здійснення позапланових перевірок за дотриманням автоперевізниками умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування" посадові особи позивача у складі рейдової групи, щоденно здійснювали контроль за виконанням умов договорів про організацію перевезень пасажирів на усіх міських маршрутах загального користування.

На виконання доручення заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради від 05.10.2017 №113/Д рейдова група здійснювала позапланові перевірки автоперевізників м. Житомира на предмет виконання ними умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування та правил перевезення пасажирів.

Позивачем на підставі укладеного між сторонами договору та на виконання вищевказаних розпоряджень були проведені позапланові перевірки щодо виконання перевізником своїх зобов'язань за договором.

За результатами позапланових перевірок позивачем складено наступні акти:

- № 19 від 12.07.2017, відповідно до якого згідно інформації КП "МІЦ" міської ради, перевізником не забезпечується виконання затверджених організатором розкладів руху автобусів (а.с. 18);

- № 64 від 17.10.2017, відповідно до якого ПП "Шеріфф" не забезпечується перевезення пільгових категорій громадян, які вказані у чинному законодавстві України (а.с. 20 зворот);

- № 70 від 18.10.2017, згідно якого перевізником ПП "Шеріфф" не забезпечується перевезення пільгових категорій громадян, які вказані у чинному законодавстві України (а.с. 67).

В зазначених актах зроблено відмітку, що перевізник для ознайомлення з актом не з'явився.

Представники позивача зауважували, що акти позапланових перевірок про допущені відповідачем порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування були складені на підставі звітів КП "Міський інформаційний центр" Житомирської міської ради, на якого покладено функції Диспетчерського пункту.

Позивач зазначає, що про виявлені порушення та складені акти позапланових перевірок відповідачу надсилались відповідні повідомлення, в яких позивач вимагав у відповідача сплатити штраф за допущені порушення умов договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування на підставі п. 7 додаткової угоди від 19.05.2017 у розмірі 850 грн. (а.с. 17, 20, 21).

Оскільки відповідач штраф за виявлені порушення в загальному розмірі 2550,00грн. не сплатив, це стало підставою звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає проведені позапланові перевірки та складені за їх результатами акти незаконними та протиправними. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази порушень зі сторони ПП "Шеріфф" умов укладеного між сторонами договору. Також посилається на порушення позивачем процедури проведення перевірок та фіксування виявлених порушень. Крім того, зазначає, КП "МІЦ" не є диспетчерським пунктом, що підтверджується листом КП "Міський інформаційний центр" Житомирської міської ради про надання інформації від 09.02.2018 за вих.№41 на адвокатський запит (а.с. 85).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вбачається, що завданням суду при здійсненні правосуддя є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 61/Т/11(3-10) про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який за своєю правовою природою є договором перевезення.

Відповідно до ч. 6 ст. 306 ГК України відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Зокрема, відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України " Про автомобільний транспорт" .

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Предметом спору в даному випадку є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення штрафу в загальному розмірі 2550,00 грн. за порушення умов укладеного між сторонами договору.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Свої вимоги позивач ґрунтує на актах №19 від 12.07.2017, №64 від 07.10.2017, №70 від 18.10.2017, складених за результатами позапланової перевірки перевізника (відповідача) (а.с. 18, 20 зворот, 67.

Акт - це офіційний документ, який підтверджує факти, події, вчинки, пов'язані з діяльністю установ, підприємств, організацій та окремих осіб.

Акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання, є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто, офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Дослідивши зміст актів про допущені перевізником порушення під час виконання умов договору, суд приходить до висновку, що дані акти є неповними та не містять необхідної інформації про беззаперечні факти, докази та посилання на первинні вихідні дані, які б вказували, що відповідачем дійсно порушено умови договору в частині дотримання розкладів руху автобусів, відмови в перевезенні пільгової категорії громадян. В актах перевірки не міститься ідентифікуючих ознак, які б вказували на те, що порушення умов договору було вчинено відповідачем, а саме: відсутні дані про марку та реєстраційний номер транспортного засобу, прізвище водія, номер та назва маршруту, місце та час вчинення порушення.

За приписами статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про автомобільний транспорт" пасажир зобов'язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга.

Однак, в актах перевірки, складених позивачем, відсутні відомості про те, яким пасажирам та яких пільгових категорій було відмовлено у безоплатному проїзді, та чи мали пасажири відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга.

Крім того, у п. 5.15 договору сторонами визначено місця, де може бути здійснена організатором перевірка дотримання перевізником умов договору.

Проте акти, на яких позивач ґрунтує свої вимоги, не містять інформації про те, де здійснювались позапланові перевірки. Посилання позивача на звіти КП "МІЦ" Житомирської міської ради є безпідставними, оскільки останнє не являється "Диспетчерським пунктом" у розумінні п. 2.2.15 договору.

Також суд зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення відповідачу актів про порушення умов договору.

Копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи, та Реєстр поштових відправлень від Управління транспорту і зв'язку Житомирської міської ради (а.с. 40-43), суд не розцінює як належні та допустимі докази направлення на адресу відповідача актів про перевірку, оскільки зі змісту останніх не вбачається, які саме документи направлялись на адресу ПП "Шеріфф" .

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд, оцінивши надані учасниками справи докази, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факту порушення відповідачем умов договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, та відмовляє в позові.

На підставі ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.05.18

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2,3 - сторонам (рек. з повід.)