КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" травня 2018 р. Справа№ 910/8012/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги THEO Worldwide Corp

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 (повний текст складено 04.04.2018) по справі №910/8012/17 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом THEO Worldwide Corp

до 1. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

2. UK SPV Credit Finance plc

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1

1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2. Міністерства фінансів України

3. Національного банку України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

4. Компанії GLAS Trust Corporation Limited

5. Компанії Deutsche Trustee Company Limited

6. Компанії Madison Pacific Trust Limited

про визнання недійсним правочину в частині та стягнення 663 000,00 доларів США, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 по справі №910/8012/17 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір №63/2016 про придбання акцій від 20.12.2016 в частині відступлення UK SPV Credit Finance plc. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" в обмін на акції права вимоги за грошовими зобов'язаннями ПАТ КБ "Приватбанк" перед UK SPV Credit Finance plc, які виникли на підставі Договору КРЕДИТ. ДОК. ОТ 17.09.2010г.

Визнано недійсним договір №63/2016 про придбання акцій від 20.12.2016 в частині відступлення UK SPV Credit Finance plc. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" в обмін на акції права вимоги за грошовими зобов'язаннями ПАТ КБ "Приватбанк" перед UK SPV Credit Finance plc, які виникли на підставі Договору №ПЕРВЫЙ СУБОРДИНИРОВАННЫЙ.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк на користь THEO Worldwide Corp. (Республіка Панама, Салдуба Білдінг, третій поверх, вул. Іст 53, Марбела, Панама (Republic of Panama, Salduba Building, Third Floor, East 53 street, Marbela, Panama); зареєстрована в торговому реєстрі за номером 660820 (S) 06травня 2009 року) збитки у розмірі 574 800, доларів США. 00 центів та судовий збір у розмірі 208 285, 25 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, THEO Worldwide Corp звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши відповідність апеляційної скарги і доданих до неї документів вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" в редакції Закону України 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", який набрав законної сили 15 грудня 2017 року зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір" в редакції Закону України 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні з позовною заявою судовий збір сплачений в розмірі 241 600,00 грн.

Позовні вимоги судом першої інстанції задоволено частково.

Статтею 6 п. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки апелянт просить скасувати рішення лише в частині незадоволених позовних вимог (а саме 88 199,75 доларів США), то при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт мав сплатити судовий збір в сумі 52 410,50 грн (88 199,75 доларів США * 26,41 грн курс НБУ станом на дату звернення з позовом = 2 329 355,40 * 1,5% =34 940,33 * 150% ).

В той же час, при зверненні з апеляційною скаргою, скаржником судовий збір не сплачено. Натомість долучене клопотання, в якому скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до закінчення перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 в апеляційному порядку.

В обґрунтування поданого клопотання апелянт зазначає, що на даний час позивач не може сплатити судовий збір у зв'язку з скрутним фінансовим становищем та відсутністю коштів на рахунках.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Так, звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, останнє було обґрунтоване апелянтом відсутністю коштів на рахунках та скрутним фінансовим становищем. Таким чином, майновий стан апелянта не дозволяє йому на даний час сплачувати будь-які судові збори.

Проте, зважаючи на те, що до клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що його матеріальний стан не дає можливості здійснити оплату судового збору в належному порядку та розмірі, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв'язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.

Відтак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником до її матеріалів не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без руху з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, та зобов'язати THEO Worldwide Corp надати до суду докази судового збору в сумі 52 410,50 грн

Крім того, THEO Worldwide Corp, роз'яснюється що у разі неподання у визначений судом строк документів, а саме доказів сплати судового збору, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась зі скаргою.

Керуючись ст. ст. 174, 233-235, 259, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу THEO Worldwide Corp на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 по справі №910/8012/17 залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали THEO Worldwide Corp має право усунути недоліки, а саме подати до Київського апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору в сумі 52 410,50 грн.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай