РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/13318/17
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Испатур"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів"
провизнання відмову від договору протиправною та визнання договору дійсним
Представники сторін:
від позивача: Риженко Д.М. - представник за довіреністю
від відповідача: Степаненко Г.О. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" про визнання відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" від договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень протиправною; про визнання дійсним договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень; про визнання прострочення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" за договором № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень таким, що сталось внаслідок протиправних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що одностороннє розірвання відповідачем договору № 17/01-02 від 30.01.2017 є протиправним та порушує норми статей 525, 526 та 629 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13318/17, розгляд справи призначено на 02.10.2017.

29.09.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017, у зв'язку із неявкою представників сторін у судове зсідання та невиконання вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 09.11.2017.

Судове засідання, призначене на 09.11.2017, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 розгляд справи призначено на 18.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017, у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2018.

10.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

29.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

02.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Підготовче засідання, призначене на 05.02.2018, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2018 суд викликав сторін у підготовче засідання на 01.03.2018. Явку сторін визнав обов'язковою.

Підготовче засідання, призначене на 01.03.2018, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 суд викликав сторін у підготовче засідання на 22.03.2018. Явку сторін визнав обов'язковою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 23.04.2018.

У судове засідання 23.04.2018 для розгляду справи по суті з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 23.04.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" (перевізник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Испатур" (замовник за договором) укладено договір на виконання чартерних повітряних перевезень № 17/01-02 відповідно до умов якого замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов'язання виконати, на підставі заявки замовника, чартерні повітряні перевезення за маршрутом, розкладом та на умовах, що вказані в додаткових угодах та додатках до даного договору.

Відповідно до пункту 9.1 договору сторони погодили, що договір вступає у силу з моменту підписання кожною стороною і діє до закінчення усіх взаєморозрахунків між сторонами, що випливають з додатків до нього.

Згідно з пунктом 2.1.4 договору перевізник зобов'язується виконати перевезення пасажирів замовника та їх багажу в межах кількості місця згідно додатків до цього договору, до місця призначення в розумні строки, за умови дотримання замовником взятих на себе зобов'язань.

У відповідності до пункту 2.2.6 договору замовник зобов'язується на підставі виставлених перевізником рахунків, здійснити у повному обсязі перевізником послуги авіаперевезення, повна вартість яких включає: 1) вартість місць на рейсах Перевізника на умовах "твердого блоку" (оплата за наданні місця здійснюється Замовником незалежно від фактичної реалізації місць у наданому блоці, при цьому вартість нереалізованих Замовником місць Перевізником не повертається); 2) та вартість замовленого бортхарчування, згідно кількості пасажирів, попередньо заброньованих в системі бронювання Перевізника (з урахуванням кількості пасажирів доданих в аеропорту); 3) та вартість фактично застосованих такс і зборів в аеропортах, згідно кількості фактично перевезених пасажирів.

Пунктом 3.1 договору замовник проводить оплату за кожне перевезення, вказане в додатках до даного договору, у вигляді 100 % передплати, не пізніше, ніж за 5 банківських днів до виконання Перевезення на підставі рахунку перевізника, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника

Перед початком польотів замовник вносить на рахунок перевізника у якості забезпечення виконання зобов'язань за цим договором гарантійний платіж у сумі і у терміни передбачені у додатках до цього договору. Відсутність гарантійного платежу на рахунку перевізника у визначені в додатках до даного договору терміни, може розцінюватися перевізником як відмова замовника від програми рейсів (пункт 3.5. договору).

30.01.2017 між сторонами буди підписані додатки № 1, № 2 та № 3 до договору, відповідно до умов яких перевізник зобов'язується виконати перевезення пасажирів замовника на умовах твердого блоку місць за маршрутом Київ (Бориспіль) - Барселона - Київ (Бориспіль) за узгодженими розкладами.

Згідно з пунктом 6 додатків до договору замовник, гарантуючи виконання своїх зобов'язань, вносить гарантійний платіж у розмірі вартості одного авіаперевезення, включаючи вартість пасажирських аеропортових зборів з розрахунку повного блоку місць останнього рейсу програми у гривнях по курсу НБУ чи коефіцієнту перерахунку на день оплати з урахуванням пункту 3.2. договору № 17/01 -02, наступними платежами: 20 % суми в дату підписання даного додатку, але не пізніше 31.01.2017; 30 % суми не пізніше 24.03.2017; решта (50%) суми не пізніше 26.05.2017.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України майново-господарські зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором чартеру (фрахтування).

Відповідно до статті 1 Повітряного кодексу України чартерне повітряне перевезення - нерегулярне повітряне перевезення, що здійснюється на підставі договору чартеру (фрахтування), за яким авіаперевізник надає фрахтівнику або фрахтівникам за плату визначену кількість місць або всю місткість повітряного судна на один або декілька рейсів для перевезення пасажирів, багажу, вантажу або пошти, що зазначені фрахтівником.

Згідно з частиною 1 статті 912 Цивільного кодексу України за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов'язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно-правовим актам.

Як вбачається з матеріалів справи, за додатком 1 до договору, що передбачає програму з 14 рейсів за маршрутом Київ-Барселона-Київ, які виконуються по понеділках, позивач мав внести гарантійний платіж в розмірі вартості одного авіаперевезення включаючи вартість пасажирських аеропортових зборів з розрахунку повного блоку місць останнього рейсу програми, що складає 2570,00 доларів США наступними платежами: 20 % суми, що складає 514,00 доларів США, в дату підписання додатку, але не пізніше 21.01.2017; 30 % суми, що складає 771,00 доларів США, - не пізніше 24.03.2017; решта (50%) суми, що складає 1285,00 доларів США - не пізніше 26.05.2017.

За додатком 2 до договору, що передбачає програму з 17 рейсів за маршрутом Київ-Барселона-Київ, які виконуються по понеділках, позивач мав внести гарантійний платіж в розмірі вартості одного авіаперевезення включаючи вартість пасажирських аеропортових зборів з розрахунку повного блоку місць останнього рейсу програми, що складає 2570,00 доларів США наступними платежами: 20 % суми, що складає 514,00 доларів США, в дату підписання додатку, але не пізніше 21.01.2017; 30 % суми, що складає 771,00 доларів США, - не пізніше 24.03.2017; решта (50%) суми, що складає 1285,00 доларів США - не пізніше 26.05.2017.

За додатком 3 до договору, що передбачає програму з 18 рейсів за маршрутом Київ-Барселона-Київ, які виконуються по понеділках, позивач мав внести гарантійний платіж в розмірі вартості одного авіаперевезення включаючи вартість пасажирських аеропортових зборів з розрахунку повного блоку місць останнього рейсу програми, що складає 2570,00 доларів США наступними платежами: 20 % суми, що складає 514,00 доларів США, в дату підписання додатку, але не пізніше 21.01.2017; 30 % суми, що складає 771,00 доларів США, - не пізніше 24.03.2017; решта (50%) суми, що складає 1285,00 доларів США - не пізніше 26.05.2017.

Таким чином, згідно з пунктом 6 додатків №№1-3 до договору № 17/01-02 від 30.01.2017, позивач повинен був внести на рахунок відповідача гарантійний платіж у сумі 1 542 долари США (20 % вартості повного блоку місць останніх рейсів програм), у гривнях по курсу НБУ чи коефіцієнту перерахунку на день оплати з урахуванням пункту 3.2 договору.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем 03.02.2017 було здійснено оплату за гарантійного платежу за договором у розмірі 27 742 грн 62 коп., що складає 1028,00 доларів США.

14.03.2017 відповідач на адресу позивача направив лист № 17/03-618 про припинення дії додатків до договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на підставі пункту 3.5.1 договору, у зв'язку з несплатою позивачем в повному обсязі гарантійних платежів за додатками.

17.03.2017 відповідач на адресу позивача направив лист № 17/03-652 з повідомленням про розірвання з 17.03.2017 договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень, у зв'язку з порушенням позивачем взятих на себе зобов'язань за договором щодо термінів внесення та розмірів гарантійних платежів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Испатур" звернулося до суду з вимогами про визнання відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" від договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень протиправною; про визнання дійсним договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень; про визнання прострочення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" за договором № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень таким, що сталось внаслідок протиправних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів", в обґрунтування чого посилається на те, що одностороннє розірвання відповідачем договору № 17/01-02 від 30.01.2017 є протиправним та порушує норми статей 525, 526 та 629 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (частина 3 статті 538 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

Нормами частини 1 та 3 статті 615 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Отже, в силу наведених вище норм несвоєчасне та неналежне виконання позивачем умов договору та додатків щодо оплати гарантійних платежів за додатками №№ 1-3 є порушенням зобов'язання, що є підставою для відмови відповідача від програм рейсів (додатків №№ 1-3 до договору) в силу пункту 3.5.1 договору.

Твердження позивача щодо сплати суми гарантійного платежу по двох з трьох підписаних додатків до договору з повним дотриманням порядку сплати таких платежів, не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в їх підтвердження. Суду не надано доказів сплати позивачем 31.01.2017 суми гарантійних платежів за конкретним додатком, а також позивачем не заявлено клопотання про витребування відповідних доказів, у разі неможливості самостійно надати їх суду.

Крім того, частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (частини 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи вищевикладене вимоги позивача про визнання відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" від договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень протиправною визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

У відповідності до статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до пункту 9.1 договору сторони погодили, що договір вступає у силу з моменту підписання кожною стороною і діє до закінчення усіх взаєморозрахунків між сторонами, що випливають з додатків до нього.

Таким чином з урахуванням того, що дія додатків №№ 1-3 до договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень припинилася 14.03.2017, у зв'язку з невиконанням замовником зобов'язань щодо сплати гарантійних платежів у передбачених сумах та термінах, що було розцінено перевізником як відмову від програми рейсів, а також з огляду на повернення відповідачем помилково перерахованих позивачем коштів після припинення дії додатків, строк дії договору № 17/01-02 від 30.01.2017 є таким, що закінчився, у зв'язку з чим вимоги позивача про визнання дійсним договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про визнання прострочення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" за договором № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень таким, що сталось внаслідок протиправних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів", не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені та необґрунтовані належними та допустимими доказами

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" про визнання відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" від договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень протиправною; про визнання дійсним договору № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень; про визнання прострочення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" за договором № 17/01-02 від 30.01.2017 на виконання чартерних повітряних перевезень таким, що сталось внаслідок протиправних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза Вітрів", відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 10.05.2018

Суддя Н.Б.Плотницька