Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/119/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Голюк Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 9211 від 26.10.2017, приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 05.03.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця"

до Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про стягнення 4604812,42 грн.

Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з Апеляційним судом Закарпатської області

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 4604812,42 грн. платежів за час затримки вагонів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було порушено процедуру митних правил, згідно складених актів загальної форми про початок затримки. Дана обставина призвела до затримки вагонів №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 та нарахування позивачем платежів в сумі 4604812,42 грн.

19.04.2018 до суду від представника відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - Закарпатську митницю Державної фіскальної служби України.

Також 19.04.2018 представником відповідача подано заяву про витребування у позивача ряду належним чином засвідчених документів з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи.

Згідно ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Разом з тим, положенням ст. 81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Враховуючи положення 3 ст. 80 ГПК України законодавець визначає в свою чергу строк для подання клопотання про витребування документів відповідачем - разом з поданням відзиву.

Загалом дані дії відповідачем згідно норм ГПК України мають вчинятися в підготовчому засіданні.

20.03.2018 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/119/18 до розгляду по суті, що вбачається з відповідної ухвали від 20.03.2018 (а.с. 136).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи відсутність обґрунтувань поважності причини не заявлення таких клопотань у підготовчому провадженні. суд залишає такі клопотання без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування заперечень, відповідач посилався на те, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2017, залишеною в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 по справі №806/1308/17 дії Закарпатської митниці щодо затримки з виконанням митних процедур стосовно партій товару, що були експортовані відповідачем в зазначених вище вагонах протиправними.

За таких обставин, відповідач вважає, що слід керуватися положеннями ч. 5 ст. 338 МК України, відповідно до якої з метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення.

Водночас, відповідач звертав увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, визначений ст. 137 Статутом залізниць України та ч. 5 ст. 315 ГК України.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2016 року Дочірнім підприємством «Словечанський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради (відповідач) відправлено зі ст. Веледники Південно-Західної залізниці до ст. Вашарошнамель Угорщина вагони №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичных видах», відправки №№ 443481, 444208, 445601, 445619, 445064, 446088, 443499, 447771, 447789, 447235 (а.с. 15-24).

По прибуттю вищевказаних вагонів на прикордонну ст. Батьово протягом 07-18 грудня 2016 року їх було відчеплено зі складу поїздів для проведення митних формальностей на підставі заявок Закарпатської митниці ДФС згідно вимог Митного кодексу України.

Так, 07.12.2016 по ст. Батьово згідно заявки Закарпатської митниці ДФС №230/16 від 07.12.2016 (а.с. 26) було затримано вагони за №№65382848, 65701716 для митного огляду та зважування, про що складено акт загальної форми №11383 від 07.12.2016 (а.с. 26) та телеграмою №68 від 09.12.2016 (а.с. 42) повідомлено через станцію відправлення Веледники вантажовідправника ДП «Словечанський лісгосп АПК".

09.12.2016 по ст. Батьово проведено зважування вагонів №№ 65382848, 65701716, що підтверджується актами загальної форми ст. Батьово №1259 та №1260 від 09.12.2016 (а.с. 47-48). По результатам зважування вагонів № 65701716 (акт №1259), № 65382848 (акт №1260) виявлено розбіжності у масах вантажів, зазначених у накладних та фактичних, а саме: фактична маса вантажу в вагоні № 65382848 менше зазначеного у накладній на 12181 кг, а в вагоні № 65701716 фактична маса вантажу менше зазначеного у накладній на 10167 кг.

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 10.02.2017 №07-70-61/34/366 (а.с.55) вагони зі ст. Батьово відправлено на ст. Чоп для митного огляду, про що складено акт загальної форми №117 від 10.02.2017 (а.с. 61).

09.12.2016 по ст. Батьово згідно заявки Закарпатської митниці ДФС №235/16 від

09.12.2016 (а.с. 27) було затримано вагони №№ 67573915, 66727678, 66627563 для митного огляду, про що складено акт загальної форми №11395 від 09.12.2016 (а.с.37) та телеграмами №77 та №81 від 10.12.2016 (а.с. 43, 44) повідомлено відповідача через станцію відправлення Веледники.

На підставі заявки митниці №236/16 від 09.12.2016 (а.с. 31) вагони №№ 67573915, 66727678 подано для зважування на тензометричних вагонних вагах ст. Батьово, про що складено акти загальної форми №1266 та №1267 від 10.12.2016 (а.с. 49-50).

По результатах зважування вагону № 66727678 (акт №1266) виявлено, що фактична маса вантажу менше зазначеної у накладній на 4990 кг.

По результатах зважування вагону № 67573915 (акт №1267) виявлено розбіжність у масі вантажу, зазначеній у накладній та фактичній, а саме: фактична маса вантажу менше зазначеній у накладній на 8615 кг

На підставі заявки митниці №237/16 від 10.12.2016 (а.с. 32) вагон № 66627563 подано для зважування на тензометричних вагонних вагах ст. Батьово, про що складено акт загальної форми ст. Батьово № 9962 від 16.12.2016 (а.с. 41).

27.01.2017 Закарпатською митницею ДФС проводився митний огляд вагонів з 10

год. до 12:30 год., про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 27.01.2017 (а.с. 54).

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС №07-70-61/34/366 від 10.02.2017 вагони зі ст. Батьово відправлено на ст. Чоп для митного огляду, про що складено акт загальної форми №120 від 10.02.2017 (а.с. 62).

11.12.2016 по ст. Батьово згідно заявки митниці №241/16 від 11.12.2016 (а.с. 28) було затримано вагон № 65298473 для митного огляду та зважування вантажу, про що складено акт загальної форми №11414 від 11.12.2016 та телеграмою №96 від 13.12.2016 (а.с. 44) повідомлено відправника через станцію відправлення.

Згідно заявки митниці було проведено зважування вагона на тензометричних вагах ст. Батьово, про що складено акт загальної форми №1271 від 12.12.2016 (а.с. 51).

Так, по результатах зважування вагону №65298473 виявлено розбіжність у масі вантажу, зазначеній у накладній та фактичній, а саме: фактична маса вантажу менше зазначеній у накладній на 7136 кг.

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС №07-70-61/34/366 від 10.02.2017 вагон із ст. Батьово відправлено на ст. Чоп для митного огляду, про що складено акт загальної форми ст. Батьово №109 від 10.02.2017 (а.с. 59).

06.122016 по ст. Батьово згідно заявки Закарпатської митниці ДФС №227/16 від 06.12.2016 (а.с. 25) затримано вагон № 66880550 для митного огляду, про що складено акт загальної форми №11375 (а.с.35) та телеграмою №56 від 07.12.2017 (а.с. 42) повідомлено відправника через станцію відправлення.

Згідно заявки митниці №228/16 від 07.12.2016 (а.с. 30) вагон № 66880550 подано для зважування на тензометричних вагах станції, про що складено акт загальної форми №1258 від 08.12.2016 (а.с. 46).

По результатах зважування вагону № 66880550 виявлено розбіжність у масі вантажу, зазначеній у накладній та фактичній, а саме: фактична маса вантажу менше зазначеній у накладній на 11562 кг.

27.01.2017 Закарпатською митницею ДФС проводився митний огляд вагона з 10 год. до 12:30 год., про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 27.01.2017 (а.с. 54)

На підставі листа Закарпатської митниці №07-70-61/34/366 від 10.02^2017 вагон №66880550 зі ст. Батьово відправлено на ст. Чоп для митного огляду, про що складено акт загальної форми ст. Батьово №107 від 10.02.2017 (а.с. 58).

Також, за даними позивача, 18.12.2016 по ст. Батьово Закарпатською митницею ДФС згідно усної вказівки затримано вагони №№ 66780586, 60308244 про що складено акт загальне форми ст. Батьово №11480 від 18.12.2016 (за підписом інспектора митниці) (а.с. 40) та надано телеграму №118 від 19.12.2016 (а.с. 45) на ст. Веледники для повідомлення відправника.

На підставі заявки митниці № 257/16 від 19.12.2016 (а.с. 34) вагони зважувалися на тензометричних вагах по ст. Батьово Про факт зважування вагонів №№ 66780586, 60308244 складено акти загальної форми ст. Батьово №№ 1285,1288 від 28.12.2016 (а.с. 52, 53).

По результатах зважування вагону № 60308244 (акт №1285) виявлено розбіжність у масі вантажу, зазначеній у накладній та фактичній, а саме: фактична маса вантажу менше зазначеній у накладній на 7566 кг.

По результатах зважування вагону № 66780586 (акт №1288) виявлено розбіжність у масі вантажу, зазначеній у накладній та фактичній, а саме: фактична маса вантажу менше зазначеній у накладній на 7715 кг.

27.01.2017 Закарпатською митницею ДФС проводився митний огляд вагонів з 10 год. до 12:30 год., про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 27.01.2017

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС №07-70-61/34/366 від 10.02.2017 вагони № 66780586, 60308244 зі ст. Батьово відправлено на ст. Чоп для митного огляду, про що складено акт загальної форми №102 від 10.02.2017 (а.с. 57).

13.12.2016 по ст. Батьово згідно заявки митниці №247/16 від 13.12.2016 (а.с. 29) затримано вагон №65620080 для митного огляду та зважування, про що складено акт загальної форми ст. Батьово №11426 від 13.12.2016 (а.с. 39) та телеграмою №100 від 14.12.2016 (а.с. 45) повідомлено відправника через станцію відправлення.

Зважування проводилось 16.12.2016, про що складено акт загальної форми ст. Батьово №9962 від 16.12.2016 (а.с. 41).

Так, по результатах зважування вагону № 65620080 виявлено, що фактична маса вантажу менше зазначеної у накладній на 3782 кг.

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС №07-70-61/34/366 від 10.02.2017 вагон №65620080 зі ст. Батьово відправлено на ст. Чоп для митного огляду, про що складено акт загальної форми ст. Батьово №114 від 10.02.2017 (а.с. 60).

На станцію Чоп вагони №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 прибули 11.02.2017, про що складено акт загальної форми ст. Чоп № 4546 від 11.02.2017 (а.с. 63).

19.10.2017 Ужгородською дирекцією залізничних перевезень отримано листа Закарпатської митниці ДФС за №07-70-61/34/2313 щодо направлення вагонів на ст.Батьово для завершення митних процедур на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №806/1308/17, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017.

20.10.2017 вагони направлено на ст. Батьово для завершення митних процедур, про що складено акт загальної форми № 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67).

Митне оформлення вантажу, який переміщався у даних вагонах завершено 21,10.2017, про що свідчить відбитки особистої номерної печатки посадової особи Закарпатської митниці ДФС у передавальній відомості № 714 (а.с. 85-86).

Вищевказані вагони передані на Угорщину 22.10.2017 в складі поїзда №3643 в 12:00 год. по передавальній відомості № 714.

Отже, 10 вагонів з моменту затримання починаючи з 7-12 грудня 2016 по 21.10.2017 перебували на станціях Львівської залізниці під митним контролем.

Позивачем відповідачу направлено копії заявок Закарпатської митниці ДФС та актів загальної форми з проведеними нарахуваннями з проханням сплатити платежі.

Відповідач в свою чергу листом від 22.11.2017 №1107 (а.с. 68) відмовився оплачувати нараховані збори, посилаючись на відсутність будь-яких порушень митного законодавства України з боку підприємства.

Також, позивач зазначає, що нарахування платежів та зборів за час проведення митних формальностей з вантажем відповідача, що переміщався у залізничних вагонах наступні:

- по вагонах №№ 65382848, 65701716 за період з 07.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 907746,28 грн. (з ПДВ)

- по вагонах №№ 67573915, 66727678, 66627563 за період з 09.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 1389058,30 грн. (з ПДВ)

- по вагону № 65298473 за період з 11.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 465362,76 грн. (з ПДВ)

- по вагону №66880550 за період з 06.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 458877,80 грн. (з ПДВ)

- по вагонах №№ 6678058, 60308244 за період з 19.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 906882,48 грн. (ПДВ)

- по вагону №65620080 за період з 13.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 476 920,80 грн., що разом становить 4604812,42 грн. (в т.ч. ПДВ).

Оцінивши всі встановлені обставини справи в їх сукупності згідно поданих до справи доказів, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом Україні (ЦК України), Господарським кодексом України (ГК України), Митним кодексом України (МК України) та іншими підзаконними актами.

За пунктами 2, 5 ст. 306 ГК України передбачено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457).

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), яка є чинною для України відповідно до Закону України "Про правонаступництво в Україні" та Віденської конвенції про правонаступництво держав.

Статтею 5 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) визначено, що при відсутності відповідних положень в цій Угоді, застосовується національне законодавство тієї країни, в якій повноважна особа реалізовує свої права.

Відповідно до параграфів 1, 2 статті 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) визначено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника. Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку передбаченому статтею 31 "Оплата провізних платежів та неустойок".

Згідно з параграфу 1 статті 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, оплата провізних платежів є обов'язком: одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення.

Слід вказати, що правове регулювання порядку та умов користування вагонами і контейнерами парку залізниць України, парку залізниць інших держав, а також тих, що належать підприємствам та орендовані ними, за час затримки на коліях залізниць загального користування, здійснюється за Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Пунктом 2 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності вносять плату.

За приписами статті 119 Статуту залізниць України унормовано, що зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Пункт 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачає випадки, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. Митні процедури не є підставою звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами.

Крім цього, статтею 46 Статуту залізниць України передбачено плату за зберігання вантажу, що прибув на станцію, строк якого перевищує добу. Безкоштовний строк зберігання вантажу обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Пункт 9 Правил зберігання вантажів встановлює, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Таким чином, приписами законодавства унормовано обов'язок вантажовідправника, вантажоодержувача сплачувати залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням. Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені в пункті 121 Статуту залізниць України та пункті 16 Правил користування вагонами і контейнерами є вичерпними, затримку вагонів, пов'язану з митним оформленням, до цих підстав не віднесено (п. 17 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" ).

До того ж як зазначено у п. 5.15 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29.05.2002 №04-5/601, плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Згідно з параграфу 6 статті 28 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) передбачено, що якщо перешкода до перевезення вантажу чи його видачі виникла по причинам, не залежним від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у зв'язку з перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Отже, суд дійшов висновку, що у разі понесення перевізником додаткових витрат за затримку вагонів пов'язану з митним оформленням, вантажовідправник зобов'язаний відшкодувати йому всі платежі виставлені до сплати за користування вагонами.

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд встановив, що їх суми вірні.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності у справі № 906/119/18.

Згідно з положеннями ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до пп. 4.7.2 п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", у вирішенні спорів, пов'язаних з перевезенням вантажів у прямому міжнародному сполученні, слід враховувати приписи статті 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) та статті 58 Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (КОТІФ).

Відповідно до положень ст. 5 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (від 16.10.2015) при відсутності відповідних положень у даній Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, у якій правочинна особа реалізує свої права.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальний, скорочені або більш тривалі строки позовної давності визначено статтями 257 та 258 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Однак, ч. 2 ст. 9 ЦК України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Так, згідно з ч. 5 ст. 315 ГК України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Разом із цим, за змістом пункту 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом шести місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Тобто, наведені норми ГК України і Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності та регулюють питання його перебігу відносно позову залізниці до вантажоодержувача, що випливають із перевезення.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення платежів нарахованих за час затримки вагонів починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Підставою для подання позову у справі, яка розглядається, стала подія затримки вагонів з 06.12.2016 по 18.02.2016, про що складено акти загальної форми (форма ГУ-23) (а.с. 35-40), на підставі яких відповідачу нараховано платежі за час затримки вагонів.

Отже, шестимісячний строк позовної давності слід обраховувати саме від дати складання актів загальної форми ГУ-23. (Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 09.08.2017 у справі № 904/7033/16 (3-658гс17).

Позивач звернувся з позовом до суду 16.02.2018, відтак строк позовної давності пропущений.

Посилання позивача на ту обставину, що 10 вагонів з моменту затримання починаючи з 7-12 грудня 2016 по 21.10.2017 перебували на станціях Львівської залізниці під митним контролем, суд оцінює критично, оскільки саме акт про затримку вагонів є початком відліку строку позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, о в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.05.18

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)