ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018м. ДніпроСправа № 904/1204/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом ОСОБА_1 (52204, АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пров. Капітальний, 2, )

про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

26.03.18р. до господарського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" ( 52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що у день звільнення не отримав остаточного розрахунку, що є порушенням ст. 116 КЗпП України.

Також позивач просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.04.2018р. з викликом сторін.

Ухвалою суду від 30.03.18р. виправлено описку в резулятивній частині ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. по справі № 904/1204/18, вказавши наступне: Призначити судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 16.05.2018 о 12:30 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання № 2-201 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1 та Запропонувати учасникам справи подати до суду: позивачу: надати суду розрахунок середнього заробітку за затримки розрахунку на 16.05.2018р. (включно)

У судове засідання 16.05.2018р. сторони не з'явились.

Відповідач відзив на виконання вимог ухвали суду від 26.03.2018р. не надав, причини неявки суду не повідомив.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була направлена відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у позовній заяві.

Ухвали суду від 26.03.2018р. та від 30.03.18р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, була отримана відповідачем 19.04.2018р. про що свідчить направлені судом рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, відповідача відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 16.05.2018р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 19.02.2013р. прийнятий на роботу до ТОВ "ВОСТОК-РУДА" (наказ № 37 Лс), що підтверджується копією трудової книжки позивача, що міститься в матеріалах справи.

18.05.15р. позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (наказ № 115 Лс) - за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, за належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені в статті суму мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи (довідки ТОВ "ВОСТОК-РУДА" № 40 від 14.03.18р.) загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 6 867,03грн.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу при звільненні працівнику всіх сум, що належить йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 6 867,03 (заборгованість по заробітній платі).

У зв'язку з тим, що позивачеві не було виплачено належну йому заробітну плату, позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію середнього заробітку, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплати за останній 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарухвання виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарі) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р.)

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстава ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доводе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до наданого позивачем та відповідачем довідки, господарським судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача становить 113,62 грн., а період затримки розрахунку при звільненні з 19.05.2015 р. по день ухвалення судового рішення - 16.05.2018 р., становить 750 робочих днів.

Таким чином, на користь позивача підлягає до стягнення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 85 215,00 грн., виходячи з розрахунку: 113,62 грн. х 750 робочих днів.

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації заробітку за несвоєчасній розрахунок при звільненні задовольняються господарським судом у розмірі 85 215,00 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 762,00 грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в дохід державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, ) на користь ОСОБА_1 (52204, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 6 867 (шість тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 03 коп. - суму заборгованості по заробітній платі, 85 215 (вісімдесят п'ять тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 00 коп. - сума компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.05.2015р. по 16.05.2018р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, пров. Капітальний, 2, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.05.2018р.

Суддя І.В. Владимиренко