ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018м. ДніпроСправа № 904/10466/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01011, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (55001, м. Южноукраїнськ Миколаївської області, промзона; ідентифікаційний код 20915546)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" (49000, м. Дніпро, вул. Орлина, 33-А; ідентифікаційний код 36727124)

про стягнення 195 грн. 41 коп.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№10463/17 від 18.12.2017р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" 195 грн. 41 коп. - пені за порушення строків поставки товару на підставі договору від 03.10.2017р. №53-123-01-17-03693 на постачання товару.

Відповідач відзиву на позов не надав, його представник у судові засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отриманням 02.04.2018р. копії ухвали суду від 20.03.2018р. (а.с.39).

Крім того, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням (вх.№68880/17 від 18.12.2017р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/10466/17, відмовлено у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 26.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2018р. відкладено розгляд справи по суті (спрощене позовне провадження) на 22.02.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018р. вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 20.03.2018р.

Позивач у клопотанні (вх.№11979/18 від 19.03.2018р.) просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, посилаючись на те, що: - участь представника позивача у засіданні суду безпосередньо у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області зумовить відволікання працівника від його основних обов'язків на кілька діб, що пов'язано із значною територіальною віддаленістю Господарського суду Дніпропетровської області від місця знаходження (проживання) представника позивача; - сума грошових коштів, витрачених на відрядження представника відповідача до міста Дніпро з урахуванням витрат на його проживання, добових, проїзд на міжміському та міському транспорті (т.ч. у зворотному напрямку) є суттєво більшою у порівнянні із сумою грошових коштів, що стягується за позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 18.04.2018р.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017р. між позивачем - Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція", як покупець, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс", як постачальником, було укладено договір №53-123-01-17-03693 на постачання товару (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти і сплатити товар - код СРV 35110000-8 по ДК 021:2015 - Протипожежне, рятувальне та захисне обладнання (протипожежне, рятувальне та захисне обладнання), а саме ОСОБА_1 - 6шт (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (додаток до договору №1), що є невід'ємною частиною договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2016 року.

Договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами, та скріплення печаткою. Дія терміну Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 12.1 Договору, та закінчується 31.12.2018 (пункти 12.1 та 12.2 Договору).

У відповідності до пунктів 2.1 та 2.2 Договору загальна вартість товару складає: разом: 7 080,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 1 416,00 грн. Всього з ПДВ: 8 496,00 грн. За договором оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару згідно специфікації №1 (Додаток до договору №1), та виконання постачальником умов пунктів 3.2, 5.1 Договору.

Відповідно до специфікації (Додатку №1 до Договору) визначено, що постачальник зобов'язувався поставити покупцю товар - ОСОБА_1, технічні характеристики - ГОСТ 2217-76 в кількості 6 шт. на загальну суму 7 080 грн. 00 коп. без ПДВ, ПДВ 20% - 1 416 грн. 00 коп. Всього: 8 496 грн. 00 коп. (а.с.18).

Згідно з пунктом 3.1 Договору постачання здійснюється: з 01.11.2017 по 15.11.2017, транспортом постачальника на умовах: - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство" ВПЮУАЕС, (для резидента України) відповідно до Правил Інкотермс-2010; термін постачання може бути змінений за погодженням сторін, шляхом обміну листами.

Підпунктом 11.3.1 Договору передбачено, що постачальник зобов'язується забезпечити постачання товарів у строки, встановлені Договором.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на 08.12.2017р. постачальником не здійснено поставку товару відповідно до умов договору та специфікації.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк поставки товару є таким, що настав і відповідач повинен був поставити позивачу товар до 15.11.2017р., проте на даний час постачання товару не здійснено.

На момент розгляду справи доказів поставки товару у повному обсязі відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (частина 2 статті 231 Господарського кодексу України).

У пункті 4.1 Договору сторони погодили, що у разі порушення зобов'язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Отже, пеня за порушення термінів поставки товару згідно розрахунку становить 195 грн. 41 коп. (з 16.11.2017р. по 08.12.2017р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 1 600 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техно-Люкс" (49000, м. Дніпро, вул. Орлина, 33-А; ідентифікаційний код 36727124) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01011, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (55001, м. Южноукраїнськ Миколаївської області, промзона; ідентифікаційний код 20915546) 195 (сто дев'яноста п'ять) грн. 41 коп. - пені та 1 600 (одна тисяч шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

20.04.2018