РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018Справа № 910/578/18

За позовом Управління поліції охорони в Київській області

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники учасників справи:

від позивача: Лабутіна О.А., Красновид Н.Л. (представники за довіреностями);

від відповідача - Олійник І.Ю. (представник за довіреністю);

від третьої особи - Котовський В.М. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 03.04.2018р., відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників сторін, що повний текст рішення буде складено та підписано 20.04.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

18 січня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Управління поліції охорони в Київській області (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 93/43/30/2018 від 11.01.2018 року до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю № 958/14 від 23.04.2014 року в сумі 49 969,38 грн. з них: відшкодування коштів за електроенергію - 11 559,92 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 92 копійки) та відшкодування коштів з плати за землю/нерухоме майно - 38 409,46 грн. (тридцять вісім тисяч чотириста дев'ять гривень 46 копійок).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року у справі № 910/578/18 (суддя Котков О.В.) позовну заяву № 93/43/30/2018 від 11.01.2018 року Управління поліції охорони в Київській області до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про стягнення 49 969,38 грн. залишено без руху, надано Управлінню поліції охорони в Київській області строк до 07.02.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

02 лютого 2018 року через відділ діловодства суду від Управління поліції охорони в Київській області надійшли заяви б/н від 30.01.2018 року (2 шт.) та попередній розрахунок суми судових витрат б/н від 30.01.2018 року на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 року (суддя Котков О.В.) судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/578/18; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 01.03.2018 року; судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області.

В судовому засіданні 01.03.2018 року судом оголошено перерву до 03.04.2018 року, про що учасників справи було повідомлено під розписку.

03.04.2018 року в засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем, як Орендарем, умов п. 2.2.3. договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю № 958/14 від 23.04.2014 року, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем, як Балансоутримувачем, в сумі 49 969,38 грн. за електроенергію та плати за землю/нерухоме майно.

В засіданні 03.04.2018 року представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову. У своєму відзиві вказав, що в зв'язку з тим, що Кагарлицький районний суд Київської області не був переміщений до будівлі, то Балансоутримувачем не виконувався комплекс робіт, передбачений Договором № 985/14. Відповідно і у Орендаря відсутні зобов'язання щодо сплати на рахунок Балансоутримувача витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг. Як зазначає відповідач, вимоги позивача про стягнення 11 559,92грн. по відшкодуванню коштів за електроенергію та 38 409,46грн. по відшкодуванню коштів з плати за землю/нерухоме майно, разом 49 969,3 8грн. є незаконними.

У своїй відповіді на відзив позивач зазначив, що посилання відповідача на не переміщення Кагарлицького районного суду Київської області до орендованого приміщення не є підставою для звільнення відповідача від обов'язків, зазначених у договорах від 04.03.2014 № 1549, від 23.04.2014 № 985/14.

12.03.2018р. відповідачем були надані до суду заперечення на відповідь на відзив позивача в яких відмічено про не визнання аргументів останнього.

Письмових пояснень щодо предмету спору від третьої особи до суду не надходило.

За ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2014 року між третьою особою (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1549 (далі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення, площею 600,1 кв. м., яке розташоване за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Комсомольська, буд. 13, перебуває на балансі УДСО при ГУМВС України в Київській області (далі - Балансоутримувач), балансова вартість якого визначена згідно зі звітом про залишкову вартість станом на 31.01.2014 і становить за залишковою вартістю 102 886 (сто дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

04.03.2014р. на виконання умов Договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування об'єкт оренди, що підтверджується відповідним актом приймання-передавання майна № І (копія акту міститься в справі).

В цей же день, Орендар повернув, а Орендодавець прийняв із оренди частину нежитлового приміщення розміром 63,95 кв.м, що підтверджується відповідним актом приймання-передавання майна б/н (копія акту в справі).

Таким чином, в строкове платне користування передано державне нерухоме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення, площею 536,15 кв.м.

Надалі, 23.04.2014р. між УДСО при ГУМВС України в Київській області, правонаступником якого є позивач, як Балансоутримувачем, та відповідачем, як Орендарем, було укладено договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю № 958/14 (по тексту - Договір), у відповідності до п. 1.1. умов якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт не житлових приміщень, що знаходяться за адресою: Київська обл., м. Кагарлик, вул. Комсомольська, 13 (надалі - Будівля), загальною площею 621,5 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за договором. Орендар користується приміщеннями, загальною площею 536,1 кв.м.

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 04.03.2014р. до 03.02.2017р. включно, відповідно до Договору оренди (п. 5.1. Договору).

Якщо протягом одного місяця до закінчення строку дії Договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається пролонгованим на тих самих умовах і на той же строк, без обмеження кількості таких пролонгацій (п. 5.4. Договору).

За п. 2.1. Договору Балансоутримувач Будівлі зобов'язується забезпечити:

- виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі Орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями;

- надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами;

- інформування Орендаря про зміни витрат на утримання Будівлі і тарифу на послуги.

Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором.

Згідно п. 2.2.3. Договору не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним місяцем, Орендар зобов'язується вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги згідно розрахунку щомісячних платежів та інших видів платежів.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування боргу у Орендаря з: відшкодування коштів за електроенергію - 11 559,92 грн. та відшкодування коштів: з плати за землю - 7 337,10 грн. та за нерухоме майно - 31 072,36 грн. за період з грудня 2015 року по грудень 2017 року.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до приписів ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 2.2.3. Договору не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним місяцем, Орендар зобов'язується вносити плату на рахунок Балансоутримувача розрахунку щомісячних платежів та інших видів платежів.

Таким чином, необхідним є надання Балансоутримувачем до Орендаря розрахунку щомісячних платежів та інших видів платежів для здійснення їх оплати з боку Орендаря.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказів надання Балансоутримувачем до Орендаря розрахунку щомісячних платежів та інших видів платежів для здійснення їх оплати останнім до суду не надано, що свідчить про відсутність настання строку для здійснення оплати розрахунків за електроенергію - 11 559,92 грн. та плати за землю - 7 337,10 грн. у Орендаря за спірний період.

Додатково суд вказує, що з наданих до позову претензій №№: 1912/43/30/1/1-2016 від 01.12.2016р. та 2234/43/30/02-2017 від 17.11.2017р. не вбачається про направлення Балансоутримувачем на адресу Орендаря розрахунків щомісячних платежів та інших видів платежів за Договором щодо спірного періоду.

Окрім того, суд зазначає, що з предмету Договору випливає, що Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цій Будівлі. Одначе, позивачем не доведено факту перебування відповідача у Будівлі в спірному періоді, а відтак відповідне вказує на відсутність у Орендаря зобов'язання щодо сплати на рахунок Балансоутримувача витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг з огляду на змістовні положення предмету Договору.

В частині стягнення відшкодування з плати за нерухоме майно - 31 072,36 грн., то суд зауважує про відсутність в цілому обов'язку Орендаря сплачувати вказані витрати на утримання Будівлі, оскільки зазначені витрати не включені до витрат згідно додатку № 1 до Договору.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість своїх вимог, а відтак відповідні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідачем, в свою чергу, спростовані викладені позивачем в позові доводи.

Відповідно до положень частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє позивачу у вимозі про покладення на відповідача судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.04.2018р.

Суддя О.В. Котков