донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.04.2018 справа №908/6/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача): суддів: при секретарі судового засідання: Стойка О.В., Зубченко І.В., Чернота Л.Ф. Склярук С.І.
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не з'явився; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від 12.01.2018
у справі № 908/6/18 (суддя Корсун В.Л.)
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів
до ОСОБА_5, м. Мелітополь, Запорізька область
пророзірвання договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2018р. відмовлено у відкритті провадження у справі №908/6/18 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до ОСОБА_5 про розірвання договору № 544 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - арматурної майстерні в с. Довге Дрогобицького району Львівської області (державна форма власності), що підлягає продажу шляхом викупу від 24.07.13.

Ухвала мотивована, зокрема тим, що позовна заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки Відповідач, ОСОБА_5 не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.01.2018р. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом першої інстанції норм чинного законодавства, зокрема, п.2 ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі, оскільки даний спір виник з приводу приватизації майна, тому згідно вимог ч.2 ст.20 ГПК України, розгляд поданого позову відноситься до юрисдикції господарського суду, про що зазначено у позовній заяві, але судом першої інстанції на наведене уваги не було звернуто, чим порушено норми процесуального права.

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв'язку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.

На електронну адресу суду 17.04.2018р. від Позивача надійшла скан - копія позовної заяви з додатком, що долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до част. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 ч.1 ст.20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Згідно з вимогами ст.30 Закону України «Про приватизацію державного майна», у редакції Закону України від 15.12.2006 року № 483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів», спори щодо приватизації, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому господарським процесуальним кодексом України.

При цьому, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних активів органів місцевого самоврядування та органів приватизації. Зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Апеляційним судом встановлено, що предметом позовних вимог у даній справі є розірвання договору № 544 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - арматурної майстерні в с. Довге Дрогобицького району Львівської області (державна форма власності), що підлягає продажу шляхом викупу від 24.07.13, укладеного в порядку його приватизації та повернення майна між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ОСОБА_5. При цьому, позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, порушенням Відповідачем приписів Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва».

Таким чином, місцевим господарським судом помилково застосована п. 1 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, тоді як за змістом п.2 ч. 1 цієї норми прямо передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду без виключень щодо суб'єктів такого спору. Отже, судом зроблено помилковий висновок про відмову у відкритті провадження у даній справі, оскільки з аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що спори щодо приватизації майна за участю особи, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Одночасно, колегія суддів вважає, що позивачем при зверненні до господарського суду Запорізької області не дотримано вимоги визначення підсудності у даній справі, оскільки, як вбачається зі змісту укладеного між сторонами правочину, об'єкт незавершеного будівництва, що є предметом договору купівлі-продажу № 544 - розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Довге, а відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ч.ч. 1, 9 ст. 176 ГПК, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п'яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вирішення цього питання, в порядку ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, можливе лише судом першої інстанції та на стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладених обставин справи у їх сукупності, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Запорізької області від 12.01.2018 у справі №908/6/18 - скасуванню, а матеріали справи - передачі до господарського суду Запорізької області для вирішення питання щодо направлення справи за підсудністю.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, але оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, у даному випадку - відмови у відкритті провадження у справі з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.01.2018 у справі № 908/6/18- скасувати.

Справу № 908/6/18 передати на розгляд господарського суду Запорізької області.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції- покласти на Відповідача.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 23.04.2018р.

Головуючий (суддя-доповідач): О.В. Стойка

Судді: І.В.Зубченко

Л.Ф. Чернота