РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"05" травня 2018 р. Справа № 5/25-38

Суддя Рівненського апеляційного господарського суду Грязнов В.В. розглянувши заяву розглянувши заяву ПАТ "Орлея" про відвід колегії суддів при розгляді апеляційних скарг Про-куратури Волинської області, Державної інноваційної фінансово-кредитної установи та Луцько-го районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юсти-ції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 19 лютого 2018 року у справі №5/25-38 (за скаргою Публічного акціонерного товариства "Орлея" на дії старшо-го виконавця Луцького РВ ДВС Головного ТУЮ у Волинській області)

за позовом Першого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в

особі Української державної інноваційної компанії в особі Рівненського

регіонального відділення

до Відкритого акціонерного товариства "Луцький райагропостач"

про звернення стягнення на заставлене майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: го-ловуюча суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А., суддя Огороднік К.М. перебувають апеляцій-ні скарги Прокуратури Волинської області, Державної інноваційної фінансово-кредитної устано-ви та Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального уп-равління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 19 лютого 2018 року у справі №5/25-38 (за скаргою Публічного акціонерного товариства "Орлея" на дії старшого виконавця Луцького РВ ДВС Головного ТУЮ у Волинській області) за позовом Пер-шого заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Української держав-ної інноваційної компанії в особі Рівненського регіонального відділення до Відкритого акціонер-ного товариства "Луцький райагропостач" про звернення стягнення на заставлене майно.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2018 року у справі №5/25-38 розгляд апеляційних скарг було відкладено на "03" травня 2018 року.

03 травня 2018 року від ПАТ "Орлея" надійшла заява про відвід колегії суддів, яка обґрун-тована тим, що в порушення норм господарсько-процесуального права головуюча суддя 18 квіт-ня 2018 року в судовому засіданні розпочала розгляд апеляційної скарги Луцького районного від-ділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області в якому представником останньо-го Будь С.Л. було заявлено клопотання про допит в якості свідка експерта-оцінювача ОСОБА_2 і лише після заявленого представником ПАТ "Орлея" адвокатом Кондратюк В.В. клопотан-ня про системне порушення процесуальних прав заявника колегією суддів, головуючою було оголошено ухвалу про об'єднання розгляду апеляційних скарг, розгляд яких призначено на 03 травня 2018р. Заявник також вважає, що в порушення частини 3 статті 269 ГПК України за усним клопотанням представника ДІФКУ Одинцова А.В. без погодження сторін у справі головуюча суд-дя Мамченко Ю.А., з чим погодились судді Саврій В.А., Огороднік К.М., - приєднала до матеріа-лів справи рецензію Волинської торгово-промислової палати від 15.03.2018р. на звіт про оцінку майна ПАТ "Орлея" проведений Рівненською торгово-промисловою палатою станом на 31 грудня 2017р. Приєднуючи даний звіт до матеріалів справи колегія суддів не з'ясувала чи виконані ви-моги частини 3 статті 72 ГПК України щодо подачі даного доказу сторонам у справі. Наведені об-ставини викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності головуючої судді Мамченко Ю.А. та суддів Саврія В.А., Огородніка К.М. при перегляді законної ухвали господарського суду Во-линської області від 19 лютого 2018 року у справі №5/25-38.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтова-ність. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує пи-тання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здій-снюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03 травня 2018р. за наслідками розгляду заяви ПАТ "Орлея" про відвід колегії суддів, керуючись нормами ст.39 ГПК України зу-пинено провадження у справі у зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про необґрунтованість вка-заних заяв.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2018р. для розгляду заяви ПАТ "Орлея" про відвід колегії суддів визначено суддю Грязнова В.В.

Так, розглянувши заяву ПАТ "Орлея" про відвід колегії суддів, суддя Грязнов В.В. не вба-чає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основ-них свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи неза-лежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/ 02) від 03.05.2007р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відпо-відно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного суд-ді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихи-льності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумні-ви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року зазначено наступ-не. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з ус-таленою практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та пове-дінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забе-зпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключи-ти будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'-єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктив-ний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не ли-ше здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалеж-ності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/ 01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та по-ведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихиль-ності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновле-ний, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасни-ків судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу до-помогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомо-гу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Розглядаючи заяву ПАТ "Орлея" про відвід колегії суддів, варто зазначити, що вона ґрунту-ється на припущеннях та суб'єктивній думці заявника, не підтверджена жодними доказами.

В разі незгоди із остаточним рішенням заявник не позбавлений оскаржити його.

Враховуючи викладені вище приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що наведені ПАТ "Орлея" в заяві про відвід колегії суд-дів обставини та доводи у її обґрунтування, базуються на припущеннях, не підтверджені належ-ними і допустимими доказами та не є підставою для відводу суддів в розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, а тому така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ "Орлея" у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі: головую-ча суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А., суддя Огороднік К.М. у справі № 5/25-38.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Грязнов В.В.