ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 квітня 2018 р.

Справа № 903/194/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 903/194/18

за позовом приватного акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Луцької міської філії, м.Луцьк

до органу самоорганізації населення – будинкового комітету “Калина”, м. Луцьк

про стягнення 370,72 грн.,

у присутності представників:

від позивача:н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

приватне акціонерне товариство “Волиньобленерго” в особі Луцької міської філії звернулося з позовною заявою до господарського суду, в якій просить стягнути з відповідача - органу самоорганізації населення – будинкового комітету “Калина” 1314,88 грн., з них: 944,16 грн. заборгованості за активну електричну енергію, 244,37 грн. пені, 25,68 грн. процентів річних, 244,37 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору № 529-1927000 від 22.10.2008р. про постачання електричної енергії щодо повного та своєчасного розрахунку за електричну енергію.

Позивачем на підставі ст. 249 ГПК України подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.03.2018р. було постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; задовольнити клопотання позивача та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначити на 18.04.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони були повідомлені про дату і час розгляду справи, однак в судове засідання 18.04.2018р. не з’явились.

28.03.2018р. позивач подав заяву № 02-12/709 від 28.03.2018р., в якій зазначив, що станом на 28.03.2018р. заборгованість сплачена відповідачем в повному обсязі.

Вимоги позивача підлягають до задоволення частково з огляду на таке.

22.10.2008р. між Луцькою міською філією відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» та органом самоорганізації населення - будинковим комітетом «Калина» було укладено договір про постачання електричної енергії № 529-1927000.

Згідно з р. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

Згідно з п. п. 2.2.3 п. 2.2. договору відповідач зобов’язувався оплачувати постачальнику електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 «Порядок розрахунків» та № 3 «Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 2 додатку № 2 до договору передбачено, що постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 3 операційних дні від дня отримання споживачем рахунку.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії № 529-1927000 позивач передавав відповідачу електричну енергію, що підтверджується копіями рахунків, доданими до матеріалів справи.

Відповідач вартість переданої йому електроенергії в повному обсязі не оплатив.

У зв’язку з цим за відповідачем виникла заборгованість перед позивачем за передану за договором електричну енергію, яка станом на 21.03.2018р. становила 944,16 грн.

28.03.2018р. позивач подав заяву № 02-12/709 від 28.03.2018р. в якій зазначив, що станом на 28.03.2018р. заборгованість сплачена відповідачем в повному обсязі.

Згідно з ч.1 п. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, провадження у справі в частині стягнення 944,16 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі ч.1 п. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з р. 2.2. договору про постачання електричної енергії № 529-1927000 споживач зобов’язується виконувати умови цього договору, оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 «Порядок розрахунків» та № 3 «Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Як вбачається із матеріалів справи позивач належним чином виконував взяті на себе зобов’язання згідно з договором про постачання електричної енергії. Проте, відповідач порушив договірні зобов’язання, оскільки не перерахував своєчасно коштів за електричну енергію.

Відповідно до рахунку № 529-1927000/11/1 від 15.11.2016р. відповідачем отримано електричну енергію на суму 1 562,20 грн., рахунок вручено 18.11.2016р., відповідно до рахунку № 529-1927000/12/1 від 16.12.2016р. отримано електроенергію на суму 1 657,66 грн., рахунок вручено 21.12.2016р., відповідно до рахунку № 529-1927000/1/ від 16.01.2017р. отримано електроенергію на суму 2 113,02 грн., рахунок вручено 20.01.2017р., відповідно до рахунку529-1927000/6/1 від 15.06.2017р. отримано електроенергію на суму 238,98 грн., рахунок вручено 30.06.2017р., відповідно до рахунку № 529-1927000/8/1 від 16.08.2017р. електроенергію отримано на суму 482,16 грн., рахунок вручено 18.08.2017р., відповідно до рахунку № 529-1927000/9/1 від 15.09.2017р. отримано електроенергію на суму 885,36 грн., рахунок вручено 29.09.2017р., відповідно до рахунку № 529-1927000/10/1 від 16.10.2017р. отримано електроенергію на суму 572,88 грн., рахунок вручено 23.10.2017р., відповідно до рахунку отримано електроенергію на суму 1063,44 грн., рахунок вручено 21.12.2017р., відповідно до рахунку № 529-1927000/11/1 від 15.11.2017р. отримано електроенергію на суму 947,52 грн., рахунок вручено 17.11.2017р., відповідно до рахунку № 529-1927000/12/1 від 16.12.2017р. відповідно до рахунку 529-1927000/2/1 від 13.02.2018р. отримано електроенергію на суму 944,16 грн., рахунок вручено 18.02.2018р.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільног кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього договору з порушенням термінів, визначених додатком № 2 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійно облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно з п. 4.2.1.договору відповідачу нараховано 244,37 грн. пені за періоди з 21.12.2016р. по 21.12.2016р., з 21.01.2017р. по 23.01.2017р., з 23.01.2017р. по 16.02.2017р., з 21.02.2017р. по 20.03.2017р., з 21.07.2017р. по 20.08.2017р., з 21.09.2017р. по 24.09.2017р., з 21.10.2017р. по 26.10.2017р., 27.10.2017р. по 14.12.2017р., з 15.12.2017р. по 23.01.2018р., з 21.11.2017р. по 14.12.2017р., з 15.12.2017р. по 23.01.2018р., з 24.01.2018р. по 25.01.2018р., з 25.01.2018р. по 12.02.2018р., з 21.12.2017р. по 25.01.2018р., з 26.01.2018р. по 12.02.2018р. з 21.01.2018р. по 25.01.2018р., з 26.01.2018р. по 12.02.2018р., з 21.03.2018р. по 21.03.2018р.

Судом встановлено, що відповідачем були порушені визначені договором строки оплати наданих послуг, а тому є підстави для стягнення з відповідача 244,37 грн. пені, нарахованої за прострочення виконання зобов’язання з оплати вартості переданої електричної енергії.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії, встановлених п. 2 додатку № 2 «Порядок розрахунків», з нього на підставі ст.625 Цивільного кодексу України слід також стягнути 25,68 грн. процентів річних та 100,67 грн. збитків, завданих інфляцією.

У зв’язку із частковим задоволенням позову судові витрати на підставі п. 3 ч. 4 ст.129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 610, 611, 526, 625, 599, ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230-232 Господарського кодексу України ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 944,16 грн. заборгованості закрити.

3. Стягнути із органу самоорганізації населення – будинкового комітету “Калина” (вул. Орджонікідзе, 30, м. Луцьк, Волинська область, код 35963778) на користь приватного акціонерного товариства “Волиньобленерго” в особі Луцької міської філії (вул. Залізнична, 1, м. Луцьк, код 00131512) 370,72 грн. з них: 244 грн. 37 коп. пені, 100 грн. 67 коп. збитків, завданих інфляцією, 25 грн. 68 коп. процентів річних; 1 265,22 витрат, пов’язаних з оплатою судового збору.

Повне рішення складено: 20.04.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя                                                                                                     І. О. Якушева