ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11 травня 2018 року № 11/233

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі Подвиженко А.Г.

розглянувши справу № 11/233 від 27.07.2007

за заявою суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_4,

про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_4,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від кредитора - ОСОБА_2 - ОСОБА_3, довіреність № 1509 від 30.10.2017;

від банкрута - ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4

В засіданні суду 11.05.2018 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 06.10.2010 господарський суд визнав суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

Ухвалою від 20.05.2014 господарський суд призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4, зобов'язав ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_4 після завершення усіх розрахунків з кредиторами подати господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою від 25.10.2017 господарський суд продовжив строк ліквідаційної процедури банкрута суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1. Зобов'язав ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 не пізніше 18.03.2018 подати господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам ст. 32 Закону.

31.01.2018 ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_4 подав до господарського суду на затвердження звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута та звіт про оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора за період з 20.05.2014 по 31.01.2018 включно на загальну суму 177 523,10 грн (в т.ч.: оплата послуг арбітражного керуючого - 167 276,97 грн, витрати - 10 246,13 грн).

Ухвалою від 06.02.2018 господарський суд розгляд звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, звіту про оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора призначив на 26.02.2018 на 11:30 год. Запропонував кредиторам до 23.02.2018 надати суду письмову інформацію, в якій має бути викладена думка кредитора щодо можливості затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, звіту про оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора або відмови в їх затвердженні з відповідним обґрунтуванням.

В засіданнях суду 26.02.2018, 21.03.2018 та 16.04.2018 оголошувались перерви.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2018 до господарського суду надійшла заява гр. ОСОБА_5 від 23.02.2018 № б/н про погашення боргу у процедурі банкрутства (на підставі ч. 2 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), в якій він просить суд визнати грошові вимоги гр. ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на суму 60 933,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Дані вимоги до банкрута, обґрунтовані витребуванням у гр. ОСОБА_5 відповідно до ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 по справі № 11/233 нежитлового приміщення складу запасних частин та нежитлового приміщення автогаража з комплексом будівель в селі Петрівське Петрівського району Кіровоградської області, в зв'язку з чим, за твердженням заявника, у банкрута виникло зобов'язання щодо повернення йому у процедурі банкрутства у першу чергу 60 933,00 грн. (кошти сплачені за придбання вище зазначеного майна), з посиланням на ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній після 19.01.2013.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що ліквідаційна процедура у даній справі здійснюється за нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI).

Враховуючи вимоги п. 11.5. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України № 04-5/1193 від 04.06.2004 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, господарський суд листом від 27.02.2018 № 11/233 запропонував ліквідатору направити господарському суду та гр. ОСОБА_5 письмове повідомлення про результати розгляду заяви про грошові вимоги.

19.03.2018 до господарського суду надішли заперечення від 14.03.2018 № 02-01/73 ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 на заяву гр. ОСОБА_5 від 23.02.2018 № б/н в яких зазначає про те, що заява гр. ОСОБА_5 ґрунтується на нормах ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), в той час як провадження у даній справі здійснюється за нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI).

Крім того, ліквідатор вважає вимоги гр. ОСОБА_5 про погашення боргу у процедурі банкрутства в сумі 60 933,00 грн безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з тих підстав, що між банкрутом та заявником в період з дня порушення провадження у справі про банкрутство та до дня винесення постанови про визнання боржника банкрутом, будь-які договірні відносини не виникали.

20.03.2018 до господарського суду надішли письмові пояснення від 20.03.2018 № б/н гр. ОСОБА_5 в яких зазначає, що положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - застосовується у справі про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 лише в частині ліквідаційної процедури, в той час як положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI) містять спеціальні приписи щодо порядку застосування наслідків недійсності правочинів у справах про банкрутство і надає право кредитору за недійсним правочином (договором) погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства незалежно від стадії розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Розглядаючи заяву гр. ОСОБА_5 господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби а інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 18.09.2014 у справі № 11/233, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 17.11.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 та 28.01.2015, визнано недійсним договори купівлі-продажу спірного майна від 09.11.2011 та від 12.06.2012, укладені між ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражним керуючим ОСОБА_6 (продавець) та ПП "ЛАН-ЛФ-АГРО" (покупець), згідно з яким майно вибуло із власності банкрута.

В свою чергу, господарський суд ухвалою від 06.07.2017 заяву ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_4 від 24.11.2014 № 02-01/591 до Приватного підприємства "Трістір" та гр. ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнив частково. Витребував від ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_5, та повернув його законному власнику - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2). Витребував від ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) нежитлове приміщення складу запасних частин (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 49), що розташоване за адресою: АДРЕСА_6, та повернув його законному власнику - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

В ухвалі від 06.07.2017 господарським судом зазначено, оскільки первісні договори купівлі-продажу від 09.11.2011 та від 12.06.2012, укладені між ліквідатором банкрута та Приватним підприємством "ЛАН-ЛФ-АГРО", за якими спірне майно вибуло з власності банкрута, визнано недійсними в судовому порядку, то підстава, на якій придбане вказане майно наступними набувачами у ланцюгу наступних угод, згодом відпала, у зв'язку з чим, особа, за якою зареєстровано право власності на момент звернення ліквідатора із заявою про повернення спірного майна в порядку ст. 388 ЦК України, зобов'язана повернути майно.

Крім того, господарський суд в ухвалі від 06.07.2017 зазначив про те, що покупець майна, в даному випадку гр. ОСОБА_5 має право відповідно до статті 661 ЦК України звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

В свою чергу, у силу абз. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - з моменту визнання боржника банкрутом припиняється виникнення нових зобов'язань боржника.

З огляду на положення ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - в ліквідаційній процедурі пред'являються та відповідно задовольняються вимоги поточних кредиторів - кредиторів за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство та до дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (зокрема, в процедурах розпорядження майном та санації) (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у справах № 17/124, № Б-19/105-02).

В свою чергу, в період після порушення провадження у справі про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 та до дня прийняття господарським судом постанови про визнання її банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури між банкрутом та гр. ОСОБА_5 будь-які договірні відносини відсутні, таким чином, господарський суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_5 не являється поточним кредитором суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

Крім того, під час ліквідаційної процедури гр. ОСОБА_5 на користь банкрута будь-які грошові кошти не сплачував, випадки, на підставі яких у банкрута перед та гр. ОСОБА_5 виникли б будь-які нові зобов'язання, які підлягали б погашенню у відповідності до ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI), у першу чергу - відсутні.

Враховуючи викладені обставини, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви гр. ОСОБА_5 від 23.02.2018 № б/н.

До господарського суду 20.03.2018 надійшла скарга № б/н від 20.03.2018 кредитора гр. ОСОБА_2 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого у справі про банкрутство з вимогами:

- визнати дії та бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_4 у справі про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 щодо: перерахування коштів ТОВ АФ "П'ятихатська" в розмірі 1 127 895,00 грн; виплати собі додаткової винагороди в розмірі 99 916,30 грн; не вчинення дій, в установленому законодавством порядку, на стягнення коштів в розмірі 360 458,46 грн, отриманих без достатніх правових підстав ОСОБА_6 в період здійснення ним функцій ліквідатора; визнання дебіторської заборгованості в розмірі 305 315,73 грн безнадійною та її списання з активів суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, незаконними;

- стягнути з арбітражного керуючого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3; рахунок НОМЕР_4 в ПАТ КБ "Приватбанк"; МФО 305299; призначення платежу НОМЕР_5, ОСОБА_2, НОМЕР_3) матеріальну шкоду в розмірі 224 450,00 грн.

Зазначена скарга кредитора гр. ОСОБА_2 обґрунтована таким.

Ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4 самовільно, в порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без визнання грошових вимог господарським судом, виплатив ТОВ АФ "П'ятихатська" кошти, отримані від реалізації майна банкрута, на загальну суму 1 127 895,00 грн. Підставою для перерахування даних коштів ліквідатор у своєму звіті поданого до суду зазначає про необхідність приведення сторін недійсних договорів, а саме: банкрута, як продавця, та ТОВ АФ "П'ятихатська", як покупця, чим завдав шкоду кредитору гр. ОСОБА_2 вимоги якої визнані ухвалою господарського суду від 09.04.2008 у справі № 11/233.

За твердженням скаржника, ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 не було вчинено дій, передбачених законодавством, щодо повернення банкруту безпідставно отриманих ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 360 458,46 грн під час виконання ним повноважень ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

Крім того, за твердженням скаржника, розмір винагороди ліквідатора та витрат у даній справі є необґрунтованим і виплативши собі додаткову винагороду ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4 порушив черговість задоволення вимог кредиторів, оскільки додаткова винагорода згідно положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сплачується у п'яту чергу, а вимоги гр. ОСОБА_2, які віднесені до четвертої черги задоволення залишилися без задоволення.

Господарський суд враховує той факт, що твердження гр. ОСОБА_2 викладені у даній скарзі на дії та бездіяльність ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 є аналогічними викладеними скаржником в своїх запереченнях від 26.02.2018 № б/н на звіт ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4, ліквідаційний баланс банкрута, звіт про оплату послуг та відшкодування витрат.

12.04.2018 до господарського суду надійшли заперечення від 02-01/110 від 10.04.2018 арбітражного керуючого ОСОБА_4 на скаргу кредитора гр. ОСОБА_2 від 20.03.2018 № б/н, в яких ліквідатор зазначає про те, що наведені скаржником в скарзі обставини є лише її власним припущенням та не підтверджені жодними належними доказами та матеріалами справи.

В свою чергу, арбітражний керуючий ОСОБА_4 зазначає, що ним під час виконання повноважень ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 було вжито вичерпних заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів, при цьому його дії є такими, що відповідають положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та іншому законодавству, яке регулює відносини, пов'язані з банкрутством суб'єктів господарювання та не порушує прав та інтересів гр. ОСОБА_2, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні скарги гр. ОСОБА_2 на дії арбітражного керуючого у справі про банкрутство від 20.03.2018 в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Розглядаючи скаргу кредитора від 20.03.2018 № б/н ОСОБА_2 господарський суд враховує таке.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту визнання боржника банкрутом припиняється виникнення нових зобов'язань боржника (правова позиція Верховного Суду України, зокрема у справах № 17/124, № Б-19/105-02).

З огляду на положення ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та правової позиції, якої дотримується Верховний Суд України у справах № 17/124, № Б-19/105-02, в ліквідаційній процедурі пред'являються та відповідно задовольняються вимоги поточних кредиторів - кредиторів за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство та до дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (зокрема, в процедурах розпорядження майном та санації).

В свою чергу, Верховний Суд України зазначає, що з часу відкриття ліквідаційної процедури нові зобов'язання боржника виникають лише у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Такими випадками є виникнення зобов'язань з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (частина 9 статті 30 Закону).

Відтак, виконання зобов'язань боржника, що виникли в ліквідаційній процедурі підлягають погашенню у відповідності до ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) у першу чергу.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що після прийняття господарським судом постанови про визнання суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, тобто під час здійснення ліквідаційної процедури, між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 в особі її ліквідатора ОСОБА_6 та ТОВ АФ "П'ятихатська" 09.09.2011 укладено договір купівлі-продажу приміщення току та складів по АДРЕСА_7 та договір купівлі-продажу № 01/11 майна, що входить до комплексу приміщення току та складів, згідно специфікації. На виконання умов зазначених договорів ТОВ АФ "П'ятихатська" 12.09.2011 перерахувало на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 1 127 895,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2014 у справі № 11/233, яка залишена без змін Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 та Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015, зокрема, вищезазначені договори купівлі-продажу від 09.09.2011 визнано недійсними з дня їх укладення.

Ч. 1 ст. 216 ЦК України, встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на те, що саме в ліквідаційній процедурі були укладені договори купівлі-продажу від 09.09.2011, на умовах яких ТОВ АФ "П'ятихатська" сплачено 1 127 895,00 грн, які в подальшому в судовому порядку визнані недійсними, господарський суд приходить до висновку, що обов'язок банкрута повернути ТОВ "АФ П'ятихатська" сплачені ним 1 127 895,00 грн виник на стадії ліквідації, а тому не являється ані конкурсною, ані поточною заборгованістю.

Натомість, обов'язок повернути ТОВ АФ "П'ятихатська" сплачені ним за недійсним правочином грошові кошти, у відповідності до положень ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" має здійснюватись, з урахуванням наведеного вище, в першу чергу (аналогічна правова позиція Вищого Господарського суду України у постанові від 21.03.2017 по справі № 43/601, http://reyestr.court.gov.ua/Review/65508175).

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що вищезазначеним повністю спростовуються твердження гр. ОСОБА_2 про те, що ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4 без наявних на те повноважень самовільно визнав грошові вимоги ТОВ АФ "П'ятихатська" та перерахував на його користь 1 127 895,00 грн, з посиланням на ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI) та на Інформаційний лист ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI).

Стосовно скарги гр. ОСОБА_2 в частині не вчинення ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 дій, передбачених законодавством, щодо повернення банкруту безпідставно отриманих ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 360 458,46 грн під час виконання ним повноважень ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, господарський суд враховує таке.

Відповідно до відомостей, відображених у звіті ліквідатора про проведення процедури ліквідації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 б/н та б/д (т. 9 а. с. 39-51), який був наданий до суду арбітражним керуючим ОСОБА_6 разом з ліквідаційним балансом банкрута станом на 06.03.2013 (т. 9 а. с. 52-53), останнім понесено та відшкодовано витрат на загальну суму 360 458,46 грн.

Разом з тим, господарським судом ухвалами від 08.02.2013, 07.08.2013, 23.06.2015, 26.02.2018 відмовлено в затверджені звіту про оплату послуг та відшкодування витрат.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена ОСОБА_6 в його звіті сума відповідно до положень П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість" була взята ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 на облік, як дебіторська заборгованість.

Крім того, з метою вжиття заходів щодо повернення ОСОБА_6 зазначеної ним у звіті суми, ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 до господарського суду подано клопотання від 18.02.2015 № 02-01/71 про зобов'язання арбітражного керуючого ОСОБА_6 повернути банкруту кошти в сумі 360 458,46 грн.

Господарський суд ухвалою від 23.06.2015 у задоволенні клопотання від 18.02.2015 № 02-01/71 ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 відмовив.

У мотивувальній частині даної ухвали судом зазначено, що відсутність ухвали господарського суду про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_6, обов'язок якого подати суду такий звіт передбачено законом, свідчить про передчасне твердження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 про безпідставне отримання арбітражним керуючим ОСОБА_6 грошових коштів саме в сумі 360 458,46 грн, які мали бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, в порядку встановленому Законом. При цьому, господарським судом зазначено, що відшкодування може бути здійснено відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України в порядку позовного провадження.

Вище зазначена ухвала суду кредиторами (в т.ч. гр. ОСОБА_2) в установленому порядку не оскаржувалась.

В свою чергу, ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з цим i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна; 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи; 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали (аналогічна правова позиція Верховного суду України у постанові від 07.06.2017 по справі № 923/1233/15, http://reyestr.court.gov.ua/Review/67288523).

З матеріалів справи вбачається, зокрема, з банківської виписки по рахунку банкрута та касової книги, під час ліквідаційної процедури суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 безпосередньо арбітражним керуючим ОСОБА_6 в рахунок оплати послуг та відшкодування витрат (виходячи із змісту графи "Призначення платежу" та записів касової книги) було отримано грошові кошти в розмірі 122 777,43 грн (78 273,77 грн з рахунку та 44 503,66 грн з каси).

У відповідності до положень ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) комітетом кредиторів суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (протокол зборів від 13.01.2011 № 1-01/11) вирішено:

1. Встановити ліквідатору, арбітражному керуючому ОСОБА_6 щомісячну оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат, з автоматичним переглядом в бік збільшення у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати в Україні відповідно до законодавства. Оплату здійснювати за рахунок коштів, які будь надходити від продажу матеріальних цінностей, які включені до складу ліквідаційної маси банкрута.

2. Встановити ліквідатору, арбітражному керуючому ОСОБА_6 додаткову винагороду в розмірі до 10 % від суми погашених (сплачених) кредиторських вимог кожному кредитору. Виплату додаткової винагороди проводити за рахунок коштів кредиторів. При перерахуванні кредитору суми на погашення кредиторських вимог, ліквідатор самостійно вираховує з цієї суми суму своєї винагороди в розмірі до 10%, та перераховує кредитору кошти за виключенням суми своєї винагороди.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2011 у справі № 11/233 затверджено арбітражному керуючому ОСОБА_6 оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень ліквідатора банкрута, а також додаткову винагороду в розмірі до 10 % від суми погашених кредиторських вимог кожному кредитору.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що за період з 23.12.2010 по 26.02.2014 (період виконання повноважень ліквідатора арбітражним керуючим ОСОБА_6) сума оплати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_6 відповідно до розміру, встановленого комітетом кредиторів та затвердженого ухвалою суду від 14.01.2011 складає 82 269,49 грн.

Натомість, арбітражним керуючим ОСОБА_6 замість належних 82 269,49 грн було отримано 74 450,22 грн (29 946,56 грн з рахунку та 44 503,66 грн з каси).

Крім того, в ході ліквідаційної процедури арбітражним керуючим ОСОБА_6 було перераховано додаткову винагороду ліквідатора у розмірі 48 327,21 грн (платіжне доручення від 13.09.2011 № 04).

Дана сума грошової винагороди була сплачена не за рахунок банкрута, а за рахунок грошових коштів належних ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", у відповідності до рішення комітету кредиторів № 1-01/11 від 13.01.2011 та ухвали господарського суду від 14.01.2011.

Слід також зазначити, що отримання ОСОБА_6 грошової винагороди не може мати наслідком порушення прав будь-кого, окрім кредитора за рахунок коштів якого така винагорода була сплачена, в даному випадку це - ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК".

Наявність правової підстави використання та набуття (отримання) арбітражним керуючим ОСОБА_6 122 777,43 грн. виключає можливість їх повернення на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1212 ЦК України та з огляду на ст. 1215 ЦК України.

Наслідків незатвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить.

Досліджуючи матеріали скарги, господарським судом встановлено, що гр. ОСОБА_2 не надано доказів, які б підтверджували факт безпідставного отримання під час виконання повноважень ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 арбітражним керуючим ОСОБА_6 будь-яких інших коштів, стосовно яких, на думку скаржника, ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 не вживались заходи щодо їх повернення ОСОБА_6

Грошові кошти в сумі 233 921,96 грн, які були сплачені з ліквідаційного рахунку та каси банкрута є оплатою послуг, отриманих та сплачених безпосередньо банкрутом (оплата комісії банку, оплата послуг по оцінці майна, оплата послуг по охороні майна банкрута, консультаційних послуг, послуг нотаріуса), в зв'язку з чим, такі витрати являються витратами банкрута, які пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, а не витратами відшкодованими особисто арбітражному керуючому ОСОБА_6

Оскільки зазначені кошти у відповідності до положень ст. 3-1, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" були використані на покриття витрат банкрута, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії та спрямовані на користь контрагентів банкрута, а не на користь арбітражного керуючого ОСОБА_6, правові підстави для подання позову в порядку ст. 1212 ЦК України та їх повернення саме арбітражним керуючим ОСОБА_6 відсутні.

Натомість, подання завідомо безпідставного та необґрунтованого позову має наслідком затягування судового процесу у розгляді справи № 11/233 про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, та розцінюється судами як спрямована дія на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку (абз. 3 Інформаційного листа ВГСУ від 15.03.2010 № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві").

Враховуючи вищевикладене та сплив строку позовної давності, взята ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 на облік зазначена вище в якості дебіторської заборгованості сума, яка була зазначена ОСОБА_6 у звіті, за погодженням з комітетом кредиторів списана з обліку банкрута, оскільки за відсутність бухгалтерського обліку або за ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку Кодекс України про адміністративні правопорушення для арбітражного керуючого встановлює адміністративну відповідальність (протокол засідання комітету кредиторів від 12.01.2018).

При цьому, відсутність згоди одного з кредиторів із вказаним рішенням, зокрема гр. ОСОБА_2, не є підставою визнання даного рішення незаконним.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що твердження гр. ОСОБА_2 стосовно того, що ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4 не вчинив дій, передбачених законодавством, щодо повернення банкруту безпідставно отриманих ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 360 458,46 грн являються необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно скарги гр. ОСОБА_2 в частині необґрунтованості розміру винагороди ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4, виплати додаткової винагороди та витрат у справі господарський суд враховує наступне.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2014 по справі № 11/233 затверджено ліквідатору, арбітражному керуючому ОСОБА_4 додаткову винагороду в розмірі 10 % від суми погашених вимог кожному кредитору з фонду для виплати додаткової винагороди ліквідатору арбітражному керуючому ОСОБА_4 сформованого відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 23.06.2015 по справі № 11/233 затверджено створений (сформований) рішенням комітету кредиторів від 06.02.2015 (протокол від 06.02.2015) фонд для виплати арбітражному керуючому ОСОБА_4 додаткової винагороди у розмірі 10 % від суми погашених вимог кожному кредитору в справі № 11/233 та затверджено порядок використання коштів фонду, а саме: під час перерахування коштів на задоволення вимог кожному кредитору ліквідатору утримувати 10 % від належних кредитору сум та перераховувати їх на розрахунковий рахунок арбітражного керуючого в обслуговуючому банку.

Таким чином, додаткова винагорода ліквідатору сплачена не за рахунок банкрута, а за рахунок коштів кредиторів в розмірі та порядку, встановленому комітетом кредиторів та затвердженому господарським судом вище зазначеною ухвалою.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що посилання гр. ОСОБА_2 на те, що додаткова винагорода підлягає сплаті у п'яту чергу, є помилковим, оскільки додаткова винагорода підлягає сплаті у п'яту чергу за положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній після 19.01.2013, в той час як провадження у справі № 11/233 про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013.

Вище вказаним, спростовуються твердження гр. ОСОБА_2 про те, що виплативши собі додаткову винагороду ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4 порушив черговість задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 12 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - встановлено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Аналізуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), слід дійти висновку, що до задоволення вимог кредиторів, в тому числі і відшкодування витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії здійснюється після реалізації ліквідаційної маси та до подання до суду звіту про оплату послуг та відшкодування витрат, звіту та ліквідаційного балансу, в тому числі і реєстру вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів.

Зазначеним спростовуються твердження гр. ОСОБА_2 про те, що перерахування сум оплати послуг та понесених витрат до розгляду і затвердження господарським судом звіту про оплату послуг та відшкодування витрат являється перевищенням повноважень ліквідатора.

Стосовно скарги гр. ОСОБА_2 в частині стягнення з ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4, матеріальної шкоди в розмірі 224 450,00 грн, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.22, ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України).

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що шкода, заподіяна особі внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючим.

Кредитор, якому арбітражним керуючим заподіяно шкоду, в тому числі через розподілення коштів з порушенням вимог Закону, вправі захистити свої права, звернувшись до суду.

Таке стягнення може бути здійснено судом за ініціативою кредитора в межах провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - якою передбачено, що дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів шляхом подачі скарги (ч. 4 ст. 24 Закону, "У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури"; ч.1 ст.1 Закону, "учасники у справі про банкрутство - … арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор)").

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В свою чергу, гр. ОСОБА_2 в поданій скарзі не доведено, ані наявність ймовірної нанесеної шкоди, не зазначено які протиправні (неправомірні) дії ліквідатора були вчиненні поза межами його повноважень та не доведено причинний зв'язок між ймовірною шкодою і ймовірним протиправним діянням ліквідатора, яке було вчинене всупереч чинному Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та без відповідних повноважень.

Разом з тим, в ході розгляду скарги гр. ОСОБА_2, скаржником не доведено обставини, якими обґрунтовувались вимоги даної скарги, господарським судом встановлена відсутність правових підстав для її задоволення, що в свою чергу підтверджує відсутність умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_4 в ході виконання ним повноважень ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, в тому числі через розподілення коштів, що є підставою для відмови в задоволені даної вимоги скарги на дії ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4

Таким чином, враховуючи все вище викладене, скарга гр. ОСОБА_2 від 26.02.2018 № б/н на дії та бездіяльність ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого ОСОБА_4 є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до звіту ліквідатора, арбітражним керуючим ОСОБА_4 проведено наступні дії в ліквідаційній процедурі суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

26.05.2014 ліквідатором винесено наказ № 2 про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в період з 26.05.2014 по 26.05.2017 у відповідності з Інструкцією з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків. (т. 19 а.с. 47)

За результатами проведеного ліквідатором за юридичною адресою банкрута обстеження, будь-якого майна, яке можливо було б включити до складу ліквідаційної маси не виявлено, про що було складено відповідний акт обстеження від 26.05.2014. (т. 11 а.с. 46)

Крім того, на виконання наказу № 2 від 26.05.2014 про проведення інвентаризації майна, ліквідатором було проведено інвентаризацію майна банкрута, за результатами якої будь-якого майна, яке можливо було б включити до складу ліквідаційної маси не виявлено, про що складено інвентаризаційну відомість основних засобів № 2 від 26.05.2014, інвентаризаційну відомість незавершеного будівництва № 1 від 26.05.2014, інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 26.05.2014, інвентаризаційний опис нематеріальних активів від 26.05.2014, акт інвентаризації наявності грошових коштів, цінностей від 26.05.2014, акт інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами № 3 від 26.05.2014, акт інвентаризації розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків від 26.05.2014, інвентаризаційний опис об'єктів права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № 3 від 26.05.2014, акт інвентаризації дебіторської або кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув і яка планується до списання від 26.05.2014, акт № 2 інвентаризації наявності грошових документів, бланків суворої звітності від 26.05.2014, акт № 5 інвентаризації наявності фінансових інвестицій від 26.05.2014, акт № 1 про результати інвентаризації грошових коштів від 26.05.2014. (т. 24 а.с. 48-59)

Ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 в ході ліквідаційної процедури було встановлено, що під час виконання повноважень ліквідатора, арбітражним керуючим ОСОБА_6 було проведено інвентаризацію майнових активів банкрута, сформовано ліквідаційну масу, реалізовано майно банкрута та розподілено отримані від його реалізації кошти.

Так, в ході ліквідаційної процедури банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_6 було включено до складу ліквідаційної маси та реалізовано наступне майно:

1) Нежитлове приміщення складу запасних частин, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 (Договір купівлі-продажу від 12.06.2012, зареєстрований в реєстрі за № 1034) - 50 000,00 грн;

2) Приміщення току та складів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 (Договір купівлі-продажу від 09.09.2011, зареєстрований в реєстрі за № 1639) - 925 745,00 грн;

3) Майно, що входить до комплексу приміщення току та складів за адресою: АДРЕСА_7, згідно специфікації (Договір купівлі-продажу від 09.09.2011 № 01/11) - 202 150,00 грн;

4) Нежитлове приміщення автогаражу з комплексом будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (Договір купівлі-продажу від 09.11.2011, зареєстрований в реєстрі за № 2017) - 70 000,00 грн;

5) Нежитлове приміщення складу паливно-мастильних матеріалів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 (Договір купівлі-продажу від 12.06.2012, зареєстрований в реєстрі за № 1032) - 27 000,00 грн;

Всього отримано: 1 274 895,00 грн.

Одержані від реалізації майна банкрута кошти, арбітражним керуючим ОСОБА_6 були спрямовані на задоволення вимог кредиторів та на оплату витрат, пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство та роботою ліквідатора, у порядку, встановленому ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), а саме:

1) 203,00 грн. - направлено на погашення вимог ФОП ОСОБА_2 зі сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (1 черга);

2) 203,00 грн. - направлено на погашення вимог ПСП "Лан" зі сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (1 черга);

3) 125,00 грн. - направлено на погашення вимог ТОВ "Петрівське-Плюс" зі сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (1 черга);

4) 125,00 грн. - направлено на погашення вимог ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" зі сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (1 черга;

5) 966 544,25 грн. - направлено на погашення вимог ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (1 черга) (в тому числі 48 327,21 грн. додаткової винагороди ліквідатора ОСОБА_6 сплаченої за рахунок ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК");

6) 307 694,75 грн. - направлено на відшкодування витрат пов'язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії.

Проаналізувавши порядок продажу арбітражним керуючим ОСОБА_6 майна банкрута, ліквідатором, арбітражним керуючими ОСОБА_4 встановлено, що реалізація майнових активів банкрута проведена з низкою порушень, без проведення відкритих торгів (аукціону) та за заниженими цінами, що призвело до нанесення збитків як боржнику, так і його кредиторам. У зв'язку з чим ліквідатором подано до господарського суду Кіровоградської області заяви про визнання даних договорів купівлі-продажу майна банкрута недійсними з дня їх укладання.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2014 по справі № 11/233, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015, заяви ліквідатора задоволено, визнано недійсними договори купівлі-продажу майна банкрута з дня їх укладення, а саме: Договір купівлі-продажу від 12.06.2012 посвідчений приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_9 і зареєстрований в реєстрі за № 1034; Договір купівлі-продажу від 09.09.2011 посвідчений приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_9 і зареєстрований в реєстрі за № 1639; Договір купівлі-продажу від 09.09.2011 №01/11; Договір купівлі-продажу від 09.11.2011 посвідчений приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_9 і зареєстрований в реєстрі за № 2017 та Договір купівлі-продажу від 12.06.2012 посвідчений приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_9 і зареєстрований в реєстрі за № 1032.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до пункту 16 Інформаційного листа ВГСУ № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 року правові наслідки визнання недійсними правочинів (договорів) стосуються включення чи повернення майна боржника до ліквідаційної маси. У зв'язку з цим визнання недійсними правочинів (договорів) не тягне за собою припинення правовідносин, що склалися, тому кредитор за недійсним правочином (договором) має право вибору - погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів звіту ліквідатора та справи вбачається, що ТОВ АФ "П'ятихатська", скориставшись своїм правом як кредитор за недійсними договорами купівлі-продажу, подало заяву № 35 від 30.01.2015 про погашення свого боргу в розмірі 1 127 895,00 грн. в першу чергу в процедурі банкрутства, яка була ліквідатором розглянута і про результати її розгляду було повідомлено господарський суд та заявника повідомленням № 02-01/70 від 12.02.2015.

В свою чергу, на виконання договорів купівлі-продажу, які визнані судом недійсними, зокрема від ТОВ АФ "П'ятихатська", було одержано грошові кошти, які в подальшому спрямовані на задоволення вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, в порядку, встановленому ст. 31 Закону, а саме спрямовано на задоволення вимог кредиторів, зокрема: ФОП ОСОБА_2 - 203,00 грн, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" - 125,00 грн, ПСП "Лан" - 203,00 грн, ТОВ "Петрівське-Плюс" - 125,00 грн, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" - 966 544,25 грн, в тому числі 918 217,04 грн перераховано на рахунок кредитора та 48 327,21 грн додаткової винагороди ліквідатора на рахунок ОСОБА_6

З викладеного слідує, що за недійсними договорами купівлі-продажу майна між ТОВ АФ "П'ятихатська", банкрутом та конкурсними кредиторами, на користь яких перераховані отримані кошти, існує причинний зв'язок і для приведення сторін до первісного стану у банкрута виникло зобов'язання на повернення в першу чергу в процедурі банкрутства ТОВ АФ "П'ятихатська" 1 127 895,00 грн та право вимоги до ФОП ОСОБА_2, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", ПСП "Лан" та ТОВ "Петрівське-Плюс" отриманих ними коштів, які були їм перераховані від реалізації зазначеного майна.

За таких обставин ФОП ОСОБА_2, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", ПСП "Лан" та ТОВ "Петрівське-Плюс" являються одночасно як кредиторами, так і дебіторами банкрута, і між ними та банкрутом виникли зустрічні однорідні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої із зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також, згідно з частиною 2 цієї ж статті, в разі його розірвання або визнання недійсним за рішення суду.

Відповідно до частини 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

В свою чергу, Закон не містить прямої заборони щодо можливості погашення вимог кредиторів шляхом проведення зарахування зустрічних вимог.

З огляду на викладене, взаємні зобов'язання між банкрутом та ФОП ОСОБА_2, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", ПСП "Лан" та ТОВ "Петрівське-Плюс" за заявами ліквідатора припинені шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідно до ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України.

25.09.2014 ліквідатором було проведено інвентаризацію основних засобів банкрута, про що складено інвентаризаційну відомість від 25.09.2014 та за результатами якої ліквідатором сформовано перелік ліквідаційної маси від 25.09.2014. (т. 11 а.с. 141-142)

Відповідно до вимог ст. 42-44, 49-76 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) ліквідатором проведено наступні дії з реалізації виявленого майна банкрута.

20.10.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 27.10.2014 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 21.11.2014 аукціону з продажу майна банкрута, а саме нежитлових приміщень складу запасних частин, складу ПММ та автогаражу з комплексом будівель.

18.11.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 19.11.2014 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано повідомлення про визнання аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_1 таким, що не відбувся, у зв'язку з відсутністю бажаючих взяти участь в аукціоні.

27.11.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 04.12.2014 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 26.12.2014 повторного аукціону з продажу майна банкрута, а саме нежитлових приміщень складу запасних частин, складу ПММ та автогаражу з комплексом будівель.

22.12.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 26.12.2014 на сайті Міністерства юстиції України розміщено повідомлення про визнання аукціону з продажу майна банкрута таким що не відбувся, у зв'язку з відсутністю бажаючих взяти участь в аукціоні.

30.12.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 13.01.2015 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 06.02.2015 другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, а саме нежитлових приміщень складу запасних частин, складу ПММ та автогаражу з комплексом будівель.

В зв'язку з вибуттям нежитлових приміщень складу запасних частин та автогаражу з комплексом будівель з власності банкрута поза його волею, іншим шляхом, другий повторний аукціон з продажу нежитлових приміщень складу запасних частин та автогаражу з комплексом будівель, який було призначено на 06.02.2015 було скасовано за заявою ліквідатора від 22.01.2015.

06.02.2015 визначено переможця аукціону з продажу складу паливно-мастильних матеріалів за адресою АДРЕСА_8, про що складено протокол № 358.

За результатом проведеного аукціону ліквідатором, відповідно до ст. 75 Закону, за актом про передання права власності від 11.02.2015 право власності на куплене нерухоме майно передане переможцеві аукціону.

На підставі даного акту та протоколу проведення аукціону, нотаріус, відповідно до ст. 75 Закону, видав покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

09.12.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 16.12.2014 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 14.01.2015 аукціону з продажу майна банкрута, а саме нежитлових приміщень току та складів та сільськогосподарського обладнання зернотоку.

Відповідно до ч. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) ліквідатором на адресу комітету кредиторів та ПАТ "Креді Агріколь Банк" рекомендованими листами з повідомленнями про вручення направлено повідомлення № 02-01/629 від 10.12.2014 про початкову ціну, умови продажу, час та місце проведення аукціону з реалізації майна банкрута.

26.12.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 29.12.2014 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано повідомлення про визнання аукціону з продажу майна банкрута таким що не відбувся, у зв'язку з відсутністю бажаючих взяти участь в аукціоні.

30.12.2014 на сайті Вищого господарського суду України та 13.01.2015 на сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 06.02.2015 повторного аукціону з продажу майна банкрута, а саме нежитлових приміщень току та складів та сільськогосподарського обладнання зернотоку.

Відповідно до ч. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) ліквідатором на адресу комітету кредиторів та ПАТ "Креді Агріколь Банк" рекомендованими листами з повідомленнями про вручення направлено повідомлення № 02-01/667 від 31.12.2014 про початкову ціну, умови продажу, час та місце проведення аукціонів з реалізації майна банкрута.

06.02.2015 було визначено переможця аукціонів з продажу нежитлових приміщень току та складів, за адресою АДРЕСА_7 та сільськогосподарського обладнання зернотоку, за адресою АДРЕСА_7, про що було складено протоколи № 367 та № 368.

За результатом проведеного аукціону ліквідатором, відповідно до ст. 75 Закону, за актом про передання права власності від 11.02.2015 право власності на куплене нерухоме майно передане переможцеві аукціону.

На підставі даного акту та протоколу проведення аукціону, нотаріус, відповідно до ст. 75 Закону, видав покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

Також з переможцем аукціону укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання зернотоку від 11.02.2015 та за актом приймання-передачі майно передано покупцю.

Майно банкрута, яке за заявою ліквідатора знято з аукціону, а саме нежитлові приміщення складу запасних частин та автогаражу з комплексом будівель, незважаючи на те, що ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.09.2014 визнано недійсними договори купівлі-продажу від 09.11.2011 та від 12.06.2012 на підставі яких ПП "ЛАН-ЛФ-АГРО" набуло право власності на дане нерухоме майно, вибуло із власності банкрута, шляхом укладання між ПП "ЛАН-ЛФ-АГРО" (невласником майна) та ПП "ТРІСТІР" договорів купівлі-продажу майна від 29.10.2014. Про вказане свідчать інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 19.11.2014.

Оскільки нежитлове приміщення складу запасних частин по АДРЕСА_6 та нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель по АДРЕСА_5 вибули з власності ОСОБА_1 поза її волею іншим шляхом, ліквідатором до господарського суду Кіровоградської області подано заяву № 02-01/591 від 24.11.2014 про витребування майна з чужого незаконного володіння та заяву № 02-01/619 від 04.12.2014 про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 09.12.2014 по справі № 11/233 заяву № 02-01/619 від 04.12.2014 про вжиття заходів до забезпечення заяви № 02-01/591 від 24.11.2014 задоволено та заборонено ПП "ТРІСТІР" вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного нерухомого майна.

На адресу відділу ДВС Жовтоводського МУЮ ліквідатором направлено заяву № 02-01/22 від 13.01.2015 про відкриття виконавчого провадження стосовно ПП "ТРІСТІР". Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 461730 від 26.01.2015 відкрите виконавче провадження з примусового виконання ПП "ТРІСТІР" Ухвали суду від 09.12.2014 по справі № 11/233.

В свою чергу, з матеріалів звіту ліквідатора та справи вбачається, що ПП "ТРІСТІР" всупереч заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, нежитлове приміщення складу запасних частин, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель, яке розташоване по АДРЕСА_5, 13.12.2014, було передано ОСОБА_10 в іпотеку.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2015 у справі № 400/275/15-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.12.2014 шляхом продажу всього нерухомого майна ОСОБА_10 від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", за початковою ціною 60 000 грн з метою погашення заборгованості ПП "ТРІСТІР" перед ОСОБА_10 за договором позики від 13.12.2014 в сумі 60 000 грн.

27.04.2015 між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення складу запасних частин (АДРЕСА_6) та нежитлового приміщення автогаража з комплексом будівель (АДРЕСА_5), які були посвідченні нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровані в реєстрі за № 672 та № 671.

За апеляційною скаргою ліквідатора апеляційним судом Кіровоградської області рішенням від 08.09.2015 скасовано рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області, в задоволенні позову ОСОБА_10 до ПП "ТРІСТІР" відмовлено. Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 08.09.2015 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.12.2015 залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 22.04.2016 відмовлено позивачу у допуску справи до провадження Верховного суду України.

За клопотанням ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 № 02-01/225 від 08.06.2015 ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 02.07.2015 по справі № 11/233 залучено до участі у справі та до розгляду заяви № 02-01/591 від 24.11.2014 ліквідатора до ПП "ТРІСТІР" про витребування майна із чужого незаконного володіння іншого відповідача - ОСОБА_5.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 у справі №11/233 витребувано від ОСОБА_5 нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 та нежитлове приміщення складу запасних частин, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6, та повернено їх законному власнику - ОСОБА_1

20.06.2017 ліквідатором було проведено інвентаризацію основних засобів банкрута, про що складено інвентаризаційну відомість від 20.06.2017 та за результатами якої ліквідатором сформовано перелік ліквідаційної маси від 20.06.2017, до якого включено нежитлове приміщення автогаража з комплексом будівель по АДРЕСА_5 та нежитлове приміщення складу запасних частин по АДРЕСА_6. (т.11 а.с. 227-228)

23.08.2017 на сайті Вищого господарського суду України та на сайті Міністерства юстиції України опубліковано оголошення про проведення 26.09.2017 аукціону з продажу майна банкрута, а саме нежитлового приміщення автогаража з комплексом будівель по АДРЕСА_5 та нежитлового приміщення складу запасних частин по АДРЕСА_6.

Відповідно до ч. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) ліквідатором на адресу комітету кредиторів та ПАТ КБ "Надра" рекомендованими листами з повідомленнями про вручення направлено повідомлення № 02-01/242 від 23.08.2017 про початкову ціну, умови продажу, час та місце проведення аукціону з реалізації майна банкрута.

26.09.2017 на аукціоні з продажу майна банкрута визначено переможця, який запропонував найвищу ціну в порівнянні з іншими учасниками, про що складено протоколи про проведення аукціонів № 500 від 26.09.2017 та № 501 від 26.09.2017.

27.09.2017 з переможцем аукціону по лотам № 500 та 501 ліквідатором укладено договори купівлі-продажу та за актами про передання права власності від 27.09.2017 нерухоме майно банкрута передано покупцеві.

На підставі актів та протоколів проведення аукціону, нотаріус, відповідно до ст. 75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), видав покупцю свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні від 27.09.2017.

Загалом від реалізації майнових активів банкрута було отримано 1 796 869,31 грн., а саме:

- 10 193,76 грн від продажу складу паливно-мастильних матеріалів;

- 918 095,60 грн від продажу нежитлових приміщень току та складів;

- 344 400,00 грн від продажу сільськогосподарського обладнання зернотоку.

- 252 787,50 грн від продажу нежитлового приміщення автогаража з комплексом будівель;

- 271 392,45 грн від продажу нежитлового приміщення складу запасних частин, які, за відрахуванням винагороди організатора аукціону, зараховані на ліквідаційний рахунок банкрута відкритий у ПАТ КБ "Приватбанк".

Отримані від реалізації майна банкрута грошові кошти в сумі 1 796 869,31 грн ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 було розподілено в порядку, встановленому статтею 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) та з врахуванням наслідків недійсності правочинів, а саме:

- 296 447,40 грн оплата послуг УБ "Південь" за договорами № 30/14 від 26.06.2014 та від 02.02.2017 (утримано при перерахуванні отриманих від реалізації майна коштів на рахунок банкрута).

- 1 127 895,00 грн повернено ТОВ АФ "П'ятихатська" згідно заяви № 35 від 30.01.2015.

- 89 246,75 грн направлено на погашення вимог ПАТ КБ "Надра".

- 9 916,30 грн утримано додаткової винагороди ліквідатора при погашенні належних ПАТ КБ "Надра" сум кредиторської заборгованості, згідно ухвал господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2014 та від 23.06.2015.

- 90 000,00 грн утримано додаткової винагороди ліквідатора при погашенні належних ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" сум кредиторської заборгованості, згідно ухвал господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2014 та від 23.06.2015.

- 29 200,00 грн направлено на оплату послуг ФОП ОСОБА_11 за договорами № 80 від 02.10.2014 та № 31 від 31.07.2017.

- 306,00 грн на послуги ПАТ КБ "Приватбанк" (комісія за обслуговування рахунку банкрута та плата за РКО).

- 153 857,86 грн направлено на оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_4

Всього за наслідками ліквідаційної процедури задоволено вимоги кредиторів на загальну суму 1 156 363,30 грн, з яких: ФОП ОСОБА_2 - 203,00 грн; ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" - 1 056 669,25 грн; ПСП "Лан" - 203,00 грн; ТОВ "Петрівське-Плюс" - 125,00 грн; ПАТ КБ "Надра" - 99 163,05 грн.

Крім того, з матеріалів справи та звіту ліквідатора вбачається (та було предметом розгляду господарським судом скарги гр. ОСОБА_2 від 26.02.2018 № б/н), що під час виконання повноважень ліквідатора, арбітражним керуючим ОСОБА_6 використання грошових коштів в загальній сумі 305 315,73 грн не були підтверджені первинними документами.

Ухвалами господарського суду від 08.02.2013, 07.08.2013 та від 23.06.2015 у справі № 11/233 відмовлено арбітражному керуючому ОСОБА_6 в затвердженні звіту про оплату послуг та відшкодування витрат.

В зв'язку з викладеним, грошові кошти в сумі 305 315,73 грн підлягали поверненню до ліквідаційної маси та являлися дебіторською заборгованістю банкрута.

Враховуючи, що строк позовної давності за зобов'язаннями щодо повернення банкруту зазначених коштів сплив в 2014-2015 роках, ліквідатор, арбітражний керуючий ОСОБА_4 рішенням від 12.01.2018 обліковану в обліку суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 дебіторську заборгованість в сумі 305 315,73 грн визнав безнадійною дебіторською заборгованістю. Визнану дебіторську заборгованість в сумі 305 315,73 грн безнадійною списав з активів суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на інші операційні витрати.

Комітет кредиторів на засіданні 12.01.2018 постановив з метою завершення ліквідаційної процедури схвалити рішення про визнання дебіторської заборгованості суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 в сумі 305 315,73 грн у відповідності до пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, п.п. 4 та 11 Положення (стандарту) списання її з активів на інші операційні витрати. (т. 20 а.с. 96-97)

При здійсненні ліквідаційних заходів щодо суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на момент закінчення строку ліквідаційної процедури майна, яке можна включити у ліквідаційну масу, грошових коштів на рахунках в банківських установах не виявлено.

Вказані обставини підтверджуються наявними матеріалами справи, а саме: довідками Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області № 33-11-0.3-3608/2-14 від 24.06.2014, Головного управління Держземагентства в Харківській області № 33-20-9-7898/0/9-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у м. Києві № 33-26-0.23-3323/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Запорізькій області № 33-17-0.41-1412/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Закарпатській області № 33-7-0.4-4343/2-14 від 25.06.2014, Головного управління Держземагентства у Миколаївській області № 33-14-0.3-4135/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Чернігівській області № 33-25-0.2-4219/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства в Черкаській області № 21-23-0.42-2759/2-14 від 01.07.2014, Головного управління Держземагентства в Одеській області № 33-15-0.5-5135/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Донецькій області № 33-5-0.62-3917/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № 33-22-0.4-4222/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Львівській області № 33-13-0.4-5804/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Вінницькій області № 33-2-0.21-5703/2-14 від 25.06.2014, Головного управління Держземагентства в Луганській області № 33-12-0.41-3992/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Полтавській області № 33-16-0.5-3803/2-14 від 27.06.2014, Головного управління Держземагентства у Волинській області № 33-3-0.42-2638/2-14 від 25.06.2014, Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області № 33-9-0.4-818/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області № 33-4-0.2-5182/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Житомирській області № 33-6-0.3-3614/2-14 від 25.06.2014, Головного управління Держземагентства у Тернопільській області № 21-19-0.61-2368/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Херсонській області № 33-21-0.31-3129/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Чернівецькій області № 0-24-0.41-2561/2-14 від 26.06.2014, Головного управління Держземагентства у Запорізькій області № 33-8-0.2-4726/2-14 від 26.06.2014, відповідно до яких за банкрутом земельних ділянок не значиться; довідкою УДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 26.06.2014 № 10/1320 та довідкою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Олександрія, Олександрійського та Петрівського району при УМВС України в Кіровоградській області від 25.06.2014, відповідно до яких за банкрутом транспорті засоби не зареєстровані; довідкою Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області № 2726/05-06/1 від 25.06.2014, відповідно до якої за банкрутом сільськогосподарська техніка не зареєстрована; довідкою Департаменту льотної придатності Державіаслужби України № 20.01.19-7706 від 11.07.2014, відповідно до якої за банкрутом повітряні судна не зареєстровані; довідкою Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті № 1672-05/1/1-14 від 10.09.2014, відповідно до якої банкрут власником або судновласником суден не являється; довідкою Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області № 01-22-06/503 від 30.04.2015, відповідно до якої за банкрутом технологічні транспортні засоби, підіймальні споруди, парові та водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском, трубопроводи пари та гарячої води не реєструвалися; довідкою Міністерства доходів і зборів України № 4106/Б/99-99-18-03-04-14 від 24.06.2014, відповідно до якої банкрут не перебуває на обліку на митницях Міндоходів та не здійснює зовнішньоекономічну діяльність; довідкою Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 03/27/974 від 19.06.2014, відповідно до якої відсутня інформація щодо володіння банкрутом цінними паперами; довідкою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 10/01/22307 від 24.10.2017, відповідно до якого банкрут серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) відсутній; довідкою Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-302-522 від 29.09.2017, відповідно до якої в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів інформація щодо наявності у банкрута, як замовника будівництва, документів, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів відсутня; довідкою Державного космічного агентства України № 4591/10-К3.3/17 від 28.09.2017, відповідно до якої зареєстровані за банкрутом унікальні об'єкти космічної діяльності, космічної техніки відсутні. Ліцензія на право здійснення космічної діяльності банкруту не надавалась; довідкою Філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" ПАТ "Укрзалізниця" № 36/1194 від 27.09.2017, відповідно до якої за банкрутом вантажні вагони не зареєстровані. Банкрут не зареєстрований в Довіднику "Собственники грузовых вагонов государств-участников Содружества". В інформаційних базах відсутні відомості про зареєстровані локомотиви банкрута; архівною довідкою Петрівської дільниці КП "Олександрійського МБТІ" № 109 від 19.06.2014, згідно якої будинок по вул. Ульянова в с. Новомануйлівка не належить банкруту; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20211507 від 05.03.2015, відповідно до якого дані про корпоративні права банкрута відсутні; Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 27951902 від 10.10.2014, згідно якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо об'єктів нерухомого майна, яка належать банкруту відсутні.

З метою виявлення зареєстрованих за банкрутом об'єктів інтелектуальної власності ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 через мережу Інтернет здійснено пошук відомостей в Державному реєстрі патентів України на винаходи, Державному реєстрі патентів України на корисні моделі, Державному реєстрі патентів України на промислові зразки, Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг за результатами якого встановлено відсутність зареєстрованих за банкрутом об'єктів інтелектуальної власності.

Відповідно до довідки № 01-25/38 від 01.07.2014 Трудового архіву Петрівського району вбачається, що документи з кадрових питань банкрута до архіву не надходили.

Рахунок банкрута, який використовувався в ліквідаційній процедурі закрито, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" від 11.11.2017 № 171111SU16451421.

Крім того, вживаючи заходи, спрямовані на пошук та повернення майна банкрута та аналізуючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 27951902 від 10.10.2014 ліквідатор арбітражним керуючим ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 після порушення провадження у справі про банкрутство № 11/233 було відчужено за договорами дарування від 21.09.2007 року та від 27.09.2013 1/2 частки у спільній частковій власності на житловий будинок з господарськими побудовами, загальною площею 58,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Жовті Води вул. Гвардійська, 17 та 1/2 частки у праві спільної часткової власності на трикімнатну квартиру загальною площею 69,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання своїх повноважень, ліквідатором подано до господарського суду Кіровоградської області заяву про визнання договорів дарування недійсними № 02-01/541 від 17.10.2014.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 по справі № 11/233 заяву ліквідатора про визнання договорів дарування недійсними задоволено частково, визнано недійсним договір дарування від 27.09.2013, за умовами якого ОСОБА_1 було подаровано ОСОБА_12 1/2 частки у праві спільної часткової власності на трикімнатну квартиру загальною площею 69,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з дня його укладення.

В свою чергу, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017 по справі № 176/420/15-ц визнано недійсним договір про розірвання договору дарування 1/2 частки квартири від 27.12.2012.

З викладеного слідує, що власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 являлася ОСОБА_13 на підставі договору дарування від 05.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу ОСОБА_14 05.01.2008, зареєстрований в реєстрі за №14.

Однак, ОСОБА_1 не будучи власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 27.09.2013 подарувала її ОСОБА_12, про що було укладено договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_14 та зареєстрований в реєстрі за № 1010, який, як зазначено вище, в подальшому за заявою ліквідатора Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 по справі № 11/233 визнано недійсним з дня його укладення.

Оскільки Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2017 по справі № 176/420/15-ц визнано недійсним договір про розірвання договору дарування від 27.12.2012, після визнання Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2017 по справі № 11/233 недійсним договору дарування від 27.09.2013 ОСОБА_1 не набула право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Зазначені обставини унеможливили включення 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 до складу ліквідаційної маси, як це передбачено статтею 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI).

Під час проведення ліквідаційної процедури, керуючись ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) ліквідатором, арбітражним керуючим ОСОБА_4 здійснено всіх можливих ліквідаційних заходів стосовно провадження у справі про банкрутство.

Майнові активи та грошові кошти для ведення фінансово-господарської діяльності у підприємства-банкрута відсутні. Погасити кредиторську заборгованість банкрут не має можливості у зв'язку з відсутністю у нього будь-яких активів та грошових коштів.

За вказаних причин визнані ухвалою суду від 09.04.2008 вимоги до банкрута перед: ФОП ОСОБА_2 в сумі 224 450,00 грн.; ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" в сумі 81 143,09 грн.; ПСП "Лан" в сумі 687 478,93 грн.; ТОВ "Петрівське-Плюс" в сумі 981 526,50 грн.; ПАТ КБ "Надра" в сумі 246,01 грн. не можуть бути сплачені за рахунок майна банкрута і відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) вважаються погашеними за відсутністю майна банкрута.

Інші кредитори банкрута з вимогами до банкрута не зверталися.

На день складання ліквідаційного балансу банкрута, він не може продовжувати свою фінансово-господарську діяльність в зв'язку з відсутністю майнових активів та коштів достатніх для функціонування, як суб'єкт господарювання.

Комітет кредиторів на засіданні 31.01.2018 постановив звіт ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про виконану роботу від 31.01.2018 № 02-01/30 прийняти до відома та затвердити, ліквідаційний баланс суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 станом на 31.01.2018 затвердити; звіт про оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 від 31.01.2018 № 02-01/30 на загальну суму 177 523,10 грн (167 276,97 грн - оплата послуг та 10 246,13 грн - понесені витрати), із яких 153 857,86 грн. відшкодовано за рахунок коштів, отриманих в ліквідаційній процедурі затвердити. (т. 18 а.с. 36-37)

Відповідно ч. 2, ч. 9 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) збори кредиторів вважаються повноважними незалежно від кількості голосів кредиторів, які беруть участь у зборах, якщо всіх кредиторів було письмово повідомлено про час і місце проведення зборів відповідно до частини першої цієї статті. Кількість голосів кредиторів визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Ліквідатором надано докази направлення всім членам комітету кредиторів банкрута, в т.ч. ПСП "Лан", ТОВ "Петрівське Плюс", ПАТ КБ "Надра", повідомлення про збори комітету кредиторів 31.01.2018.

Зазначене свідчить про повноважність зборів комітету кредиторів 31.01.2018 та законність прийнятого на цих зборах рішення.

Згідно ч. 16 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Господарський суд ухвалою від 04.08.2014 затвердив оплату послуг ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_4 в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно, починаючи з 20.05.2014.

Обґрунтований звіт про оплату послуг, відшкодування витрат ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_4 за період з 20.05.2014 по 31.01.2018 на загальну суму 177 523,10 грн, з яких: 167 276,97 грн оплата послуг ліквідатора та 10 246,13 грн. понесені витрати (з яких за рахунок коштів, отриманих в ліквідаційній процедурі задоволено 153 857,86 грн (147 030,97 грн оплата послуг ліквідатора та 6 826,89 грн витрати ліквідатора) підтверджений матеріалами справи, що свідчить про проведення заходів в ліквідаційній процедурі банкрута та підлягає затвердженню господарським судом.

Заперечення з приводу затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута та звіту про оплату послуг та відшкодування витрат від кредиторів (крім заперечень гр. ОСОБА_2 від 26.02.2018 № б/н, твердження яких були предметом розгляду скарги гр. ОСОБА_2 від 26.02.2018 № б/н на дії та бездіяльність ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 які були досліджені господарським судом), до суду не надходили.

Суд вважає, що після завершення ліквідаційної процедури суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи у справі про банкрутство суд не може прийняти рішення щодо його ліквідації, оскільки виходячи із змісту Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за результатами розгляду ліквідаційного балансу при відсутності у банкрута майна господарський суд може винести ухвалу про ліквідацію лише юридичної особи - банкрута. Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарському суду не надані повноваження приймати рішення про ліквідацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи в зв'язку із визнанням його банкрутом.

На підставі ст. 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI) - звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута підлягають затвердженню господарським судом, підприємство-банкрут має бути припинено.

Провадження у даній справі підлягає припиненню відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI).

Керуючись ст. 3-1, 5, 24-25, 32, 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI), ст. 3, 12, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви № б/н від 23.02.2018 гр. ОСОБА_5 відмовити.

2. Скаргу № б/н від 20.03.2018 кредитора гр. ОСОБА_2 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_4 визнати необґрунтованою, в задоволені її вимог відмовити.

3. Звіт арбітражного керуючого ОСОБА_4 про оплату послуг та відшкодування витрат на загальну суму 177 523,10 грн (в т.ч.: оплата послуг арбітражного керуючого - 167 276,97 грн, витрати - 10 246,13 грн) затвердити.

4. Звіт ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 та ліквідаційний баланс банкрута суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_9) з доповненням № 02-01/58 від 22.02.2018, затвердити.

5. Припинити підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_9).

6. Провадження у справі припинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повну ухвалу складено 15.05.2018.

Примірники ухвали направити всім кредиторам, включеним до реєстру вимог кредиторів (п. 1 ухвали суду від 09.04.2008 року), замість ПАТ "Індустріально-експортний банк" - ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (за адресою: 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4), ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" від імені якого діє відділення "Полтавська міжрегіональна дирекція" (за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 52), банкруту, ліквідатору - арбітражному керуючому ОСОБА_4, Універсальній біржі "Південь" (вул. Садова, 3-в, м. Миколаїв, 54001), ПАТ КБ " Надра" (04053 м. Київ вул. Артема, 15), гр. ОСОБА_5 (49100, АДРЕСА_3), Олександрійській ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, Петрівській районній державній адміністрації Кіровоградської області, Головному управлінню статистики у Кіровоградській області, сектору з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.