ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2018 р. Справа № 914/3819/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желіка М.Б.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Мазепа Н.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

від відповідача: ОСОБА_4;

від третьої особи-1: не зявився;

від третьої особи-2: не зявився;

від третьої особи-3: ОСОБА_4;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів, б/н від 16.06.2016р. (вх. № 01-05/3192/16 від 30.06.16).

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.2016р. про припинення провадження

у справі № 914/3819/13, суддя Мазовіта А.Б.

за позовом: ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів, м. Львів

до відповідача: СПРОН ейчеф (SPRON hf.), Рейкявік, ОСОБА_6

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), ОСОБА_7, Британські Віргінські Острови

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (Orange International Investments (UK) Limited), ОСОБА_10, ОСОБА_11, Ексетер, Девон ЕХ 13LX, Великобританія

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю ДРОМІ (Public limited compani Dromi hf.), Лагмула 6, 108 Рейкявік, ОСОБА_6

про: стягнення коштів та зобовязання вчинити дії з перерахування грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

17.10.2013р. до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), ОСОБА_7, Британські Віргінські Острови про стягнення коштів та зобовязання вчинити дії з перерахування грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що компанія Фалона Ентерпрайзис Інк. є власником облігацій, випущених відповідачем ОСОБА_12 ОСОБА_13 м. Рейкявік та Околиці Лтд. (надалі СПРОН), загальна номінальна вартість облігацій у власності Фалона Ентерпрайзис Інк. становить 100 000 000, 00 ісландських крон, що підтверджується самими облігаціями. Відповідач припинив виплату відсотків 04.04.2009 р., а 04.01.2010р. зобовязання за вказаними облігаціями стали належними до сплати, що підтверджується умовами випуску та юридичним висновком Юридичного радника Верховного Суду ОСОБА_6 Сігурдссон. Зобовязання СПРОН перед Фалона Ентерпрайзис не виконуються всупереч вимогам, направленим на адресу СПРОН. Окрім порушення норм проспекту емісії та інших зобовязань, СПРОН порушено приписи норм чинного законодавства, шляхом уникнення оплати боргу. Фалона Ентерпрайзис стало відомо, що СПРОН має або може мати у ПАТ АКБ «Львів» в певні активи, попри наявності певного обсягу майнових прав на території України за відповідним договором СПРОН ухиляється від оплати боргу перед Фалона Ентерпрайзис за відповідними облігаціями. Все вищевикладене стало підставою для звернення з позовними вимогами до суду, оскільки позивач бажає задоволити свої вимоги за рахунок активів, які належать СПРОН та знаходяться на рахунках у ПАТ АКБ «Львів».

09.10.2013 ОСОБА_12 Фалона Ентерпрайзис Інк. звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю "СПРОН" про стягнення заборгованості за облігаціями та відсотків по облігаціям у розмірі 1 114 714, 43 ЄВРО.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.10.2013 у справі № 914/3819/13 замінено первісного позивача - ОСОБА_12 Фалона Ентерпрайзис Інк. його правонаступником - ОСОБА_5 акціонерним товариством Акціонерно-комерційним банком "Львів"; ОСОБА_12 Фалона Ентерпрайзис Інк. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.02.2014 у справі № 914/3819/13 (суддя Матвіїв Р.І.) припинено провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2014 у справі № 914/3819/13 (головуючий суддя Галушко Н.А., судді Матущак О.І., Орищин Г.В.) ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2014 у справі № 914/3819/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.08.2014 у справі № 914/3819/13 (головуючий суддя Поліщук В.Ю., судді Катеринчук Л.Й., Короткевич О.Є.) постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2014 у справі № 914/3819/13 скасовано; справу № 914/3819/13 передано на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 у справі № 914/3819/13 (головуючий суддя Кордюк Г.Т., судді Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2014 у справі № 914/3819/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015р. у справі №914/3819/13 скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.02.2014р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.2014р., справу №914/3819/13 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2016р. у справі №914/3819/13 провадження у даній справі за позовом Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), ОСОБА_7, Британські Віргінські Острови до СПРОН ейчеф (Sparisjoрur Reykjavikur og nagrennis hf.), Рейкявік, ОСОБА_6, за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів, м.Львів, за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (Orange International Investments (UK) Limited), Ексетер, Великобританія, за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю ДРОМІ, Рейкявік, ОСОБА_6 про стягнення коштів та зобовязання вчинити дії з перерахування грошових коштів припинено.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд враховував, що не може вважати доведеним той факт, що компанія СПРОН ейчеф уповноважила компанію ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед на відкриття рахунку або була обізнана про відкриття рахунку №2, відкритого на виконання договору від 19.12.2012 р., шляхом надання довіреності від 15.05.2013 р., суд прийшов до висновку, що у відповідача на території України станом на момент звернення з позовом було відсутнє майно, на яке можна накласти стягнення. Крім того, в матеріалах справи відсутні і відомості про фактичний стан зазначеного рахунку станом на момент розгляду справи, а також відомості щодо будь-яких інших рахунків з розміщеними на них коштами відповідача. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позивача до відповідача повинні розглядатися в межах процедури ліквідації СПРОН ейчеф, яка проходить за законодавством ОСОБА_6.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2016р. у справі № 914/3819/13, ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 16.06.2016р. (вх. № 01-05/3192/16 від 30.06.16), в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області у справі № 914/3819/13 від 13.06.2016р. змінити шляхом припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України через відсутність предмету спору.

Крім того, на адресу суду від апелянта надійшли уточнення до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.2016 р. у даній справі, в яких останній просить прийняти дані уточнення до апеляційної скарги до розгляду у даній справі.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що при винесенні рішення судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

При цьому, враховуючи доводи викладені в апеляційній скарзі та уточнення до апеляційної скарги, скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться належні докази, які були неодноразово оцінені судом та не заперечувалися іншими сторонами, що підтверджують належність спірних грошових коштів (майнових прав) СПРОН на рахунках, відкритих у ПАТ АКБ «Львів». Скаржник наголосив на тому, що зарахування зобовязань ПАТ АКБ «Львів» проти зобовязань СПРОН відбулись фактично проти права вимоги СПРОН на грошові кошти, що на момент зарахування перебували у правомірному володінні іншої особи (ОСОБА_8 Лімітед), при цьому такі кошти правомірно обліковувались за вказаною особою в ПАТ АКБ «Львів» лише з 2012 р., а тому обєктивно не могли бути передані у володіння ДРОМІ хф в 2008 р. Тому, скаржник зазначає, що укладення договору ОСОБА_8 ОСОБА_9 Лімітед з ПАТ АКБ «Львів» на користь СПРОН у 2012 р. жодним чином не стосується і не могло стосуватися прав ДРОМІ і жодним чином до нього не відноситься. Також, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд прийшов до хибного висновку, що укладення додатку № 2 від 30.12.2012 р. до договору про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012р. є договором доручення, оскільки відповідно до Додатку № 2 від 30.12.2012р. до договору є договором на користь третьої особи. Крім того, укладення додатку № 2 від 30.12.2012р. до договору про поточний рахунок нерезидента ніколи не здійснювалось компанією ОСОБА_8 ОСОБА_9 Лімітед від імені та за рахунок СПРОНу, відповідно СПРОН ніколи не був стороною договору про поточний рахунок нерезидента. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 636 ЦК України, СПРОН письмово та належним чином підтвердив наявність в нього майнових прав і відповідних повноважень щодо вищезазначеного договору про поточний рахунок нерезидента, надавши картку із зразками підписів уповноважених осіб на розпорядження відповідним рахунком, відповідну довіреність уповноваженого представника СПРОН щодо управління рахунком. Дані твердження ніколи не оспорювалися СПРОНом. Також, апелянт зазначає, що на момент предявлення позову в даній справі існував предмет спору, однак 11.12.2013р. при розгляді даної справи судом першої інстанції, відбулося правомірне зарахування частини зустрічних однорідних вимог ПАТ АКБ «Львів» та СПРОН ейчеф в порядку601 ЦК України всього на суму 12 384 021, 54 грн. Крім того, скаржник стверджує, що з огляду на відсутність між Україною та ОСОБА_6 міжнародного договору щодо процедури банкрутства, а також відсутність регулювання таких процедур імперативними нормами ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з урахуванням припису ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про міжнародне приватне право» застосування ісландського законодавства про банкрутство українським судом при розгляді даної справи є неможливим та протиправним.

Також, необхідно зазначити, що у вищенаведених уточненнях до позовних вимог, апелянт просить повідомити учасників провадження про даний апеляційний розгляд в порядку визначеного Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 року, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність повідомлення сторін про розгляд справи в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. (ОСОБА_2) (далі Конвенція), з урахуванням того, що позивач - Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), відповідач - СПРОН ейчеф (SPRON hf.), треті особи 2,3 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (Orange International Investments (UK) Limited) та Публічне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю ДРОМІ (Public limited compani Dromi hf.) є нерезидентами України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2017р. задоволено клопотання відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції та проведення такої покладено на Подільський районний суд м. Києва (04071, м.Київ, вул.Хорива, 21).

З урахуванням того, що позивач - Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), відповідач - СПРОН ейчеф (SPRON hf.), треті особи 2,3 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (Orange International Investments (UK) Limited) та Публічне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю ДРОМІ (Public limited compani Dromi hf.) є нерезидентами України, Львівським апеляційним господарським судом останні повідомлялись про розгляд справи в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. (ОСОБА_2) (далі Конвенція).

На адресу Львівського апеляційного господарського суду повернулись направлені Центральним органам іноземних держав, визначених запитуваною державою згідно з статтею 2 Конвенції, для вручення позивачу, відповідачу та третім особам 2,3 судові документи. У звязку із необхідністю здійснити переклад судових документів, які повернулись на адресу суду та неможливістю судом самостійно провести їх переклад, колегія суддів вважає за необхідне зобовязати скаржника провести переклад даних документів.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. зупинено провадження у справі № 914/3819/13 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду Львівської області № 914/3107/16. Зобовязано сторони своєчасно повідомити апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, шляхом надання судового рішення у справі Господарського суду Львівської області № 914/3107/16, що набрало законної сили.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.02.2018р. поновлено провадження у справі № 914/3819/13 у звязку з набранням законної сили рішення у справі № 914/3107/16 Господарського суду Львівської області від 21.03.2017р. та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 26.03.201 8р.

На адресу суду від третьої особи-1 надійшло клопотання про визнання ПАТ Акціонерно-комерційний банк "Львів" процесуальним правонаступником Фалона Ентерпрайзис Інк. б/д від 26.03.2018р., в якому ПАТ Акціонерно-комерційний банк "Львів" зазначає, що при розгляді господарської справи № 914/3107/16 між Фалона Ентерпрейис Інк та ПАТ КГБ "Львів" 23 серпня 2013р. був укладений договір застави облігації (ISIN IS), емітованих ПТОВ "СПРОН", включаючи всі права вимоги та інші права за такими облігаціями. Зазначений договір застави було укладено у забезпечення виконання кредитних зобовязань ТзОВ "Айсінвест" перед ПАТ АКБ "Львів" за кредитним договором. Права заставодержателя були реалізовані ПАТ АКБ "Львів", 16.10.2013р. був укладений договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки права). Відповідно, належним кредитором ПТОВ "СПРОН" особи за відповідними облігаціями (ISIN IS) стало ПАТ АКБ "Львів". При розгляді зазначеної справи № 914/3107/16 судом було встановлено дійсність зазначених правочинів їх сторонами чи іншими зацікавленими особами не оспорювалась, а отже вони є правовмірними в силу припису статті 204 ЦК України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.03.2018р. клопотання ПАТ Акціонерно-комерційний банк "Львів" - задоволено. Замінено у справі №914/3819/13 позивача - Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), ОСОБА_7, Британські Віргінські Острови на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Львів, м. Львів (). Залучено до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.) (Морган і Морган Білдінг, ОСОБА_14, ОСОБА_11 таун, Британські Віргінські острови).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу № 0018.1 від 29.11.2016р., в якому останній просить припинити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у звязку із тим, що вимоги позивача до відповідача повинні розглядатися в межах процедури ліквідації СПРОН ейчер, яка проводиться за законодавством ОСОБА_6, про це свідчить рішення Окружного суду міста Рейкявік від 20.01.2016р. та юридичний висновок Сігундур Снайдел Юліссона від 11.04.2014р. Крім того, тільки Дромі має право предявляти будь-які вимоги до Банку «Львів» чи до компанії ТОВ «ОСОБА_9 Інтернешинал ЮК». Також, відповідач стверджує, що питання про наявність чи відсутність заборгованості, права позивача по стягненню заборгованості та порядку її погашення регулюються виключно законодавством ОСОБА_6.

Від відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу та уточнення до апеляційної скарги № 0018.1 від 10.02.2017р. в якому останній зазначає, що укладена додаткова угода від 15.09.2013р., як угода на користь третьої особи є нікчемною, оскільки така суперечить банківському законодавству України. Крім того, вищезазначена угода не позбавляє СПРОН можливості здійснити заміну сторони у зобовязані, оскільки ДРОМІ є правонаступником СПРОН в частині прав вимог і здійснює функції розпорядника усіх прав вимог СПРОН аж до моменту своєї ліквідації, тому якщо б СПРОН і отримав права вимоги до третьої особи за дійсним правочином, то ці права автоматично перейшли б за правом правонаступництва до ДРОМІ згідно законів ОСОБА_6, які не суперечать законам України.

На вимогу ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року, апелянт подав переклад документів отриманих судом іноземною мовою, в яких вбачається, що вимоги ухвали суду від 11.06.2017 року щодо надсилання їх Міністерству юстиції ОСОБА_6 (Ministry of Justice (Domsmalaraрuneytiр) Skuggasundi 150 REYKJAVIK, Iceland), Міністерству юстиції Обєднаного Королівства Великобританії (Ministry of Justice, Justice Policy Group 6.01, 6th floor (Red Core) 102 Petty France LONDON SW1H 9AJ) та Британських Віргінських Островів - Registrar High Court для вручення позивачу - Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), ОСОБА_7, Британські Віргінські Острови (Morgan&Morgan Building, Pasea Estate, Road Town, Tortola, British Virgin Islands), відповідачу - СПРОН ейчеф (SPRON hf. (Sparisjoрur Reykjavikur og nagrennis hf.), Рейкявік, ОСОБА_6 (Lagmula, 6, 108 Reykjavik, ICELAND), третій особі 2 - ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (Orange International Investments (UK) Limited), ОСОБА_10, ОСОБА_11, Ексетер, Девон ЕХ 13LX, Великобританія (Ashford House, Hrenadiyer Road, Exeter, Devon EX13LX, UK) та третій особі 3 - ОСОБА_5 акціонерному товариству з обмеженою відповідальністю ДРОМІ (Public limited compani Dromi hf.), Лагмула 6, 108 Рейкявік, ОСОБА_6 ((Lagmula, 6, 108 Reykjavik, ICELAND) було виконано належним чином та отримано вищезазначеними сторонами у порядку встановленому Конвенцією, яка була імплементована в національне законодавство Законом України Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 19.10.2000 № 2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000р.

Відповідно до положень ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не зявився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених уцій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, у звязку із наявністю підтвердження про вручення вищезазначеним сторонам документів щодо розгляду справи в апеляційному порядку та беручи до уваги виконання судом всіх умов, передбачених ч.2 ст.15 Конвенції, суд вважає за можливе визнати позивача - Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Ink.), відповідача - СПРОН ейчеф (SPRON hf.), третіх осіб 2,3 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (Orange International Investments (UK) Limited) та Публічне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю ДРОМІ (Public limited compani Dromi hf.) належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 17.04.2018 року зявилися представники позивача, відповідача та третьої особи -3, які надали пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Представники третьої особи-1 та третьої особи -2 в судове засідання не зявилися хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників третіх осіб.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити повністю, оскаржуване рішення місцевого господарського суду змінити, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з проспекту емісії неіндексованих облігацій в реєстраційній системі Депозитарій цінних паперів ОСОБА_6 ЛТД., 04.07.2008 р. вбачається, що відповідачем за рішенням ОСОБА_4 директорів СПРОН від 06.06.2008 р. було випущено неіндексовані облігації з виплатою відсотків з датою виплати відсотків/терміном платежу 04.01.2010 року.

29.10.2012 р. між Stuttur Skuldabrefasjodur, Rekstrarfelag verdbrefasjoda IV (продавцем) та ОСОБА_15 Лтд. (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу облігацій, відповідно до умов якого продавець продав покупцеві 2 облігації номінальною вартістю 100000000 ісландських крон з номінальною вартістю заявлених претензій 109773371 ісландських крон, а покупець зобовязався сплатити продавцю 6550000 ісландських крон в сукупності.

Крім того, 29.10.2012 р. між ОСОБА_15 Лтд. (продавцем) та Фалона Ентерпрайзис Інк. (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу облігацій, за яким продавець продав покупцеві 2 облігації номінальною вартістю 100000000 ісландських крон з номінальною вартістю заявлених претензій 109773371 ісландських крон, а покупець зобовязався сплатити продавцю 6550000 ісландських крон в сукупності.

При укладенні вказаного договору ОСОБА_15 Лтд. виступило в ролі посередника між Stuttur Skuldabrefasjodur, Rekstrarfelag verdbrefasjoda IV та Фалона Ентерпрайзис Інк.

07.10.2013 р. компанією Фалона Ентерпрайзис Інк. було направлено вимогу до СПРОН ейчеф, якою повідомлено про те, що Фалона Ентерпрайзис Інк. є власником 2 облігацій загальною номінальною вартістю 100000000 ісландських крон, прострочення за виплатою відсотків наступило 04.04.2009 р., а прострочення за виплатою номінальної суми та відсотків наступило 04.01.2010р. Враховуючи викладене, Фалона Ентерпрайзис Інк. вимагало від СПРОН ейчеф сплатити основний борг в сумі 100000000 ісландських крон, нараховані відсотки станом на 04.04.2009 р. в сумі 5372000 ісландських крон, відсотки на неустойку станом на 03.06.2013 р. в сумі 77577307 ісландських крон всього 182949307 ісландських крон.

Позовні вимоги первісно заявлено Фалона Ентерпрайзис Інк. (Falona Enterprises Inc.), Британські Віргінські Острови, до СПРОН ейчеф (SPRON hf.), ОСОБА_6, про стягнення 1 114 714,43 Євро (12 111 244,12 грн.) та зобовязання відповідача негайно перерахувати цю суму з рахунків відповідача у ПАТ АКБ «Львів».

Як вбачається з матеріалів справи, Фалона Ентерпрайзис Інк. як первісний Позивач була власником облігацій, емітованих відповідачем. Загальна номінальна вартість облігацій 100 000 000,00 ісландських крон, строк виконання зобовязань за облігаціями настав 04.01.2010 р., однак, такі зобовязання виконані не були. Стягненню з відповідача належало 182 949 307,00 ісландських крон, з яких 100 000 000,00 основний борг, 5 372 000,00 ісландських крон несплачених відсотків на 04.04.2009 р., 77 577 307,00 ісландських крон відсотків за неустойку станом на 03.06.2013 р., що за офіційним курсом НБУ на 07.10.2013 р. еквівалентно 12 111 244,12 гривень або 1 114 714,43 євро.

З матеріалів справи також вбачається, що між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед (первісний вкладник) було укладено додатки до договору про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012 р. Відповідно до Додатку № 2 від 30.12.2012 р. до вказаного Договору останній є договором на користь третьої особи (ст. 636 Цивільного кодексу України). Вигодонабувачем за даним Договором з повним правом вимоги є компанія Спарішйодур Рейкяквіур ог нагренніч хф. (ОСОБА_6, 108 Рейкявік, Лагмула 6, код компанії ) надалі СПРОН. Виконання даного Договору на користь СПРОН може вимагати як Клієнт, так і СПРОН. При цьому, в разі подання відповідної вимоги Клієнтом, вважається, що вказана вимога подана СПРОНом.

Також при розгляді господарської справи № 914/3107/16 судом було встановлено, що Договір про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11 жовтня 2012 року повністю чи в частині також не оспорювався його сторонами чи іншими зацікавленими особами, а отже в силу статті 204 ЦКУ такий договір є правомірним.

Також, необхідно зазначити, що у справі № 914/3107/16 ПТОВ «СПРОН» підтвердило належність їй права грошової вимоги на 12 384 021,54 грн., що перебували на рахунку №2, за Договором про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11 жовтня 2012 року, оскільки як вбачається з позовної заяви останнього у вказаній справі саме необхідністю стягнення вказаної суми обумовлювалась недійсність оспорюваного одностороннього правочину.

При розгляді зазначеної справи №914/3107/16 судом було також встановлено, що виражаючи намір реалізувати свої права як кредитора за вказаним Договором про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622, СПРОН надало ПАТ АКБ «Львів» нотаріальну картку із зразками підписів та довіреність на управління рахунком. Матеріалами справи не підтверджується існування інших рахунків СПРОН у ПАТ АКБ «Львів» у відповідний період. Відтак, судом при розгляді справи №914/3107/16 було встановлено, що від 30 грудня 2012 року і до дати оспорюваного зарахування 10 грудня 2013 року право вимоги грошових коштів в сумі 12 384 021,54 грн. грн., що перебували на рахунку №2, за Договором про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11 жовтня 2012 року належало компанії Спарішйодур Рейкяквіур ог нагренніч хф. (Sparisjурur Reykjavнkur og nбgrennis hf.) (СПРОН, реєстраційний номер ).

Рішення господарського суду Львівської області від 21 березня 2017 року оскаржене у встановленому порядку не було та вступило у законну силу. Відповідно, з огляду на імперативний припис частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за яким обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, суд при розгляді даної справи №914/3819/13 враховує зміст зазначеного судового рішення. Отже, вищенаведені факти, вважаються встановленими і не потребують повторного доказування.

Між Фалона Ентерпрайзис Інк та ПАТ АКБ «Львів» 23 серпня 2013 р. був укладений договір застави зазначених облігацій, включаючи всі права вимоги та інші права за такими облігаціями, у забезпечення виконання кредитних зобовязань ТзОВ «Айсінвест» перед ПАТ АКБ «Львів» за кредитним договором і права заставодержателя були реалізовані ПАТ АКБ «Львів», 16.10.2013 р. був укладений договір про задоволення вимог заставодержателя (уступки прав), належним позивачем і кредитором відповідача стало ПАТ АКБ «Львів», що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що ПАТ АКБ «Львів» мав зустрічні грошові зобовязання перед відповідачем на суму, еквівалентну 12 733 351,11 грн., строк виконання яких настав і які випливають з умов договору про поточний рахунок нерезидента. 11.12.2013 р. позивач скерував відповідачу заяву в порядку ст. 601 ЦК України про зарахування зустрічних взаємних вимог на загальну суму 12 384 021,54 грн., яку відповідач отримав 19.12.2013 р. згідно із повідомленням про вручення поштового відправлення, та заперечень на яку не надіслав.

Дійсність зазначеного одностороннього правочину із зарахування однорідних зустрічних вимог була предметом спору при розгляді господарської справи № 914/3107/16 за позовами ПТОВ «Дромі» та ПТОВ «Спрон».

Необхідно також зазначити, щодо посилання відповідача на те, що всі активи Скаржника були начебто передані третій стороні (Дромі хф.) ще в 2008 році (2009 році) в силу Рішення служби фінансового бюджетного нагляду ОСОБА_6 від 21.03.2009 року. Щодо вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В розумінні припису частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України рішенням у зазначеній справі було встановлено, що Правонаступництво ПТОВ «Дромі» щодо прав та обовязків СПРОН в березні 2009 року не охоплює права останнього, що виникли після зазначеної дати, зокрема, 30 грудня 2012 року щодо Зобовязання 2 (Договір про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» як боржником та британською ОСОБА_12 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед як кредитором). За таких обставин, твердження ПТОВ «Дромі» про належність йому прав вимоги за Зобовязанням 2 (Договір про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» як боржником та британською ОСОБА_12 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед як кредитором) належними та допустимими доказами не доведено. Отже, оспорюваний правочин щодо зарахування однорідних зустрічних вимог не порушує законних прав та інтересів ПТОВ «Дромі». Відтак, підстави для задоволення позову ПТОВ «Дромі» про визнання недійсним одностороннього правочину зарахування зустрічних вимог, вчиненого ПАТ АКБ «Львів» заявою від 10 грудня 2013 року за зобовязаннями по облігаціям ISIN IS проти зобовязань за поточним рахунком №2 відсутні.

При цьому, судом при розгляді справи №914/3107/16 було також встановлено, що строк виконання за обома вимогами настав 04 січня 2010 року та 02.12.2013р. відповідно. Судом також було встановлено, що вимоги за Зобовязаннями 1 (Односторонній правочин від 10.12.2013 року вчинений ПАТ АКБ «Львів» про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме: вимог ПАТ АКБ «Львів» до компанії Спарішйодур Рейкяквіур ог нагренніч хф.(СПРОН) за облігаціями, емітованими останнім) і 2(Договір про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» як боржником та британською ОСОБА_12 ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед як кредитором) є грошовими, а отже є вимогами одного роду.

Крім того, судом встановлено, що вимоги за Зобовязаннями 1 і 2 є зустрічними, оскільки вимоги походять з двох різних зобовязань між двома особами, де кредитор одного зобовязання є боржником іншого і навпаки.

Судом у справі № 914/3107/16 також встановлено, що відповідна Заява про зарахування однорідних зустрічних вимоги направлена ПАТ АКБ «Львів» на адресу ПТОВ «СПРОН» 11 грудня 2013 року та вручена останньому 20 грудня 2013 року. Відтак, ПТОВ «СПРОН» в її позовній заяві належними та допустимими доказами не підтверджено наявність ознак, з якими законодавець повязує недійсність оспорюваних правочинів. Дані докази підтверджуються матеріалами справи.

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується та не може вважатися доведеним той факт, що компанія СПРОН ейчеф уповноважила компанію ОСОБА_8 ОСОБА_9 (ЮК) Лімітед на відкриття рахунку або була обізнана про відкриття рахунку №2, відкритого на виконання договору від 19.12.2012 р., шляхом надання довіреності від 15.05.2013 р. Відповідно, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що у відповідача на території України станом на момент звернення з позовом було відсутнє майно, на яке можна накласти стягнення.

Однак, враховуючи вищенаведене колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки при оцінці змісту Додатку № 2 від 30.12.2012 р. до Договору про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012 р. місцевий суд фактично виходив з оцінки ознак договору доручення (ст. 1000 Цивільного кодексу України). В той же час, зі змісту зазначеного Додатку № 2 безпосередньо вбачається, що його сторони прямо обумовили створювані Додатком правові наслідки положеннями цивільного законодавства щодо договору на користь третьої особи (ст. 636 Цивільного кодексу України), визначивши відповідного вигодонабувача (ПТОВ «СПРОН»). Хоча законодавець не обумовлює необхідністю повідомлення відповідної третьої особи дійсність відповідного правочину на користь такої третьої особи, процесуальна поведінка ПТОВ «СПРОН» та ПТОВ «Дромі» при розгляді даної справи, обставини та матеріали даної справи в своїй сукупності, а також обставини, встановлені при розгляді господарської справи №914/3107/16, підтверджують належність права вимоги коштів за рахунком №2 саме ПТОВ «Спрон» на момент проведення зарахування, а отже і належність майна Відповідача, на яке може бути звернено стягнення, в межах територіальної юрисдикції Господарського суду Львівської області.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду про те, що судом на момент порушення провадження у справі було невірно встановлено підсудність справи з іноземним елементом судам України, і таке провадження у справі підлягає припиненню, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, є необґрунтованим.

Відтак, при перевірці правильності оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду апеляційним господарським судом встановлено, що на момент предявлення первісного позову в даній справі існував предмет спору. Судом також встановлено, що 11 грудня 2013 року, тобто в процесі первісного розгляду даної господарської справи судом першої інстанції, відбулось правомірне зарахування частини зустрічних однорідних вимог ПАТ АКБ «Львів» та СПРОН ейчеф в порядку статті 601 Цивільного кодексу України всього на суму 12 384 021,54 грн. При цьому, дійсність відповідного правочину в розумінні частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України була підтверджена за наслідками розгляду господарської справи №914/3107/16.

Крім того, за правилами пункту 2 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», українські суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, серед іншого, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача. В позові наведено опис майна (прав), які належать СПРОН та перебували на території України на момент предявлення позову. 17.10.2013 р. ПАТ АКБ Львів подало довідку про те, що станом на 17.10.2013 р. на рахунку №2 в ПАТ АКБ Львів у відповідності до додатку від 19.12.2012 р. до договору про поточний рахунок нерезидента №40.00.001622 від 11.10.2012 р. знаходяться кошти, що призначаються компанії СПРОН ейчеф. Залишок коштів на вказаному рахунку становить 12 733 351,11 грн. Одержання таких відомостей підтвердило правомірність порушення провадження.

Посилання місцевого господарського суду на проспект емісії облігацій СПРОН, в якому місцевий господарський суд вказує на те, що будь-які спори стосовно облігацій можуть вирішуватися в окружному суді Рейкявіка, також не приймаються апеляційним судом до уваги. Так, зазначена конструкція не є імперативною, а відповідно не виключає правил підсудності, визначених на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Наведене формулювання вказує лише на можливість звернення сторін до такого суду, втім не визначає юрисдикцію останнього імперативно.

Принагідно в контексті пріоритету правил міжнародного договору та положень Закону України «Про міжнародне приватне право» щодо визначення (вибору) права, судова колегія звертає увагу на таке. Між Україною та ОСОБА_6 відсутній міжнародний договір щодо транскордонних банкрутств чи реорганізацій. Щодо визначення (вибору) права у відповідності до правил Закону України «Про міжнародне приватне право» правомірним є вибір права, здійсненого сторонами відповідних правочинів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної Ухвали місцевий господарський суд не в повному обсязі дослідив всі обставини справи з дотриманням відповідних процесуальних норм та припустився порушення норм матеріального права при оцінці змісту Додатку № 2 від 30.12.2012 р. до Договору про поточний рахунок нерезидента № 40.00.001622 від 11.10.2012 р., що призвело до винесення неправильного судового рішення.

Крім того, необхідно зазначити, що 15.12.2017 р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 р. №2147-VIII.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження у справі № 914/3819/13 було порушено до набрання чинності поточною редакцією Кодексу, відтак, за змістом вищенаведеного припису її належить розглядати саме за правилами нової редакції Кодексу.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу про закриття провадження у справу за відсутністю предмету спору, що передбачає скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 13.06.2016р. у справі № 914/3819/13.

Суд припинив провадження з підстав, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, однак дійшов до неправильного висновку, оскільки в даному випадку дане провадження підлягає закриттю (припинення відповідно до попередньої редакції ГПК на момент розгляду справи судом першої інстанції) на підставі, відсутності предмету спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в сукупності з обставинами справи, спростовують доводи місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення або зміни судового рішення, є , зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального прав.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення.

Керуючись, ст. ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13.06.2016р у справі № 914/3819/13 змінити, виклавши резолютивну частини в наступній редакції:

Провадження у справі №914/3819/13 закрити на підставі п. 2 ч. 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду в порядку встановленого ст.ст.287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 19 квітня 2018р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Малех І.Б.