КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" квітня 2018 р. Справа№ 910/22146/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2018

у справі № 910/22146/15 (суддя: Лиськов М.О.)

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренка Михайла Юрійовича з виконання наказу від 02.02.2016 Господарського суду міста Києва від у справі №910/22146/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Напалко Майї Володимирівни

про стягнення 275 596,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Напалко Майї Володимирівни, про стягнення 275 596,07 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором № 37/К-08 від 06.05.20018 внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 275 596,07 грн.

Господарський суд міста Києва задовольнив позов Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" своїм рішенням від 13.01.2016 (повний текст підписано - 20.01.2016).

02.02.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

16.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якій скаржник просив:

- визнати неправомірними та незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в частині зазначення у звіті №53488020 від 25.09.2017р. про використання авансового внеску: витрат на оплату електроенергії - 12,84 грн., витрат на оплату водопостачання - 2,35 грн., витрат на оплату тепла - 41,09 грн., вартості послуг зв'язку та інтернету - 5,75 грн., витрат на охорону - 3,05 грн., витрат на утримання авто - 0,28 грн., витрат на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн., вартості господарських та канцелярський товарів - 11,04 грн., витрат на послуги по страхуванню - 1,67 грн., витрат на оренду приміщення - 32,09 грн., витрат на утримання приміщення - 3,49 грн.;

- скасувати звіт звіті №53488020 від 25.09.2017р. про використання авансового внеску Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в частині: витрат на оплату електроенергії - 12,84 грн., витрат на оплату водопостачання - 2,35 грн., витрат на оплату тепла - 10,49 грн., вартості послуг зв'язку та інтернету - 5,75 грн., витрат на охорону - 3,05 грн., витрат на утримання авто - 0,28 грн., витрат на ремонт та технічне обслуговування комп'ютерної техніки - 10,14 грн., вартості господарських та канцелярський товарів - 11,04 грн., витрат на послуги по страхуванню - 1,67 грн., витрат на оренду приміщення - 32,09 грн., витрат на утримання приміщення - 3,49 грн.;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області повернути Публічному акціонерному товариству "Дельта банк" авансовий внесок у розмірі 123,79 грн.

Господарський суд міста Києва задовольнив скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області своєю ухвалою від 28.02.2018 (повний текст підписано - 05.03.2018).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою 28.03.2018 Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 у справі № 910/22146/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 справу № 910/22146/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Протоколом автоматичної зміни колегії суддів від 23.04.2018, у зв'язку з перебуванням судді Коротун О.М., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/22146/15 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М.

Головуючим суддею Сулімом В.В., заявлено самовідвід від розгляду справи № 910/221463/15 з метою недопущення сумнівів в неупередженості, які можуть виникнути з підстав викладених в заяві про самовідвід.

Пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України визначено, що з підстав, зазначених у статях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язанні заявити самовідвід.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Отже, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Розглянувши в нарадчій кімнаті подану суддею Сулімом В.В. заяву про самовідвід з підстав, зазначених вище, враховуючи приписи ст.ст. 35, 38 ГПК України, позиції Європейського Суду з прав людини, взявши до уваги Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року і розділ ІІ Кодексу Суддівської Етики, який затверджено ХІ з'їздом суддів України 22.02.2013, з метою уникнення обставин, що можуть свідчити про упередженість при перегляді справи №910/22146/15, забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи №910/22146/15 підлягають передачі на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду відповідно до ст.32 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст. 32, 35, 38, 39, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід судді Суліма В.В. у розгляді апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 у справі №910/22146/15 задовольнити.

2. Матеріали справи №910/22146/15 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич