ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/905/18

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 3) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Піддубного Володимира Володимировича (09161, АДРЕСА_1) 810,62 грн. заборгованості за договором складського зберігання № 569/2016/КАМ/О від 11.11.2016 р.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» із заявою б/н від 30.04.2018 р. (вх. № 931/18 від 03.05.2018 р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Піддубного Володимира Володимировича 810,62 грн. заборгованості за договором складського зберігання № 569/2016/КАМ/О від 11.11.2016 р.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, оскільки матеріали заяви про видачу судового наказу не містять переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявником в порушення пункту 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України не доведено суду наявними в матеріалах заяви доказами вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, оскільки в матеріалах заяви недостатньо доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця Піддубного Володимира Володимировича як поклажодавця, заявник посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань в частині здійснення розрахунків за договором складського зберігання № 569/2016/КАМ/О від 11.11.2016 р., у зв'язку з чим у ФОП Піддубного В.В. виникла заборгованість у розмірі 810,62 грн.

Згідно з п. 4.1 договору складського зберігання № 569/2016/КАМ/О від 11.11.2016 р. поклажодавець сплачує надані зерновим складом при зберіганні зерна послуги грошовими коштами у безготівковій формі протягом 5 банківських днів з дня виставлення зерновим складом рахунку відповідно до п. 4.6 договору.

У відповідності до п. 4.3 договору, після надання зерновим складом послуг сторони підписують акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у порядку, визначеному п. 6.3 договору.

При здійсненні розрахунку поклажодавець сплачує грошові кошти за надані послуги протягом 5 банківських днів з дати пред'явлення рахунку зерновим складом. Рахунки за надані послуги, крім зберігання зерна, пред'являються у міру надання послуг, а рахунок за поточний місяць зберігання зерна пред'являється зерновим складом до 5-го числа місяця, що слідує за звітним (п. 4.6 договору).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що на підтвердження виконання робіт (надання послуг), зерновий склад надає поклажодавцю акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по мірі їх надання.

Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) підписується поклажодавцем в 10-ти денний термін. Якщо поклажодавець відмовляється підписувати акт, він зобов'язується надати письмове обґрунтування такої відмови. Якщо даний акт не буде підписаний поклажодавцем протягом 10 календарних днів без письмового обґрунтування, акт вважається таким, що прийнятий та підписаний поклажодавцем без зауважень та підлягає оплаті (п. 6.3 договору).

З огляду на умови договору, сторонами встановлений обов'язок оплати поклажодавцем наданих позивачем послуг зберігання протягом 5 банківських днів з дати пред'явлення рахунку.

Судом встановлено, що на підтвердження заявлених вимог ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» до поданої заяви додано акт виконання робіт (надання послуг) № 3 від 05.12.2016 р., підписаний зі сторони позивача, та рахунок на оплату № КГФ00000045 від 05.12.2016 р., що не можуть вважатись достатніми доказами, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження направлення відповідачу акту виконання робіт (надання послуг) № 3 від 05.12.2016 р. та рахунку на оплату № КГФ00000045 від 05.12.2016 р. позивачем додано до матеріалів поданої заяви копію опису вкладення у цінний лист, з якої не вбачається відтиску штемпеля поштового зв'язку «Укрпошти», та фіскальний чек від 29.01.2018 р., на якому в графі «Кому» зазначено - «ФГКУРКУЛЬ», а в графі «Куди» зазначено - « 09221, Леонівка».

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру. Отже, виходячи з наведеного, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації.

У відповідності до п. 20.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» № 10 від 24.10.2011 р. місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи та із Спеціального витягу № від 04.05.2017 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ФОП Піддубного В.В. є: 09161, АДРЕСА_1.

Таким чином, додані до матеріалів заяви фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист не можуть бути належними доказами, що підтверджують виставлення відповідачу рахунку на оплату, відтак, суд позбавлений можливості встановити момент виникнення права грошових вимог, за якими заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Посилання заявника на виникнення у боржника обов'язку по оплаті отриманих на підставі договору складського зберігання № 569/2016/КАМ/О від 11.11.2016 р. послуг протягом 5 банківських днів з моменту пред'явлення рахунку на оплату позивачем оцінюються судом як безпідставні, оскільки поданими позивачем матеріалами заяви не доведено суду, що такий рахунок на оплату було пред'явлено відповідачу.

Крім того, з доданого позивачем до матеріалів заяви акту виконання робіт (надання послуг) № 3 від 05.12.2016 р. вбачається, що ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» філія «Кагарлицький елеватор» надало ФОП Піддубному В.В. послуги на суму 4864,46 грн., у тому числі - 810,74 грн. ПДВ. При цьому позивач в прохальній частині заяви про видачу судового наказу просить суд видати наказ про стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 810,62 грн. Водночас, докази щодо здійснення відповідачем на користь позивача часткових оплат в матеріалах вказаної заяви відсутні, що унеможливлює здійснити судом перевірку заявленої до стягнення суми заборгованості.

Окрім того, доданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків не приймається судом до уваги з огляду на відсутність на ньому підпису від ФОП Піддубного В.В.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» у задоволенні заяви б/н від 30.04.2018 р. (вх. № 931/18 від 03.05.2018 р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Піддубного Володимира Володимировича 810,62 грн. заборгованості.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 11.05.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна