ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/374/18

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Волкова Р.В.,

секретар судового засідання - Кришталь Д.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп.Перемоги,14) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл.,1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" (65026, м. Одеса, вул.Приморська,буд.6-А)

про стягнення 38538,53 грн.;

Представники:

Від позивача: Бернатовчи О.О. (за довіреністю);

Від відповідача: не з`явився.

встановив:

Позивач, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" про стягнення 26527,74 грн. заборгованості, з яких 23778,82 грн. - основного боргу, 2403,78 грн. - пені, 345,14 грн. - 3% річних.

Обґрунтовуючи позов посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про спільне використання електричних мереж № КД-16776 від 21.12.2011р. в частини оплати отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.03.2018р. відкрито провадження у справі № 916/374/18, прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.04.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2018р. розгляд справи відкладено на 03.05.2018р.

20.03.2018р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою (зареєстрована за вхід.№ 2-1653/18) про уточнення (збільшення) позовних вимог, в яких просить стягнути з ТОВ «Готель Одеса» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі її відокремленого структурного підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) заборгованість за Договором № КД-16776 від 21.12.2011 р. на суму 38538,53 грн., з яких 35789,61грн. - основний борг, 2403,78 грн. - пеня, 345,14 грн. - 3% річних.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про поважність причин відсутності не повідомив.

У судовому засіданні від 03.05.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

21.12.2011 р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів У країни» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - Порт, Власник мереж, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Готель Одеса» (далі - ТОВ «Готель Одеса», Користувач, Відповідач) укладено договір про спільне використання електричних мереж № КД-16776 (далі - Договір), згідно з умовами якого Власник мереж зобов'язався забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених Користувачу (цілісного майнового комплексу готелю «Одеса», співвласниками якого є Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» - 80 % та Відповідач - 20 %) до використання, а Користувач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримання послуг, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.2.3 Договору Власник мереж зобов'язався щомісяця до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надавати Користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних мереж, Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), оформлені з боку Власника мереж.

Користувач зобов'язався здійснювати плату за використання електричних мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж Власника мереж здійснюється згідно з Додатком № 1 «Порядок розрахунків» (п. 4.1 Договору).

Згідно з п.7.3 Договору оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого Акта здачі - прийняття робіт (надання послуг) протягом 10 банківських днів з дати отримання рахунка.

Відповідно до п.7.4 Договору на підставі показників засобів обліку (Додаток № З «Перелік місць встановлення розрахункових електролічильників») електричної енергії оформлюється Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг).

На виконання умов договору та на підтвердження наданих за період з січня 2017р. по жовтень 2017р. послуг, Власником мереж були направлені Користувачу такі акти здачі - прийняття робіт (надання послуг):

- за січень 2017р. - №0066 від 31.01.2017р. на суму 3274,12грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 07.03.2017р. через закінчення терміну зберігання);

- за лютий 2017р. - №0215 від 28.02.2017р. на суму 3319,78грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 10.04.2017р. через закінчення терміну зберігання);

- за березень 2017р. - №0373 від 31.03.2017р. на суму 2284,04грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 08.05.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за квітень 2017р. - №0527 від 30.04.2017р. на суму 2420,92 грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 13.06.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за травень 2017р. - №0672 від 31.05.2017р. на суму 2485,07грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 12.07.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за червень 2017р. - №0826 від 30.06.2017р. на суму 2156,21грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 12.08.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за липень 2017р. - №0983 від 31.07.2017р. на суму 1943,02грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 09.09.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за серпень 2017р. - №1135 від 31.08.2017р. на суму 1781,00грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 07.10.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за вересень2017р. - №1301 від 30.09.2017р. на суму 2114,36грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 10.11.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- за жовтень 2017р. - №1461 від 31.10.2017р. на суму 2000,96грн (повернуто підприємством поштового зв'язку 09.12.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

Відповідно до зазначених актів здачі-прийняття робіт, Власником мереж було виставлено Користувачу рахунки:

- №561295 від 01.02.2017 р. на суму 3274,12грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 07.03.2017р. через закінчення терміну зберігання);

- №561406 від 01.03.2017р. на суму 3319,12грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 10.04.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- №561527 від 03.04.2017р. на суму 2284,04грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 08.05.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- №561651 від 03.05.2017р. на суму 2420,92грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 13.06.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- №561770 від 01.06.2017р. на суму 2485,07грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 12.07.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- №561878 від 03.07.2017р. на суму 2156,21грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 12.08.2017р. через закінчення терміну зберігання);

- №562009 від 01.08.2017р. на суму 1943,02 грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 09.09.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- №562147 від 01.09.2017р. на суму 1781,00грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 07.10.2017р. через закінчення терміну зберігання);

- №562279 від 02.10.2017р. на суму 2114,36грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 10.11.2017 р. через закінчення терміну зберігання);

- №562406 від 01.11.2017р. на суму 2000,96грн. (повернуто підприємством поштового зв'язку 09.12.2017р. через закінчення терміну зберігання).

Позивачем неодноразово висувалися вимоги в досудовому порядку до Відповідача щодо необхідності відшкодування витрат, на адресу Відповідача було надіслано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), але їх було повернуто з відміткою, що адресат за даною адресою не зареєстрований.

Залишення відповідачем вказаних рахунків без оплати, спричинило звернення позивача з позовом в рамках провадження у даній справі.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо оплати належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за спожиту енергію у розмірі 35789,61грн. за період листопад 2017р. - січень 2018р.

Доказів оплати вказаної суми заборгованості не представлено.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 35789,61грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до приписів ст.546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.2.1. Договору, у разі порушення строків оплати, встановлених Договором, Відповідач несе відповідальність у вигляді оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Так, Відповідач повинен сплатити Адміністрації пеню за порушення строків перерахування плати за надані послуги із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, яка станом на 17.01.2018 р. включно) становить 2403,78 гри відповідно до наданого позивачем розрахунку (Т.1 а.с. 8-11).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Статті 230-232 Господарського кодексу України та статті 1, 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» також передбачають застосування господарських санкцій у вигляді, зокрема, пені у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.6 ст.232 ГКУ нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до вказаної правової норми та виходячи з наданого розрахунку, позивачем вірно нараховані 345,14 грн. - 3% річних (Т.1 а.с.12).

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 38538,53 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за договором № КД-16776 від 21.12.2011р., з яких 35789,61грн. - основний борг, 2403,78 грн. - пеня, 345,14 грн. - 3% річних обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 546, 549, 611, 612, 625, 626, 629, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст.227, 230-232 Господарського кодексу України, ст. ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" про стягнення 38538,53 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" (65026, м. Одеса, вул.Приморська,буд.6-А, код 31795692) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп.Перемоги,14, код 38727770) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа,1, код 38728457) 35 789/тридцять п'ять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять/грн. 61 коп. - основного боргу, 2403/дві тисячі чотириста три/грн. 78 коп. - пені, 345/триста сорок п'ять/грн. 14 коп. - 3% річних, 1762/одну тисячу сімсот шістдесят дві/грн. 00 коп. - витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 03.05.2018р.

Повний текст рішення складений та підписаний 08 травня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков