ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2018 Справа № 905/2914/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства Виробничо-технічне підприємство Укренергочормет до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке пуско-налагоджувальне управління про стягнення 139 712 грн. 90 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача не зявились;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Виробничо-технічне підприємство Укренергочормет звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке пуско-налагоджувальне управління про стягнення 139 712 грн. 90 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов оплати виконаних робіт по Договору субпідряду № 4765 від 07.04.2016.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2017 року, суддею Мельниченко Ю.С., порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 23.01.2018 року.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 10 квітня 2018 року призначено автоматичний розподіл справи у звязку з перебуванням судді Мельниченко Ю.С. у відпустці .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2017р. головуючим суддею по даній справі призначено суддю Зекунова Е.В.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з ТОВ «Донецьке пуско-налагоджувальне управління» основну заборгованість, пеню, 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 139712, 90 грн.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку статей 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

07 квітня 2016 року між ТОВ «Донецьке ПНУ» (далі Відповідач, Генпідрядник) і ПРАТ «ВТП «Укренергочормет» (далі Позивач, Субпідрядник) був укладений договір субпідряду № 4765 (далі - Договір), вiдповiдно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати в порядку та на умовах цього Договору технічне обслуговування та поточний ремонт електрообладнання агломераційного цеху, налагоджувальні роботи (далі - «Роботи») на території основного Замовника ПРАТ «Єнакіївський металургійний завод» (п.1.1. Договору).

Згідно п.1.2. Договору Генпідрядник зобовязується надати Субпідряднику обєкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконанні Роботі в порядку та строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.2.1.1. Договору, строк виконання робіт починає обчислюватись з моменту фактичного прийняття обєкта робіт згідно з п.5.3. Договору, а закінченням строку виконання робіт є дата підписання акту приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2в та вартості виконаних підрядних робіт форми КБ-3.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що оплата Генпідрядником виконаних робіт здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання ним грошових коштів на свій розрахунковий рахунок від основного Замовника, але не пізніше 70 (сімдесяти) календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3, на підставі наданих Субпідрядником рахунків.

Відповідно до п.5.2. Договору, не пізніше ніж за 15 календарних днів до передбачуваного строку початку виконання робіт по Договору, Генпідрядник підписує, скріпляє печаткою та направляє на адресу Субпідрядника відповідну специфікацію.

Пунктом 7.1.9. Договору передбачено, що Субпідрядник надає Генпідряднику рахунки-фактури, Акти КБ-2в, довідки КБ-3. Останній строк надання вказаних документів останній робочий день звітного місяця.

Згідно п.8.5. Договору, не пізніше 15 числа звітного місяця належним чином оформлені оригінали Актів КБ-2в та довідки КБ-3, без застосування понижуючого коефіцієнта 0,99 передаються Генпідряднику в семи екземплярах для підпису и скріплення печаткою кожного з них, після чого оформлюються на ПАТ «Єнакіївський металургійний завод»

Відповідно з п. 8.6. Договору не пізніше наступного дня звітного місяця належним чином оформлені та підписані Субпідрядником оригінали Актів КБ-2в та довідок КБ-3 із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,99 передаються Генпідряднику в трьох екземплярах для підписання та скріплення печаткою кожного з них протягом 3-х днів Генпідрядником.

Акт приймання виконаної роботи по формі КБ-2в та КБ3, підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений печатками Сторін, є підставою для проведення розрахунків між Сторонами (п.8.7. Договору).

Договір діє до 30.12.2016 року. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору.

За період дії Договору субпідряду №4765 від 07.04.2016 року Позивачем були виконані роботи, а відповідачем були прийняті роботи, що підтверджується підписаними позивачем та відповідачем актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість робіт (а.с.22-34, 81-99):

Акт приймання виконаних робіт №03-(1-2)/4765 від 24.06.2016 р. на суму 106359,26 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 24.06.2016 р.;

Акт приймання виконаних робіт №03-3/4765 від 19.07.2016 р. на суму 53179,63 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 19.07.2016 р.;

Акт приймання виконаних робіт №03-4/4765 від 19.08.2016 р. на суму 53179,63 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 19.08.2016 р.;

Акт приймання виконаних робіт №03-5/4765 від 19.09.2016 р. на суму 53179,63 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 19.09.2016 р.;

Акт приймання виконаних робіт №03-6/4765 від 19.10.2016 р. на суму 53179,63 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 19.10.2016 р.;

Акт приймання виконаних робіт № 03-7/4765 від 24.11.2016 р. на суму 53179,63 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 24.11.2016 р.;

Акт приймання виконаних робіт № 03-8/4765 від 22.12.2016 р. на суму 53179,63 грн.;

Довідка про вартість виконаних робіт від 22.12.2016 р..

Відповідачем були здійсненні наступні платежі (а.с.100-104 ):

100 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 19.09.2016 р. (призначення платежу за червень 2016 р.);

43 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 24.10.2016 р. (призначення платежу за червень - липень 2016 р.);

30 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 21.11.2016 р. (призначення платежу липень-серпень 2016 р.);

45 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 16.01.2017 р. (призначення платежу за серпень-вересень 2016 р.);

50 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 31.01.2017 р. (призначення платежу за вересень 2016 р.);

30 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 07.02.2017 р. (призначення платежу за вересень 2016 р.).

Отже, на виконання умов Договору, в період жовтень-грудень 2016 р. Позивачем були виконанні роботи на суму 159538,89 грн. та такі роботи були прийнятті Відповідачем, що підтверджується підписаними Сторонами актами приймання виконаних підрядних робіт форми «КБ-2в №03-6/4765 від 19.10.2016 р., №03-7/4765 від 24.11.2016 р., №03-8/4765 від 22.12.2016 р. та довідками про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3.

Проте, Відповідачем за виконані роботи грошові кошти були перераховані Позивачу частково - у розмірі 80000,00, що підтверджується банківськими виписками від 31.01.2017 р. та 07.02.2017 р. З яких 42872,04 грн. були зараховані Позивачем в рахунок погашення заборгованості за виконані роботи за вересень 2016 р., а сума в розмірі 37127,96 грн. була зарахована Позивачем в рахунок погашення заборгованості за жовтень 2016 р. по акту виконаних робіт №03-6/4765 від 19.10.2016 р. Таким чином, заборгованість Відповідача за роботи, виконані Позивачем в жовтні 2016 року складає 16051,67 грн.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, згідно пункту 4.1. Договору Відповідач повинен був сплатити виконані Позивачем роботи в наступні строки:

- за актом приймання виконаних підрядних робіт №03-6/4765 від 19.10.2016 р. в строк до 27 грудня 2016 р. в розмірі 16051,67 грн.;

- за актом приймання виконаних підрядних робіт № 03-7/4765 від 24.11.2016 р. в строк до 02 лютого 2017 р. в розмірі 53179,63 грн.;

- за актом приймання виконаних підрядних робіт №03-8/4765 від 22.12.2016 р. в строк до 02 березня 2017 р. в розмірі 53179,63 грн.

В порушення умов Договору, Відповідачем не були оплачені виконані Позивачем роботи в вищевказані строки, у звязку з чим заборгованість Відповідача становить 122410,93 грн.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які спростовують доводи Позивача щодо наявності заборгованості в такому розмірі, чи доказів, що підтверджують повне або часткове погашення вказаного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача були направлені листи - (вих.№733/34 від 15.08.2017 р., вих.№949/13 від 11.10.2017 р. та вих.№997/13 від 25.10.2017) з вимогою сплатити заборгованість.

У відповідь Позивачем були отримані листи (вих..№б/н від 18.08.2017 р., вих.№01-05/488 від 23.10.2017 р., вих.№01-05/516 від 06.11.2017 р.), в якому Відповідач посилаєтеся на те, що він до теперішнього часу не отримав оплату за виконані Позивачем роботи від ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод», у зв'язку з чим Відповідач не має фінансової можливості оплатити виниклу заборгованість.

Пунктом 14.2. Договору передбачено, що спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобовязань, вирішуються в Постійно діючім Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (відповідно до регламенту вказаного суду), рішення якого є остаточним та обовязковим для Сторін та підлягає виконанню Сторонами в строки, вказані у рішенні суду.

Однак, таке третейське застереження, відповідно до ст.5 Закону України «Про третейські суди» - це лише право, а не обовязок Сторін на звернення до третейського суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 Конституції України, ст. ст. 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 16 ЦК, ч. 3 ст. 1 ГПК юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі; ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

У звязку з відсутністю у Позивача волевиявлення на звернення до третейського суду, користуючись своїм конституційним правом, Позивач звернувся до господарського суду (Така правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду України 18.10.2017 р. у справі №910/8318/16, та Постановах Вищого господарського Суду України від 20.10.2015 р. у справі №904/3608/15, від 10.02.2016 р. у справі №910/16939/15).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку що доводи Позивача про неналежне виконання своїх зобовязань Відповідачем по Договору субпідряду №4765 від 07.04.2016 р. щодо розрахунків за виконані роботи та наявність боргу у сумі 122410,93 грн. підтверджені матеріалами справи, отже позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції 12254,23 грн. та 3 % річних 2803,91 грн.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок за вимогою кредитора сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, діюче законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Грошовим є зобов'язання, за яким боржник зобов'язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та статтею 174 Господарського кодексу України.

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідача виник обов'язок виконувати належним чином умови укладеного сторонами Договору субпідряду №4765 від 07.04.2016 р. щодо оплати виконаних підрядних робіт.

З огляду на несвоєчасність перерахування коштів за виконані підрядні роботи за договором субпідряду №4765 від 07.04.2016 р. позивачем донараховано інфляційні втрати за за прострочення виконання основного зобовязання у загальній сумі 12254,23 грн. та три відсотки річних за період у сумі 2803,91 грн.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, за визначені позивачем періоди, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача (а.с. 9-12) є арифметично вірними, отже вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім позовних вимог про стягнення суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2243,83 грн.

Відповідно до ч.2. ст.193 Господарського Кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з п. 10.2. Договору, у разі порушення строку оплати виконаних робіт, Генпідрядник сплачує Субпідряднику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобовязання становить 2243,83 грн.

Нарахування здійснено за зобовязанням:

- за актом виконаних робіт №03-6/4765 від 19.10.2016 р. за період з 28.12.2016 р. до 28 червня 2017 р. на суму 292,14 грн.;

- за актом виконаних робіт № 03-7/4765 від 24.11.2016 р. за період з 03.02.2017 р. до 03.08.2017 р. 967,87 грн.;

- за актом виконаних робіт №03-8/4765 від 22.12.2016 р. за період з 03.03.2017 р. до 03.09.2017 р. на суму 983,82 грн..

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. визначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування пені, в межах періоду, визначеного позивачем, суд вважає його арифметично вірним та обґрунтованим, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги до «Донецьке пуско-налагоджувальне управління» про стягнення суми боргу, відсотків річних, інфляційних втрат та пені підлягають задоволенню у повному обсязі

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Виробничо-технічне підприємство Укренергочормет до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецьке пуско-налагоджувальне управління про стягнення 139 712 грн. 90 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке пуско-налагоджувальне управління» (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, буд. 24, прим.73, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Виробничо - технічне підприємство «Укренергочормет» (61072, місто Харків, проспект Науки, 58, ) суму боргу та фінансових санкцій у розмірі 139712,90 грн.(сто тридцять девять тисяч сімсот дванадцять гривень 90 копійок), з яких основна заборгованість - 122410,93 грн. (сто двадцять дві тисячі чотириста десять гривень 93 копійок), втрати від інфляції 12254,23 грн. (дванадцять тисяч двісті пятдесят чотири гривень 23 копійок); пеня 2243,83 грн. (дві тисячі двісті сорок три гривні 83 копійок), 3 % річних 2803,91 грн. (дві тисячі вісімсот три гривні 91 копійки)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке пуско-налагоджувальне управління» (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лавицького, буд. 24, прим.73, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Виробничо - технічне підприємство «Укренергочормет» (61072, місто Харків, проспект Науки, 58, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2095, 65 грн. (дві тисячі девяносто пять грн. 69 коп.)

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 23 квітня 2018 року.

Повний текст рішення буде складено та підписано 27 квітня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов