ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.04.2018 Справа № 905/2793/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор'євій М.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", м.Київ в особі Філії управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування", с.Базилівщина, Полтавська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕКСУС ІНЖІНІРІНГ", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 507999,75грн.

Представники сторін:

від позивача: Макарова Н.В. - за довіреністю №2-160д від 28.12.17р.

від відповідача: Лебедєв В.В., за довіреністю №2 від 09.01.18р.

Суть справи:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування", м.Київ в особі Філії управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ "Укргазвидобування", с.Базилівщина, Полтавська область звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕКСУС ІНЖІНІРІНГ", м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 415999,67грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №217/11-17 від 12.04.17р. в частині своєчасної поставки товару.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справ між суддями від 05.12.17р., сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2793/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.12.17р. порушено провадження у справі №905/2793/17 та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 27.12.17р.

Ухвалою господарського суду від 27.12.17р. визначено справу №905/2793/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі; підготовче засідання відкладено на 22.01.18р.

29.12.17р. відповідач надав заяву про неможливість надати відзив на позовну заяву з додатками.

22.01.18р. через канцелярію суду від представника позивача надана заява №02-01-328-5 від 19.01.18р. про збільшення розміру позовних вимог (з додатками) в якій останній просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 367999,82грн. та штраф 139999,93грн.

Також, 22.01.18р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив №б/н від 17.01.18р. на позов (з додатками), у якому відповідач, посилаючись на неотримання від позивача листа (рознарядки) за договором , просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду від 22.01.18р. підготовче засідання відкладено на 14.02.18р.

25.01.18р. до суду від відповідача надійшла заява №б/н від 19.01.18р., у якій останній просить провести підготовче засідання без участі представника відповідача.

14.02.18р. на адресу суду від позивача надійшла відповідь №02-01-694-5 від 13.03.18р. на відзив (з додатками), у якій останній просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Також, 14.02.18р. через канцелярію суду представником позивача надана заява №02-01-709-5 від 13.02.18р. про огляд місця збереження даних - електронної пошти позивача.

Ухвалою господарського суду від 14.02.18р.:

- продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів;

- задоволено заяву позивача №02-01-328-5 від 19.01.18р. про збільшення розміру позовних вимог;

- задоволено заяву позивача №02-01-709-5 від 13.02.18р. про огляд електронної пошти позивача; визначено провести огляд місця збереження данних у судовому засіданні 14.03.18р., а саме електронну пошту позивача - email та файл 0248_19_001.pdf, тема: Рознарядки по договорам НЕКСУС, направлений 13.04.17р. з електронної адреси позивача- на електронну адресу відповідача - .

Також, 14.02.18р. судом постановлено ухвалу про оголошення у підготовчому засіданні перерви до 14.03.18р.

У судовому засіданні 14.03.18р. представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтувавши тим, що неявка представника відповідача у дане судове засідання ускладнює обставини огляду місця збереження даних, а саме електронну пошту позивача - email та файл 0248_19_001.pdf, тема: Рознарядки по договорам НЕКСУС, направлений 13.04.17р. з електронної адреси позивача- на електронну адресу відповідача - .

Ухвалою суду від 14.03.18р. підготовче засідання відкладено на 23.03.18р.

23.03.18р. через канцелярію суду представником позивача надано клопотання №22.03.18р. №02-02-1301-5 про залучення в якості спеціаліста для участі в огляді електронної пошти ОСОБА_4

Ухвалою суду від 23.03.18р. задоволено клопотання позивача №02-02-1301-5 від 22.03.18р. про залучення спеціаліста для участі в огляді електронних доказів; залучено в якості спеціаліста ОСОБА_4 для участі в огляді місця збереження даних, а саме електронної пошти позивача.

23.03.18р. судом у відповідності до ст.82 Господарського процесуального кодексу України проведено огляд електронних доказів за їх місцезнаходженням, що зафіксовано в протоколі огляду доказів за їх місцезнаходженням від 23.03.18р. та здійснено відео фіксацію процедури огляду доказів.

Також, 23.03.18р. судом враховуючи закінчення строку підготовчого провадження постановлено ухвалу про оголошення у підготовчому засіданні перерви до 26.03.18р.

Телефонограмою №67 від 23.03.2018р. відповідача було повідомлено про оголошення у підготовчому засіданні перерви до 26.03.18р. та місце, час проведення судового засідання.

26.03.18р. через канцелярію суду представником позивача надане клопотання №02-02-1324-5 від 26.03.18р. про приєднання до матеріалів справи роз'яснень (висновків) спеціаліста (з додатками).

Надані суду документи долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 26.03.18р. за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження у справі №905/2793/17 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 24.04.18р.

27.03.18р. до суду від відповідача надійшла заява №б/н від 22.03.18р. про відкладання розгляду справи та заява №б/н від 22.03.18р. про огляд доказів, у якій останній просить суд провести огляд місця збереження даних, а саме: електронної пошти відповідача email - . та файл 0248_19_001. pdf тема - «рознарядки по договору Нексус», що був отриманий 13.04.17р. з електронної адреси позивача - .

24.04.18р. від відповідача надійшло клопотання від 24.04.18р. про залучення доказів.

Ухвалою суду від 24.04.18р. заява відповідача №б/н від 22.03.18р. про огляд доказів та клопотання про залучення доказів від 24.04.18р. залишені без розгляду.

У судове засідання 24.04.18р. представник позивача з'явився та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.04.18р. проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.17р. між відповідачем (постачальник) Товариством з обмеженою відповідальністю "Нексус Інжиніринг" та позивачем (покупець) Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" укладений договір поставки №217/11-17 (закупівлю товару за власні кошти) (далі за текстом - договір), згідно, якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплати такий товар (п.1.1. договору).

Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації (п.1.2. договору).

Згідно п.3.2. договору, загальна вартість договору визначається загальною вартістю товару, вказаного в специфікації до даного договору, та не може перевищувати 1999999,00грн., в тому числі ПДВ - 333333,17грн.

Відповідно до п.5.1. договору, строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору.

Пунктом 5.2. договору визначено, що обсяг поставки товару визначається в рознарядках покупця, узгодженої до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі XIV даного договору ().

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (п.5.3. договору).

Відповідно до п.5.4. договору, за вимогою покупця постачальник письмово повідомляє покупця і вантажоотримувача про готовність до відвантаження товару шляхом направлення листа. Постачальник за 15 днів до дати відвантаження товару зобов'язаний надати покупцю (факсом або електронною поштою) наступну інформацію: номенклатуру товару, вартість товару, кількість місць, габарити товару, вага/брутто.

Згідно п.6.3.1 договору постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією.

Згідно п.7.11. договору, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань (п.10.1. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

12.04.17р. сторонами підписана специфікація, якою визначені найменування, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість товару, умови та строки поставки і оплати товару.

Так, згідно специфікації №1 від 12.04.17р., сторонами узгоджено, що відповідач (постачальник) постачає покупцю (позивачу) товар, загальною вартістю 1999999,00грн. Умови поставки (згідно умов Інкотермс -2010): DDP склад (станція) вантажоотримувача: Філія Управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (39420, Україна, Полтавська обл., Машівський р-н, с.Базилівщина, вул. Польова, 6). Строк поставки: до 30.06.17р. Умови та строки оплати: оплата по факту поставки протягом 30 календарних днів з дати постачання. Відвантаження товару проводиться за рознарядкою покупця.

Специфікація підписана представниками сторін договору та скріплена печатками юридичних осіб.

Як зазначає позивач, 13.04.17р. на виконання умов договору поставки №217/11-17 від 12.04.17р. електронною поштою позивачем направлено на адресу відповідача - . файл 0248_19_001. pdf тема - «рознарядки по договору Нексус», який містить лист - рознарядку від 13.04.17р. №11-32-1691-5 «щодо поставки ТМЦ», в якому позивач просив відповідача відвантажити ТМЦ згідно умов договору поставки №217/11-17 від 12.04.17р., а також відповідно до умов п.5.4. договору письмово повідомити про готовність до відвантаження.

Позивач стверджує, що відповідачем були порушені умови договору та не виконана рознарядка покупця №11-32-1691-5 від 13.04.17р. щодо поставки товару.

При цьому, згідно наданої суду довідки за підписом керівника позивача №02-01-1325-5 від 26.03.2018р. у першому абзаці листа - рознарядки №11-32-1691-5 від 13.04.2017р. допущена технічна описка в даті укладання договору, а саме: в абзаці першому тексту рознарядки замість 2017 рік було зазначено 2016 рік. У наданій довідці позивач також зазначає про відсутність укладеного між ним та відповідачем іншого договору за №217/11-17 в 2016р.

За вказаних пояснень позивача та враховуючи відсутність у суду доказів укладання між сторонами іншого договору за №217/11-17 зазначення в абзаці першому рознарядки дати договору 12.04.16р. приймається судом як технічна описка у визначені дати договору та враховується при вирішенні спору.

Отже, за твердженням позивача відповідач свої зобов'язання щодо поставки погодженого сторонами товару у строки, передбачені договором №217/11-17 від 12.04.17р. та специфікації до нього, не виконав, що і стало підставою для нарахування позивачем пені в сумі 367999,82грн. та штрафу у сумі 139999,93грн.

Позивач звертався до відповідача 29.08.17р. та 01.11.17р. з претензіями №11-32-3442-5 від 18.08.17р. та №11-32-4494-5 від 31.10.17р. з вимогою про сплату пені та штрафу, нарахованих на підставі п.7.11 договору.

20.11.17р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №11-01-4874-5 від 20.11.17р. про сплату штрафних санкцій за порушення останнім обумовлених договором та специфікацією до нього строків поставки товару.

Відповідач товар не поставив, вимоги претензій не задовольнив, штрафні санкції не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на неотримання від позивача листа (рознарядки) за договором №217/11-17 від 12.04.17р., просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначає, що лист-рознарядку від 13.04.17р. №11-32-1691-5, на який посилається позивач, не отримував, ані в паперовому вигляді, ані електронною поштою. Натомість відповідач підтверджує факт отримання від позивача 13.04.17р. електронною поштою лист-рознарядку від 13.04.17р. №11-32-1692-5 (файл 0248_19_001.pdf) за іншим договором №218/11-17, укладеним між сторонами 11.04.17р., та який на теперішній час є виконаним.

Отже, відповідач вважає, що наданий позивачем до суду лист-рознарядка від 13.04.17р. №11-32-1691-5 не є доказом направлення та отримання відповідачем рознарядки на поставку товару за договором поставки №217/11-17 від 12.04.17р.

Крім того, за твердженнями відповідача він не міг виконати договір №217/11-17 від 12.04.17р. щодо поставки обумовленого договором товару, оскільки даний товар є товаром подвійного використання і потребує надання позивачем виробнику сертифікату кінцевого споживача, який не був наданий позивачем.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору поставки №217/11-17 від 12.04.17р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 договору сторони узгодили, що строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до даного договору.

Пунктом 5.2. договору сторони, узгодили, що обсяг поставки товару визначається в рознарядках покупця, узгодженої до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі XIV даного договору ().

Разом з тим, згідно п.3, 9 специфікації №1 від 12.04.17р. строк поставки товару - до 30.06.17р., відвантаження товару проводиться за рознарядкою покупця.

З вищенаведених пунктів договору та специфікації до нього, вбачається, що саме рознарядкою визначається обсяг поставки, порядок та строк відвантаження продукції.

Отже, відповідно до умов укладеного між сторонами у справі договору поставки передумовою для поставки товару є надіслання покупцем постачальнику та отримання останнім рознарядки з переліком товару та строками поставки.

Як зазначає позивач лист - рознарядка від 13.04.17р. №11-32-1691-5, який містить перелік продукції та строки її поставки «не пізніше 30.06.17р.» був направлений на електронну адресу відповідача визначену в договорі - .

На підтвердження факту направлення та отримання відповідачем даного листа 13.04.17р., позивач посилається на роздруківку з електронної пошти - заяви свідка ОСОБА_5 - економіста з матеріально-технічного забезпечення сектору закупівель матеріально-технічних ресурсів відділу закупівель матеріально-технічних ресурсів, робіт і послуг Філії Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ «Укргазвидобування» та ОСОБА_6 - старшого інженера з адміністрування серверного та мережевого обладнання відділу інформаційних технологій та зв'язку Філії Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ «Укргазвидобування».

23.03.18р. судом у відповідності до ст.82 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні проведено огляд електронних доказів за їх місцезнаходженням - електронної пошти позивача - , що зафіксовано в протоколі огляду речових доказів за їх місцезнаходженням від 23.03.18р. та здійснено відео фіксацію процедури огляду доказів.

До проведення огляду електронних доказів за їх місцезнаходженням, відповідно до ухвали суду від 23.03.18р. залучено спеціаліста ОСОБА_4.

За результатами проведеного огляду електронних доказів за їх місцезнаходженням спеціалістом ОСОБА_4 складений та наданий суду висновок, який містить роз'яснення щодо встановлених під час огляду обставин.

Так, відповідно до висновку спеціаліста під час огляду місця збереження даних, а саме: електронної пошти позивача (ПАТ Укргазвидобування», в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату ПАТ «Укргазвидобування») - email та файлу 0248_19_001.pdf, тема: Рознарядки по договорам НЕКСУС, направленого 13.04.17р. з електронної адреси позивача - на електронну адресу відповідача (ТОВ «НЕКСУС ІНЖІНІРІНГ») - , встановлено наступне:

Згідно даних електронної пошти позивача:

· файл 0248_19_001.рdf, направлений 13.04.17р. з електронної адреси позивача - на електронну адресу відповідача - у вкладенні електронного поштового відправлення з темою «Рознарядки по договорам НЕКСУС», містить дві сторінки:

- перша сторінка: лист - рознарядка №11-32-1692-5 від 13.04.17р. по договору №218/11-17 від 11.04.17р.;

- друга сторінка: лист - рознарядка №11-32-1691-5 від 13.04.17р. по договору №217/11-17 від 12.04.17р.

· внаслідок перегляду властивостей файлу 0248_19_001.рdf при відкритті безпосередньо з вкладення електронного поштового повідомлення з темою «Рознарядки по договорам НЕКСУС», відправленого 13.04.17р. з електронної адреси позивача - на електронну адресу відповідача - , встановлено дату і час створення (13.04.17р. 9:17:16) та розмір цього файлу (114,90 КБ або 117653 байт), при цьому інформація про зміну файлу відсутня.

Вище викладене свідчить про те, що файл 0248_19_001.pdf, направлений 13.04.2017р. у вкладенні електронного поштового повідомлення з темою «Рознарядки по договорам НЕКСУС» з електронної адреси позивача - на електронну адресу відповідача - , після 13.04.2017р., тобто після його відправлення, не змінювався.

Враховуючи, що відповідачем визнано факт отримання 13.04.2017р. файлу 0248_19_001.pdf у вигляді вкладення до електронного поштового повідомлення з темою «Рознарядки по договорам НЕКСУС» у розмірі 114 КБ, тобто, розмір отриманого файлу відповідає розміру файлу направленого позивачем, це і є підтвердженням отримання відповідачем двох сторінок у даному файлі, в тому числі листа - рознарядки №11-32-1691-5 від 13.04.2017р. по договору №217/11-17 від 12.04.2017р.

Приймаючи до уваги інформацію отриману судом за результатами проведеного огляду електронних доказів за їх місцезнаходженням, а також вищевикладене, суд оцінивши подані докази в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, про доведеність позивачем факту направлення на електронну адресу відповідача - листа - рознарядки від 13.04.17р. №11-32-1691-5 на відвантаження товару за договором поставки №217/11-17 від 12.04.2017р. та отримання вказаного листа - рознарядки відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку про дотримання позивачем умов п.5.2 договору поставки №217/11-17 від 12.04.17р. та п.9 специфікації №1 від 12.04.17р. до вказаного договору щодо направлення 13.04.17р. на адресу відповідача рознарядки засобами електронного поштового зв'язку, а відтак і виникнення у відповідача обов'язку поставити позивачу в строк до 30.06.17р. товар визначений у специфікації №1 від 12.04.17р. та обсязі визначеному у рознарядці.

Відповідач протягом розгляду справи не надав суду жодних належних доказів на спростування доводів позивача.

Доказів виконання відповідачем обов'язків з поставки товару за договором №217/11-17 від 12.04.17р. суду також не надано.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про неможливість поставити товару за договором №217/11-17 від 12.04.17р.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України ).

Пунктом 7.11. договору, визначено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Таким чином, умовами договору поставки №217/11-17 від 12.04.17р. сторони погодили, що за несвоєчасну поставку товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% та штраф у розмірі 7% від суми непоставленого в строк товару.

Позивачем на підставі п.7.11. договору за період з 01.07.17р. по 31.12.17р. нараховані та пред'явлені до стягнення пеня у розмірі 367999,82грн. та штраф у розмірі 139999,93грн.

Як встановлено судом та зазначено вище, відповідачем було прострочено виконання обов'язку з поставки товару за договором поставки №217/11-17 від 12.04.17р. на загальну суму 1999999,00грн.

Отже, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу, нарахованих на підставі п.7.11 договору від суми непоставленого в строк товару.

Перевіривши розрахунок позивача суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та є арифметично вірним, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 367999,82грн. та штрафу у розмірі 139999,93грн., підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо неможливості виконати умови договору поставки №217/11-17 від 12.04.17р. у зв'язку з відмовою позивача надати сертифікат кінцевого споживача судом до уваги не приймаються, оскільки виробник обумовленої договором продукції не є стороною договору №217/11-17 від 12.04.17р., а нормами чинного законодавства України та умовами договору не передбачено обов'язку позивача надання відповідачу або виробнику продукції сертифікату кінцевого споживача.

Крім того, відповідач не був позбавлений права звернутися до інших виробників з пропозицією щодо придбання обумовленої договором №217/11-17 від 12.04.2017р. продукції.

Таким чином, відповідачем не надано суду належних доказів вжиття ним усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Судом не приймаються до уваги докази додані відповідачем до клопотання від 24.04.2018р. про залучення доказів, в тому числі і висновок №14624 від 19.04.18р. компю'терно-технічного експертного дослідження з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Ухвалою суду від 24.04.18р. клопотання про залучення доказів від 24.04.18р. залишено без розгляду на підставі ст. 207 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.9 ст.80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Доказів направлення вищевказаного клопотання з додатками відповідно до вимог п.9 ст.80 Господарського процесуального кодексу України суду також не надано.

З наведених обставин у суду відсутні правові підстави прийняти подане клопотання та додатки до нього в якості доказів по справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», с.Базилівщина, Машівський район, Полтавська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕКСУС ІНЖІНІРІНГ», м.Маріуполь, Донецька область про стягнення грошових коштів у сумі 507999,75грн., з яких: пеня у розмірі 367999,82грн. та штраф у розмірі 139999,93грн., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕКСУС ІНЖІНІРІНГ» (вул. Грецька, буд. 13, м.Маріуполь, Донецька область, 87515; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (вул. Польова, буд. 6, с.Базилівщина, Машівський район, Полтавська область, 39420; ) пеню у розмірі 367999,82грн., штраф у розмірі 139999,93грн та судовий збір у сумі 7620,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 24.04.18р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.18р.

Суддя М.О. Лейба