РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/23041/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

до: публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про розірвання договору та стягнення 24 583,40 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Баринова О.І.

Представники:

від позивача - Гамей В.В. - пред.за дов.

від відповідача - Семеняк С.В. - пред. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" до публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про розірвання договору та стягнення 24 583,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» з 12 квітня 2016 року набуло право власності на приміщення, яке орендує відповідач за договором найму (оренди) нерухомого майна від 08.09.2006р., в зв'язку з чим до позивача перейшли права та обов'язки наймодавця за Договором. Позивач зазначає, що відповідач не сплачує орендну плату, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 24 583,40 грн. по сплаті орендної плати за травень 2017р, серпень 2017 року, листопад 2017 року та грудень 2017р. Позивач, в зв'язку з несплатою орендної плати відповідачем, просить суд розірвати Договір найму (оренди) нерухомого майна від 08.09.2006р. внаслідок допущення істотного порушення умов договору оренди відповідачем та посилається на норми ст.782 ЦК України, якою передбачено право наймодавця відмовитися від договору найму (оренди) у разі несплати відповідачем орендної плати протягом 3-х місяці підряд.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що суму боргу по орендній платі в розмірі 24 583,40 грн. ним було сплачено, істотні порушення умов договору відсутні.

В судовому засіданні 27.03.2018р. судом ухвалено закрити підготовче провадження, призначити розгляд справи по суті на 26.04.2018р.

В судовому засіданні 26.04.2018р. розпочато розгляд справи №910/23041/17 по суті.

У судовому засіданні 26.04.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Рубікон Лтд» (наймодавець) та акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (наймач) укладено Договір найму (оренди) нерухомого майна від 08.09.2006р. (далі - договір).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Договору наймодавець зобов'язується передати, а наймач прийняти в платне, строкове володіння та користування належну ТОВ «Рубікон Лтд» частину нерухомого майна - адміністративно-виробничі приміщення готелю «Карпати», що розташовані за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна по вул. Грушевського 2, позначені в плані літ. «А», а саме: кімната площею 21,7 кв. м.; кімната площею 46, 2 кв. м.; коридор площею 13,2 кв. м. що розташовані на першому поверсі, кімната площею 54, 9 кв. м.; кімната площею 39, 2 кв. м.; кімната площею 25, 3 кв. м.; кімната площею 13, 6 кв. м.; коридор площею 35, 2 кв. м.; кімната площею 14, 8 кв. м.; кімната площею 4, 2 кв. м.; санвузол площею 6, 9 кв. м., що розташовані на другому поверсі та сходові клітки площею 15, 3 кв. м., далі - об'єкт оренди.

У підпункті 3.1 пункту 3 Договору встановлено, що плата за користування об'єктом оренди (орендна плата) сплачується наймачем щомісячно за час фактичного користування об'єктом оренди (тобто з моменту передачі об'єкта оренди за актом до моменту повернення об'єкта оренди з користування) у національній валюті України у безготівковій формі на підставі виставлених наймодавцем рахунків шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний банківський рахунок наймодавця.

28 грудня 2012 року між ТОВ «Рубікон Лтд» та публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про внесення змін до договору найму (оренди) нерухомого майна (далі - Договір про внесення змін).

Відповідно до п. 1 Договору про внесення змін сторони пункт 1.1. Договору найму (оренди) вирішили викласти в іншій редакції.

У Договорі про внесення змін сторони договору виклали підпункт 3.2. пункту 3 в наступній редакції: щомісячна орендна плата за користування приміщенням встановлюється із розрахунку 25, 25 грн за один метр квадратний орендованої площі та становить у загальній сумі 6 145, 8 грн.

22.01.2008р. між публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (надалі - «Банк») та малим підприємством «ІМАНД» (надалі - «Позичальник») було укладено Генеральну угоду № 16.07- 03/08 від 22 січня 2008 року (надалі - «Генеральна угода»). На підставі Генеральної угоди між банком та позичальником було укладено Кредитний договір № 16.07- 03/08-СК від 22 січня 2008 року, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі, що становить 1 150 000 грн. та Договір про відкриття кредитної лінії №16.08-03/08-КЛ від 22 січня 2008 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою та Кредитними договорами 17 вересня 2013 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУБІКОН ЛТД» (надалі - «Іпотекодавець») було укладено Іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Вірстюком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1812 (надалі - «Договір іпотеки»).

Відповідно до Договору іпотеки, предметом іпотеки є: торгово-офісні приміщення, загальною площею 436,5 кв. м, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, місто Надвірна, вулиця Грушевського, будинок 2 (два), приміщення 3 (три) (надалі - «Предмет іпотеки»).

Між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року, Додаткову угоду №1 від 27 листопада 2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18 листопада 2015 року та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 01 грудня 2015 року, відповідно до яких Банк відступив право вимоги за Кредитними договорами та Договором іпотеки, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс».

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» з 12 квітня 2016 року набуло право власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором б/н, який 17 вересня 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Вірстюком Т.В., зареєстрований в реєстрі за №1812, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РУБІКОН ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» а саме на: торгово-офісні приміщення, загальною площею 436,5 (чотириста тридцять шість цілих п'ять десятих) кв. м, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, місто Надвірна, вулиця Грушевського, будинок 2 (два), приміщення 3 (три), що підтверджується Інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до положень ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

На підставі того, що ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» набуло право власності на торгово-офісні приміщення, загальною площею 436,5 (чотириста тридцять шість цілих п'ять десятих) кв. м, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, місто Надвірна, вулиця Грушевського, будинок 2 (два), приміщення 3 (три) до складу яких входить Об'єкт оренди за Договором найму (оренди), відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» є правонаступником прав та обов'язків ТОВ «Рубікон Лтд» за Договором найму (оренди).

Відповідачу про зміну власника орендованого приміщення було відомо, що зокрема підтверджується листом від 13.02.2017 № 101/123 та листом від 30.03.2017 № 101/276, здійснення відповідачем перерахування орендної плати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на виставлені рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» за користування Об'єктом оренди, а також підписання актів здачі-прийняття робіт № ОУ-0000024, № ОУ-0000002, № ОУ-0000001, які скріплені печатками відповідача і підтверджують надання послуг з оренди приміщення.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що ним за травень надіслано відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000020 від 12.05.2017, який отриманий 08.08.2017, розрахунок по якому не здійснено станом на дату подання позову;

за червень надіслало рахунок-фактуру № СФ-0000031 від 07.07.2017, який отриманий 14.07.2017, розрахунок по якому здійснено 05.07.2017 за рахунком-фактурою № СФ-0000025 від 08.06.2017;

за липень надіслало рахунок-фактуру № СФ-0000036 від 02.08.2017, який отриманий 08.08.2017, розрахунок по якому здійснено 29.08.2017;

за серпень надіслало акт № ОУ-0000083 здачі-прийняття робіт в якому міститься перелік виконаних робіт, а також банківські реквізити рахунку, котрий отриманий в двох екземплярах 12.09.2017, розрахунок за послуги з оренди приміщення за серпень станом на дату подання позову не здійснений;

за вересень надіслано рахунок-фактуру № СФ-0000045 від 01.09.2017, який отриманий 12.09.2017, розрахунок по якому здійснено 19.10.2017;

за жовтень надіслано рахунок-фактуру № СФ-0000052 від 02.10.2017, який отриманий 06.10.2017, розрахунок по якому здійснено 16.11.2017

за листопад надіслано рахунок-фактуру № СФ-0000062 від 01.11.2017, який отримано 07.11.2017, розрахунок по якому не здійснено станом на дату подання позову.

за грудень надіслано рахунок-фактуру № СФ-0000072 від 01.12.2017, який отримано 08.12.2017, розрахунок по якому не здійснено станом на дату подання позову.

Позивач зазначає, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 24 583,40 грн за травень 2017р, серпень 2017 року, листопад 2017 року та грудень 2017р, в зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача 24 583,40 грн - заборгованості по сплаті орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч.4 ст.286 ГК України строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачено позивачу суму заборгованості в розмірі 24 583,40 грн за травень 2017р, серпень 2017 року, листопад 2017 року та грудень 2017р, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи, в зв'язку з чим провадження у справі в частині стягнення з відповідача 24 583,40 грн - суми боргу по сплаті орендної плати підлягає закриттю на підставі п.2 ст.231 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги про розірвання договору найму (оренди) нерухомого майна від 08.09.2006р. задоволенню судом не підлягають, виходячи з наступного.

Як на підставу для задоволення вимог про розірвання договору найму (оренди) позивач посилається на те, що відповідачем внаслідок не сплати орендної плати протягом травня, серпня, листопада, грудня 2017 року допущено істотне порушення умов договору, що є підставою для розірвання договору оренди згідно ч.2 ст.651 ЦК України. Також позивач зазначає, що статтею 782 ЦК України передбачено право наймодавця на односторонню відмову від договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Таким чином, наймодавець має право односторонньої відмови від договору оренди за умови несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Судом встановлено, що орендна плата за травень 2017 року сплачена відповідачем у грудні 2017р. згідно платіжного доручення №645657 від 22.12.2017р., орендна плата за червень 2017р. сплачена відповідачем у липні 2017р. згідно платіжного доручення №605211 від 05.07.2017р., орендна плата за липень 2017р. сплачена відповідачем у серпні 2017р. згідно платіжного доручення №616872 від 29.08.2017р., орендна плата за серпень 2017р. сплачена у грудні 2017р. згідно платіжного доручення №645634 від 22.12.2017р., орендна плата за вересень 2017р. сплачена у жовтні 2017р. згідно платіжного доручення №628426 від 19.10.2017р., орендна плата за жовтень 2017 року сплачена відповідачем у листопаді 2017 року згідно платіжного доручення №635239 від 16.11.2017р., орендна плата за листопад 2017р. сплачена відповідачем у грудні 2017 року згідно платіжного доручення №644455 від 20.12.2017р., орендна плата за грудень 2017 року сплачена відповідачем у грудні 2017 року згідно платіжного доручення №645656 від 22.12.2017р.

Таким чином, відповідачем сплачувалася орендна плата в наступному місяці після місяця користування приміщенням та допущено прострочення оплати за травень 2017р. та за серпень 2017 року.

Отже, матеріалами справи не підтверджується не здійснення оплати відповідачем орендної плати протягом трьох місяців підряд, що виключає можливість застосування позивачем встановленого статтею 782 ЦК України права на односторонню відмову від договору оренди.

Частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною вище нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Як встановлено судом, до позивача перейшли права та обов'язки наймодавця за Договором найму (оренди) нерухомого майна від 08.09.2006р., в зв'язку з чим позивач має правомірно розраховувати на отримання орендної плати від відповідача на підставі договору оренди.

З огляду на те, що відповідачем сплачено орендну плату в розмірі 24 583,40 грн, на підтвердження чого долучені платіжні доручення, оплата оренди здійснювалась відповідачем в наступному місяці після місяця користування приміщенням, доказів того, що відповідачем не було здійснено оплату оренди протягом трьох місяців підряд матеріали справи не місять, як і не місять доказів понесення позивачем збитків або неотримання позивачем того, на що він має право розраховувати за договором оренди, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність істотного порушення умов Договору найму (оренди) нерухомого майна від 08.09.2006р. При цьому здійснення прострочення оплати оренди за травень 2017р. та за серпень 2017 року не може бути розцінено судом як істотне порушення умов Договору, а є підставою для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №910/23041/17 в частині стягнення з публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 24 583,40 грн - закрити.

2. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м.Київ, вул.ЛЄСКОВА, будинок 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (01004, м.Київ, вул.Шовковична, будинок 42-44, офіс 13-В, ) 1600 (тисячу шістсот) грн 00 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 03.05.18