ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/93/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Максимів Н.Б.,

за участю:

від позивача: Аннюк В.В. - старший юрисконсульт Івано-Франківської філії ПАТ КБ "Приват Банк" (довіреність № 6532-К-О від 18.05.2017),

від відповідача представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027)

представник позивача: Савіхіна Анастасія Миколаївна (АДРЕСА_1)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_2)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 103498,15 грн., а саме: заборгованості за договором №Б/Н від 04.11.2011, зокрема, 88 272,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8 746,15 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 14.04.2017 по 11.10.2017, 6 480,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення норм закону та умов договору не виконано належним чином свої договірні зобов'язання, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 103498,15 грн.

Суд, відповідно до ухвали від 12.02.2018, залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме запропонував у строк до 27.02.2018 надати суду належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви та додатків до позовної заяви, а саме оригінал чеку про відправлення цінного листа (з позовною заявою та додатками до неї) на адресу ФОП ОСОБА_4, а також надати суду підтвердження того, що ним (позивачем) не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. На виконання вимог зазначеної ухвали ПАТ КБ "ПриватБанк" у визначений строк направлено до суду письмові пояснення по справі на підтвердження усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено відповідні документи.

Ухвалою суду від 02.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.03.2018. За результатами судового засідання 22.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.04.2018.

28.03.2018 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача як підтвердження факту отримання, користування кредитом, а також наявності заборгованості, до клопотання долучено додатки.

В судовому засіданні 17.04.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити.

Судом оглянуто подане клопотання з додатками та долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 17.04.2018 повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, правом наданим йому ст.ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позовну заяву у строк встановлений судом не подав, поважності причин неподання не навів.

Слід зазначити, що ухвалу суду від 02.03.2018 з відомостями про дату, час та місце розгляду справи направлено відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві Повідомлення про зміну місцезнаходження ФОП ОСОБА_4 суду не подано, як і не подано інформації про офіційну електронну адресу чи інші засоби зв'язку відповідача. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 02.03.2018, відповідачем було отримано, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалу суду від 22.03.2018 також отримано відповідачем, що підтверджено повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, при цьому, судом враховано наступне:

04.11.2011 ФОП ОСОБА_4 (відповідач) підписано заяву про відкриття рахунку та заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, згідно якої відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в "Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), що знаходяться на сайті банку http:privatbank.ua, за Тарифами банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №Б/Н від 04.11.2011.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта (відповідача) на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Згідно з п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" .

У відповідності до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Розміри процентної ставки, яку Клієнт повинен сплатити в залежності від строку користування кредитом, передбачені п. 3.2.1.4.1.1., п. 3.2.1.4.1.2., п. 3.2.1.4.1.3 "Умов та правил надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку комісію за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

В п. 3.2.1.2.3.4. Умов зазначено, що Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Так, дійсно на виконання умов договору позивачем було встановлено відповідачу кредитний ліміт на поточний рахунок 1542 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", що підтверджується банківською випискою по щодо ФОП ОСОБА_4 за період з 04.11.2011 по 19.03.2018. Отже, позивачем свої зобов'язання позивач виконав належним чином.

Як випливає з тексту позовної заяви у зв'язку з порушенням виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів виникла заборгованість. При цьому, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2013 у справі № 5010/1405/2012-18/55 з ФОП ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість, яка станом на 28.09.2012 становила 50878,35 грн., з яких: 36000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 10337,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2603,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1937,09 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Крім того, тверджень позивача в позовній заяві випливає, що відповідачем за даним рішенням здійснюється погашення, однак, в повному обсязі зобов'язання так і не виконані, що спричинило за собою право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка виникла після винесення рішення. У зв'язку з наведеним вище відповідач має заборгованість за період з 29.09.2012 по 11.10.2017.

Приписами ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, дійсно, зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості, які наявні в матеріалах справи, випливає, що відповідач користувався кредитом, однак, порушив своїх зобов'язань в частині оплати, в зв'язку з чим виникла заборгованість. При цьому, матеріали справи не місять доказів сплати заборгованості відповідачем.

Враховуючи викладене та те, що відповідач доводів позивача належними і допустимими доказами не спростував, доказів в підтвердження виконання договірних зобов'язань не подав, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 43, 74, 77, 86, 123, 129, 123, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Cтягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027, код 14360570) коштів в сумі 103498,15 грн. (сто три тисячі чотириста дев'яносто вісім гривень п'ятнадцять копійок), а саме: заборгованості за договором №Б/Н від 04.11.2011, зокрема, 88 272,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч двісті сімдесят дві гривні нуль копійок) - заборгованості по процентам за користування кредитом, 8 746,15 грн. (вісім тисяч сімсот сорок шість гривень п'ятнадцять копійок) - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 14.04.2017 по 11.10.2017, 6 480,00 грн. (шість тисяч чотириста вісімдесят гривень нуль копійок) - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грица Ю.І.

Повне судове рішення складено 27.04.2018.