ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

11.05.2018

Справа № 910/5581/18

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Стар»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Глобалсервіс»

про

стягнення 55400,00 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон Стар» на виконання укладеного між сторонами договору поставки перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Глобалсервіс» суму коштів у розмірі 55400,00 грн. Однак, на момент звернення до суду відповідачем обумовлений договором товар не поставлено та не повернуто коштів, що були сплачені позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 відкрито провадження у справі №910/5581/18, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.06.2018.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон Стар» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Глобалсервіс», зокрема, проте не виключно, на рахунку №3451, що відкритий в Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк» (МФО 351005), у межах суми коштів у розмірі 55400,00 грн.

Заява мотивована тим, що відповідач не виконав взятого на себе майново-господарського зобов’язання щодо поставки товару, проігнорував звернення позивача з претензією, згідно якої позивач вимагав протягом 7 днів з моменту отримання претензії поставити товар або повернути суму коштів у розмірі 55400,00 грн, а також уникає будь-яких контактів та зустрічей із позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки та повідомлення позивача і продовжує порушення виконання зобов’язання. При цьому, позивач вказує, що відповідач володіє майно лише на суму 1200,00 грн (що становить собою розмір статутного капіталу), яка є у 36 разів меншою, ніж розмір збитків позивача, та жодним чином не покриє збитків, завданих відповідачем; про інше майно відповідача позивачу невідомо.

За твердженням позивача, така недобросовісна поведінка відповідача та загальнодоступні відомості про його майно свідчать про те, що в подальшому, у випадку ухвалення рішення на користь позивача, виконання такого рішення може бути ускладнено.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, звертаючи до суду із даною заявою, позивач не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов'язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач. Зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись на момент виконання рішення як обов’язкової умови застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Стар» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136 – 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Стар» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом 10 днів з дня складення ухвали.

Суддя                                                                                            Ю.М. Смирнова