ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1563/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Пількова К.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу державного підприємства "Енергоринок",

на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2017 (головуючий суддя Кротінова О.В.)

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2017 (головуючий Радіонова О.О., судді: Стойка О.В. і Чернота Л.Ф.),

прийнятих за наслідками розгляду заяви публічного акціонерного товариства"ДТЕК Донецькобленерго" в частині розстрочення виконання рішення

у справі № 905/1563/16

за позовом державного підприємства "Енергоринок" (далі - Підприємство),

до публічного акціонерного товариства"ДТЕК Донецькобленерго" (далі - Товариство),

про стягнення 132 107 427,13 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Підприємство звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства про стягнення 132 107 427,13 грн., з яких основна заборгованість за договором №11296/01 від 12.06.2015 у розмірі 115 730 638,91 грн., пеня у розмірі 13 124 519,08 грн., штраф у розмірі 115 730,64 грн., 3% річних у розмірі 942 520,96 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 194 017,54 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.09.2016 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Товариства основну заборгованість у розмірі 115 730 638,91 грн., пеню у розмірі 1 311 288,39 грн. (зменшену за клопотанням Товариства на 90%), штраф у розмірі 115 730,64 грн., 3% річних у розмірі 942 520,96 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 121 453,15 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 36 689,84 грн., у зв'язку з чим викладено пункт 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" на користь державного підприємства "Енергоринок" основної заборгованості за куплену у липні-грудні 2015 року різницю перетоків електричної енергії у розмірі 115 730 638,91 грн., пені у розмірі 1 311 288,39 грн., штраф у розмірі 115 730,64 грн., 3% річних в розмірі 942 520,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 084 763,31грн. та судовий збір у розмірі 204 940,53 грн.". В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 та рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016 скасовано в частині наслідків розгляду позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 194 017,54 грн. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Товариство звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про розстрочку виконання рішення суду (з урахуванням уточнень до заяви про розстрочку виконання рішення суду), в якій просило суд розстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016, частково зміненого постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 та рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2017 на залишок заборгованості у розмірі 119 836 517,89 грн. шляхом погашення боргу протягом 5 років, починаючи з вересня 2017 року згідно з наданим Товариством графіком.

Заяви мотивована тим, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі. На підтвердження чого Товариством надано: сертифікат Торгово-промислової палати України № 2123 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили); висновки незалежного аудитора щодо фінансової звітності Товариства станом на 30.06.2017 (аудиторський висновок ТОВ "Макаудитсервіс" від 25.07.2017); довідку про відхилення основних показників діяльності Товариства за перше півріччя 2017 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.10.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2017, заяву Товариства в частині розстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016, частково зміненого постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 та з врахуванням рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2017 на залишок заборгованості у розмірі 119 836 517,89 грн., шляхом погашення боргу протягом 5 років за відповідним графіком, задоволено частково. Розстрочено Товариству виконання рішення господарського суду Донецької області по справі № 905/1563/16 в частині стягнення 119 836 517,89 грн. (115 730 638,91 грн. основного боргу, 942 520,93 грн. 3% річних, 1 311 288,39 грн. пені, 115 730,64 грн. штрафу, 1530 694,75 грн. інфляційних втрат та судового збору у розмірі 205 644,27 грн.) строком на 3 роки 8 місяців, за наступним графіком:

- у жовтні 2017 року - 100 000,00 грн. (складові: 34 091,99 грн. сума основного боргу, 23 000,00 грн. сума інфляційних втрат, 15 451,16 грн. сума 3% річних, 21 496,53 грн. пеня, 1 897,22 грн. штраф, 3 359,69 грн. судовий збір за наказом від 04.11.2016, 703,41 грн. судовий збір за наказом від 25.04.2017);

- з листопада 2017 року по серпень 2020 року з щомісячним платежем у сумі - 100 000,00 грн. (складові: 34 795,40 грн. сума основного боргу, 23 000,00 грн. сума інфляційних втрат, 15 451,16 грн. сума 3% річних, 21 496,53 грн. пеня, 1 897,22 грн. штраф, 3 359,69 грн. судовий збір за наказом від 04.11.2016);

- з вересня 2020 року по квітень 2021 року з щомісячним платежем у сумі - 12 926 279,75 грн. (складові: 12 723 722,59 грн. сума основного боргу, 80 632,75 грн. сума інфляційних втрат, 44 636,70 грн. сума 3% річних, 62 101,09 грн. пеня, 5 480,88 грн. штраф, 9 705,74 грн. судовий збір за наказом від 04.11.2016);

- у травні 2021 року - 12 926 279,89 грн. (складові: 12 723 722,60 грн. сума основного боргу, 80 632,75 грн. сума інфляційних втрат, 44 636,73 грн. сума 3% річних, 62 101,12 грн. пеня, 5 480,90 грн. штраф, 9 705,79 грн. судовий збір за наказом від 04.11.2016). У задоволенні решти вимог відмовив, з посиланням на статтю 121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; в редакції, чинній до 15.12.2017).

Оскаржувані судові рішення мотивовані доведеністю скрутного фінансового становища Товариства, викликаного особливими, винятковими обставинами та обставинами непереборної сили, що не залежали від волі останнього, з урахуванням справедливої рівноваги та балансу інтересів сторін.

Не погоджуючись з ухвалою і постановою судів попередніх інстанцій, Підприємство звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства про розстрочку виконання рішення суду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень було неправильно застосовано положення статті 121 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), а саме судами залишено поза увагою, що майновий стан Товариства не може вважатись обставиною, яка надає підстави для розстрочки виконання рішення суду.

Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що Підприємство звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення 115 730 638,91 грн. боргу, 13 124 519,09 грн. пені, 115 730,64 грн. штрафу, 2 194 017,54 грн. інфляційних втрат, 942 520,96 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.09.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства на користь Підприємства 115 730 638, 91 грн. основного боргу, 1 311 288, 39 грн. пені, 942 520, 96 грн. 3 % річних, 1 121 453, 15 грн. інфляційних втрат, 115 730, 62 грн. судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 36 689,84 грн., викладено пункт 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Стягнути з Товариства на користь Підприємства основну заборгованість за куплену у липні-грудні 2015 року різницю перетоків електричної енергії у розмірі 115 730 638,91 грн.; пеню у розмірі 1 311 288,39 грн.; штраф у розмірі 115 730,64 грн.; 3% річних у розмірі 942 520,96 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1 084 763,31 грн. та судовий збір у розмірі 204 940,53 грн." У іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016 у справі № 905/1563/16 залишено без змін.

На виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 у справі № 905/1563/16 судом першої інстанції було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016 та рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016 скасовано в частині наслідків розгляду позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 194 017,54 грн. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області. В решті рішення та постанову залишено без змін.

Під час нового розгляду рішенням господарського суду Донецької області від 14.02.2017, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.04.2017, позовні вимоги в частині інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з Товариства на користь Підприємства 1 530 694,75 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір у сумі 703,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог щодо інфляційних втрат відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2017 судом першої інстанції видано відповідний наказ.

20.09.2017 Товариство звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про розстрочку виконання рішення суду (з урахуванням уточнень до заяви про розстрочку виконання рішення суду), в якій просило суд розстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 21.09.2016, частково зміненого постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2016, та рішення господарського суду Донецької області від 14.02.2017 на залишок заборгованості у розмірі 119 836 517,89 грн., шляхом погашення боргу протягом 5 років, починаючи з вересня 2017 року згідно з наданим Товариством графіком.

Задовольняючи частково заяву про розстрочення виконання судового рішення, суди виходили з того, що відповідно до статті 121 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Тобто розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими статтею 43 Господарського процесуального кодексу України.

Правовий аналіз статей 115, 121 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство здійснює ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом у Донецькій області відповідно до вимог Закону України "Про електроенергетику", закуповуючи електричну енергію у Підприємства на підставі договору від 12.06.2015 № 11296/01 та постачаючи її споживачам.

Основним видом діяльності Товариства, з якого воно отримує дохід, є розподілення електроенергії у Донецькій області.

Товариство знаходиться у важкому фінансовому становищі, оскільки зазнає збитків, у тому числі й внаслідок проведення антитерористичної операції у Донецькій області, що, суттєво відобразилось на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності в регіоні, на рівні платежів населення та підприємств Донецької області за спожиту електричну енергію.

Також на підтвердження важкого фінансового стану Товариство надало судам:

- сертифікат Торгово-промислової палати України № 2123 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 10.12.2014, яким підтверджено, що події на території Донецької області є обставинами форс-мажору, які зумовили неможливість дотримання Товариством Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1. Початок дії обставин форс-мажору - 14.04.2014, які продовжують діяти по теперішній час;

- висновками незалежного аудитора щодо фінансової звітності Товариства станом на 30.06.2017 (аудиторський висновок ТОВ "Макаудитсервіс" від 25.07.2017), якими виявлено факт знаходження Товариства в зоні бойових дій в рамках антитерористичної операції та не зважаючи на таке, Товариство виконує свої прямі функції, враховуючи, що внаслідок бойових дій було виведено з ладу частково його активи, а саме станом на 30.06.2017 у балансі товариства відображені непокритий збиток у сумі 4 438 896 тис. грн. Товариство вже четвертий рік поспіль отримує збиток, який у звітному періоді склав 596 169 тис. грн., який має тенденцію нарощування, також зазначено, що на кінець звітного періоду Товариство не має власного капіталу. Станом на 30.06.2017 зобов'язання Товариства перевищують його активи більш, ніж в 2,5 рази, тобто в нього не достатньо активів, щоб розрахуватись за своїми боргами, навіть поточними;

- даними балансу (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2017, відповідно до якого на кінець звітного періоду рахується заборгованість, зокрема, за розрахунками з бюджетом 18 579 тис. грн., за товари, роботи, послуги - 2 434 946 тис. грн., дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги - 609 704 тис грн. (на початок звітного періоду - 670 936 тис. грн.);

- даними звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2017 року, відповідно до якого чистий фінансовий результат: збиток 596 169 тис. грн. (за аналогічний період 957 102 тис. грн.);

- довідкою без дати та номеру, якою підтверджено суму заборгованості юридичних та фізичних осіб перед Товариством станом на 01.08.2017 у розмірі 773 525 тис. грн.;

- довідкою без номеру та дати, якою підтверджено заборгованість Товариства перед юридичними та фізичними особами станом на 01.08.2017 у сумі 5 928 531 тис. грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з показників звітів про розрахунки за спожиту електричну енергію за січень-серпень 2017 року (форма № 5-НКРЕ) вбачається збільшення заборгованості споживачів перед Товариством за спожиту електричну енергію на кінець звітного періоду: на початок року - 1 020 427 тис. грн., на кінець - 1 082 751 тис. грн..

З довідки про відхилення основних показників енергозбутової діяльності Товариства за перше півріччя 2017 року вбачається: зміна техніко-економічних показників роботи компанії за 6 місяців 2017 року від запланованих; зниження передачі за мережами на 4 млн.кВтч; зниженням корисного відпуску власним споживачам на 8 млн.кВтч; невиконання плану з корисного відпуску по населенню пов'язано з напруженою ситуацією у Донецькій області і, зокрема, на лінії зіткнення, були проведені перерахунки нарахування по Авдіївському РЕС за дні відсутності електропостачання; у багатьох населених пунктах утруднено та здебільш неможливо зняття показань; надається більша кількість замовлень на відключення від ЦОК, які виконати неможливо, після чого нарахування зупиняються (стернуються); зростанням обсягу транзиту на 4 млн.кВтч, що пов'язано у першу чергу із зростанням споживання ТОВ "Електросталь"; зріст фактичного ТРЕ на 40 млн.кВтч обумовлений труднощами у енергозбутової роботі ряду РЕС у зв'язку з проведенням бойових дій тощо.

На рахунках Товариства станом на 25.10.2016: рахунок 7828 - 85 191,94 грн.; рахунок - 0 грн.; рахунок 260041250 - 0 грн.; рахунок - 457 648,64 грн.; рахунок 260411657 - 182 465,29 грн.; рахунок 60 - 0 грн. Станом на 27.09.2017: рахунок 7828 - 257 693,26 грн.; рахунок - 10 147,67 грн.; рахунок 260041250 - 0 грн.; рахунок - 0 грн.; рахунок 260411657 - 0 грн.; рахунок 60 - 0 грн.

Також судами встановлено, що 14.04.2014 набув чинності Указ Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, яким відповідно до статей 107, 112 Конституції України введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Зазначеним Указом Президента України було обумовлено проведення антитерористичної операції на сході України, в тому числі в регіоні здійснення діяльності Товариства (територія Донецької області).

Згідно із статтею 10 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" від 20.03.2003 № 638-IV антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

З огляду на проведення антитерористичної операції, на території Донецької області було зупинено роботу багатьох підприємств, організацій, банківських установ та органів місцевої влади Донецької області. На даний час більша частина населення та підприємств Донецької області не перебуває під ефективним контролем органів державної влади України.

Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014 № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" на території, неконтрольованій українською владою, призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій.

У зв'язку з цим доводи Товариства про те, що підстави та наслідки проведення антитерористичної операції на території Донецької області (на території здійснення ним діяльності) призвели до виникнення обставин непереборної сили, за умов існування яких Товариство не має можливості здійснювати в повній мірі свою діяльність, виконувати та відповідати за своїми зобов'язаннями, були прийняті судами попередніх інстанцій до уваги.

Крім того, внаслідок проведення бойових дій Товариство зазнало суттєвих збитків та пошкоджень майна. На підтвердження зазначеного в матеріалах справи наявні відповідні звіти.

Враховуючи зазначені обставини суди дійшли висновку, що обставини перебування Товариства у стані економічної кризи, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, зокрема, у Донецькій області, які перешкоджають повному відновленню його виробничої діяльності, носять винятковий характер і ускладнюють виконання рішення.

Крім того, оцінюючи фінансову можливість Товариства погашення заборгованості перед Підприємством судами попередніх інстанцій прийнято до уваги, що Товариство вчиняє дії щодо врегулювання питання погашення заборгованості перед Підприємством, а саме звертається до судів з позовними заявами про стягнення заборгованості з споживачів, яка утворилась у них перед Товариством, що підтверджується: довідкою від 06.09.2017 про перебування, станом на 01.09.2017, у господарських судах 10 справ на загальну суму 61 529 545,50 грн. про стягнення коштів на користь Товариства; копіями ухвал про порушення провадження у справах № 905/1305/17 (боржник: комунальне підприємство "Вода Донбасу", сума стягнення 6 685 226,98 грн.), № 905/1303/17 (боржник: комунальне підприємство "Вода Донбасу", сума стягнення 4 458 707,69 грн.) та № 905/1467/17 (боржник: квартирно-експлуатаційний відділ м. Луганськ, сума стягнення 2 599 116,21 грн.); копіями рішень господарського суду Донецької області у справах № 905/1706/17 (боржник: комунальне підприємство "Вода Донбасу", стягнута сума 30 608 228,69 грн.), № 905/1482/17 (боржник: комунальне підприємство "Покровськтепломережа", стягнута сума 15 492 586,52 грн.), № 905/386/17 (боржник: комунальне підприємство "Вода Донбасу", стягнута сума 13 125 977,76 грн.), № 905/1304/17 (боржник: державне підприємство "Селидіввугілля", стягнута сума 3 298 220,82 грн.) та № 905/2030/16 (боржник: комунальне підприємство "Вода Донбасу", стягнута сума 12 781 850,95 грн.); довідкою від 07.09.2017 №4234-юр про перебування, станом на 01.09.2017, на примусовому виконанні виконавчих документів про стягнення боргу на користь Товариства у розмірі 1 533 447 тис. грн.; постановами про відкриття виконавчих проваджень за наказами від 11.03.2015 № 908/5298/14 (боржник: державне підприємство Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, сума стягнення 117 273 133,83 грн.), від 25.12.2008 № 10/206 (боржник: ОКП "Донецьктеплокомуненерго", сума стягнення 135 234,36 грн.), від 27.10.2008 № 7/112 (боржник: ОКП "Донецьктеплокомуненерго", сума стягнення 289 228,09 грн.), від 17.01.2008 № 26/204 (боржник: ОКП "Донецьктеплокомуненерго", сума стягнення 166 314,32 грн.); постановами про поновлення вчинення виконавчих дій за наказами від 15.11.2004 № 24/479 (боржник: ДП "Артемвугілля", сума стягнення 47 943 102,13 грн.), від 17.06.2005 № 20/60 (боржник: ДП "Артемвугілля", сума стягнення 43 282 301,34 грн.), від 14.06.2004 № 20/41 (боржник: ДП "Артемвугілля", сума стягнення 28 215 364,30 грн.); постановою про поновлення вчинення виконавчих дій за виконавчим листом від 04.08.2015 № 805/1225/15-а (боржник: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, сума стягнення 548 406 890,00 грн.).

Також, обґрунтовуючи джерела погашення заборгованості та можливість здійснення саме по 100 тис. грн. щомісячно Товариство посилалось на очікування надходження на розрахункові рахунки підприємства протягом 28 місяців грошових коштів у розмірі 2,8 млн. грн. (приблизно по 100 тис. грн. щомісячно), а також близько 9,4 млн. грн. протягом 2020-2021 років, з огляду на укладені між Товариством та його контрагентами графіки погашення заборгованості, відповідно до яких протягом 2017-2020 років надійдуть кошти у розмірі 118 млн. грн.

З огляду на наявність чисельних рішень суду (виходячи з матеріалів справи), якими стягнуто заборгованість на користь Товариства, що загалом становить 1 033 013 090,57 грн., та до складу, якої входить сума 3% річних приблизно 31 122 100,10 грн., інфляційних витрат - 111 158 496,55 грн., а також пені - 6 270 886,08 грн., Товариство обґрунтовано розраховувало на їх отримання.

Також судами встановлено, що Товариство є монополістом постачання електричної енергії у Донецькій області, а погашення залишку заборгованості у розмірі 119 836 517,89 грн. може призвести до негативних наслідків, які вплинуть на енергетичну стабільність та надійність енергосистеми України, і як наслідок припинення постачання електричної енергії споживачам вказаного регіону.

Частиною 2 статті 10 Закону України "Про природні монополії" суб'єкти природних монополій не можуть вчиняти дії, які призводять або можуть призвести до неможливості виробництва (реалізації) товарів, щодо яких здійснюється регулювання відповідно до цього Закону, або до заміни їх іншими товарами, не однаковими за споживчими характеристиками.

В силу Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" заборонено відключення об'єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енергопостачання як об'єктів життєзабезпечення та стратегічного значення.

Закон України "Про теплопостачання" забороняє обмеження енергопостачання об'єктів у сфері теплопостачання в опалювальний період.

Тобто триває процес закупівлі електричної енергії Товариством у Підприємства та її постачання певному колу споживачів, що породжує як грошові зобов'язання Товариства перед Підприємством, так і грошові зобов'язання споживачів електричної енергії перед Товариством, внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків з оплати закупленої та поставленої електричної енергії, з яких виникають нові суми заборгованості.

Водночас Законом України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Відтак, у господарських правовідносинах між Товариством та підприємствами у сфері забезпечення житлово-комунальних послуг встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Отже, з наведених норм вбачається, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості, а це зменшення, списання та/або реструктуризакція, необхідною умовою є включення до реєстру обсягів заборгованості теплопостачального підприємства, з метою її врегулювання за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів.

При цьому згідно з частиною третьою статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яка окремо регулює списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Тобто даною нормою законодавець передбачив можливість уникнення божником - контрагентом Товариства відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері електро- та теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань.

До того ж, як свідчить додаток до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України "Про включення до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання", станом на сьогодні, вже включено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств центрального водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу", комунальне підприємство "Покровськтепломережа", певна частина заборгованості яких, в силу приведеного нормативного акта та порядку визначеному у ньому, підлягає реструктуризації.

Викладене дає підстави дійти висновку щодо недотримання пропорційності/балансу умов забезпечення господарської діяльності Товариства, з огляду на приведені стосовно нього обставини в силу Закону.

Також судами враховано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку суб'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" Підприємство має стратегічне значення для економіки і безпеки держави в сфері паливно-енергетичного комплексу України та забезпечує цілісність об'єднаної енергетичної системи України.

Від сталої роботи Підприємства в значній мірі залежить надійне функціонування усього паливно-енергетичного комплексу держави.

У той же час судами з наданої Підприємством довідки встановлено наявність у нього кредиторської заборгованості перед виробниками електричної енергії станом на кінець дня 31.08.2017, яка складає 29 928 503 905,07 грн., також вбачається залучення ним кредитних коштів в сумі 6 497 806 761,50 грн. для подальшого їх спрямування на оплату товарної продукції.

Приймаючи до уваги наведене, судами враховано, що судочинство в Україні ґрунтується на основних засадах, визначених частиною третьою статті 129 Конституції України, зокрема рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Конституційним Судом України у пункті 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011 № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Розстрочення за свою суттю є організацією та створенням умов для виконання рішення суду у вигляді зміни порядку його виконання шляхом встановлення відповідного графіку виконання, та з урахуванням інтересів стягувача та боржника.

Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (§24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бакай та інші проти України" від 09.11.2004).

За висновками, викладеними Європейським судом з прав людини у своїх рішеннях, і, зокрема, у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслив, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Виходячи із наведеного, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом і такі ж наслідки для стягувача при затримці виконання рішення, а також суд має дотримуватись розумно встановленого строку відстрочки/розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи, що Підприємство згідно з Статутом засновано на державній власності та підпорядковано Кабінету Міністрів України та надаючи оцінку фінансовому становищу Підприємства і Товариства, відносно якого на законодавчому рівні не врегульовані питання щодо здійснення господарської діяльності на окупованій території, суди дійшли висновку, що принцип "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції при частковому задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду не буде порушено.

Посилання в касаційній скарзі на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень було неправильно застосовано положення статті 121 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), а саме судами залишено поза увагою, що майновий стан Товариства не може вважатись обставиною, яка надає підстави для розстрочки виконання рішення суду, не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними у даній постанові доводами судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами було прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що надає підстави залишити їх без змін.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше прийняті у даній справі судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 304, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу державного підприємства "Енергоринок" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької області від 05.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 905/1563/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя К. Пільков