ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" травня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1023/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заявуІрпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю
про відстрочку виконання рішення від 08.08.2017
у справігосподарського суду Київської області № 911/1023/17
за позовомПершого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної фіскальної служби України, Університету державної фіскальної служби України
доІрпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю
провизнання недійсним договору оренди та повернення коштів
за участю представників:

прокуратури:ОСОБА_1 - прокурор
позивача 1:ОСОБА_2 - дов. від 01.03.2018 № 99-99-10-17/18
позивача 2:не зявились
відповідача:ОСОБА_3 - керівник
встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17 позовні вимоги Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної фіскальної служби України, Університету державної фіскальної служби України задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди нерухомого майна від 13.02.2014 № 1432112, укладений між Ірпінською фінансово-юридичною академією у формі товариства з обмеженою відповідальністю та Національним університетом державної податкової служби України. Стягнуто з Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю в дохід держави 1396838,10 грн. Стягнуто з Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Прокуратури Київської області 22552,57 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17, яке набрало законної сили 15.02.2018 судом 19.04.2018 було видано відповідні накази.

До господарського суду Київської області від Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду у даній справі до 08.08.2018 (вимоги в редакції заяви про уточнення заяви про відстрочку виконання рішення від 16.04.2018).

Присутній в судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви про відстрочку виконання судового рішення в редакції заяви про уточнення від 16.04.2018 та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в ній.

Присутні в судовому засіданні представники прокуратури та першого позивача проти поданої заяви про відстрочку виконання рішення суду заперечили, з огляду на її безпідставність.

Другий позивач в судове засідання не зявився, пояснень чи заперечень на подану заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про відстрочку виконання судового рішення в сукупності з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін і прокуратури, присутніх в судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відтак, необхідною умовою для надання відстрочки виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Подана заява обґрунтована тим, що через скрутне матеріальне становище заявника та недостатність коштів, він не має можливості сплатити в дохід держави стягнуту з нього грошову суму у розмірі 1396838,10 грн., а відтак на його переконання виконання вищезазначеного рішення в повному обсязі на даний час є неможливим. В підтвердження недостатності коштів для погашення заборгованості заявником надано суду копію банківської виписки станом на 21.03.2018 по рахунку № 5998, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» та копію банківської виписки станом на 21.03.2018 по рахунку № 6, відкритого в АТ «ОСОБА_4 Аваль».

Разом з тим, заявник зазначає про намір добровільного погашення заборгованості шляхом продажу належного йому нерухомого майна, а саме: вбудовано-прибудованих приміщень магазину та кафетерію, загальною площею 469,7 кв.м., розташованих за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Північна, 79-Б; комплексу будівель, розташованих за адресою: Хмельницька обл., м. Камянець-Подільський, вул. Годованця, 1; нежитлових будівель та побутово-господарських споруд, розташованих за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Елеваторна, 8-Б, задля чого просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17 до 08.08.2018, оскільки на даний час продаж зазначеного нерухомого майна чи інші дії, зокрема, отримання кредиту під заставу вказаного майна тощо неможливе, позаяк, воно перебуває під арештом. Вказаний арешт вищепереліченого майна вчинено відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.07.2015 у справі № 757/22704/15-к в рамках кримінального провадження № 0000067 від 22.09.2014 порушеного за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. В той же час останньому перелічене майно не належить, та є власністю заявника, а тому він вважає, що є всі підстави для зняття вказаного арешту з зазначеного майна та вживає для цього відповідні заходи. В підтвердження чого заявник надав суду вказану ухвалу та докази звернення з відповідним клопотанням про скасування арешту вказаного майна, яке на час розгляду даної заяви не вирішено.

З огляду на приписи ст. 331 ГПК України та загальні засади цивільного законодавства справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи баланс інтересів сторін, суд зазначає, що скрутне матеріальне становище заявника, наявність в нього майна за рахунок якого можливе виконання рішення суду у даній справі, яке знаходиться під арештом та вжиття останнім заходів щодо зняття вказаного арешту свідчать про наявність виняткового випадку та обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За таких обставин суд вважає за доцільне задовольнити подану заяву та відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17 до 08.08.2018.

Враховуючи викладене, заява Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 232-234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2017 у справі № 911/1023/17 до 08.08.2018.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк