РІШЕННЯ

16 квітня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/696/16-г/11

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Касюдик О.О

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кат Карго Лоджістікс Україна", вул. Жилянська, 5-Б, м. Київ, 01033 (поштова адреса: 08130, Київська область, с. Чайки, вул. Антонова, 1-а)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик", вул. Степана Будного, 36, м. Тернопіль, 46400

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ", м. Київ, вул. Васильківська, 34, 03022

2) Фізична особа - підприємець Кухарук Віталій Богданович, АДРЕСА_1, 46027

про cтягнення 113 628,00 грн. вартості втраченого вантажу при виконанні Заявки-Договору на перевезення від 26.09.2016р.

За участі представників сторін та третьої особи.

В порядку ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кат Карго Лоджістікс Україна" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" про cтягнення 113 628,00 грн. вартості втраченого вантажу.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.02.2017р., яке залишено в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.05.2017р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2017р., скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.05.2017р. та рішення Господарського суду Тернопільської області від 03.02.2017р., справу передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Відповідно до вказівок, викладених у постанові ВГС України від 08.11.2017р., які є обов'язковими для господарського суду під час нового розгляду справи (частина перша статті 316 ГПК), при новому розгляді справи суду необхідно: - дати належну правову оцінку обставинам втрати вантажу, про які свідчать товарно-транспортні накладні №000114201, №000113961, №000113963, які надані позивачем та на яких стоїть відмітка про відсутність вантажу; - встановити правову природу спірних правовідносин, підстави їх виникнення та законодавство, яким такі відносини врегульовані, зокрема, щодо підстав звернення позивача, як вантажовідправника, з позовом до перевізника про стягнення збитків, у зв'язку з втратою вантажу, на підставі приписів ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 314 Господарського кодексу України; - дослідити наявність правових підстав для покладення на відповідача обов'язку відшкодування витрат позивача, які кваліфіковані останнім як збитки.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судових справ, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу №921/696/16-г/11 передано на новий розгляд суду у складі судді Стадник М.С.

Ухвалою суду від 07.12.2017р. матеріали справи прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 09.01.2018р. та зобов`язано сторони та треті особи подати: позивача - підтвердити позовні вимоги з врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017р.; відповідача - підтвердити заперечення проти позову з врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017р.; треті особи - підтвердити позовні вимоги з врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017р.

Ухвалою суду від 09.01.2018р. постановлено розгляд справи №921/696/16-г/11 здійснювати за правилами загального позовного провадження, зі стадії підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 23.01.2018р.

Ухвалою суду від 23.01.2018р. відкладено підготовче засідання на 16.02.2018р., а в судовому засіданні 16.02.2018р. оголошено перерву до 27.02.2018р.

У судовому засіданні 27.02.2018р. постановлено ухвалу про оголошення перерви до 12.03.2018р., яку занесено в протокол судового засідання, в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України.

Ухвалою суду від 06.03.2018р. зупинено провадження у справі №921/696/16-г/11 до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Стадник М.С.

Ухвалами суду від 15.03.2018р. поновлено провадження у справі №921/696/16-г/11, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів - по 16.04.2018р. та призначено підготовче засідання на 03.04.2018р.

Ухвалою суду від 03.04.2018р.: 1/ відмовлено у задоволенні клопотання про призначення автотранспортної (транспортно-трасологічної) експертизи; 2/ відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-технічної експертизи; 3/ відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків; 4/ закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 16.04.2018р.

Позивач позовні вимоги підтримав. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне. Між ним та ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" укладено 01.01.2012р. Договір транспортного експедирування №Z-1209, згідно якого він взяв на себе зобов'язання експедитора, а саме виконувати або організовувати виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів. При цьому, має право на договірних засадах залучати до надання таких послуг третіх осіб, але відповідальність перед вантажовідправником несе він, як експедитор. На відвантаження товару (запасні частини, олива, мастила, автошини) укладено між ним та ТОВ "Роялті Логістик" 26.09.2016р. Заявка-Договір DD/KI/FT-27-09-2015, на виконання якого видані товарно-транспортні накладні №000114201 від 26.09.2016р., №000113961 від 26.09.2016р., №000113963 від 26.09.2016р., №000113965 від 26.09.2016р., №000113966 від 26.09.2016р. у чотирьох екземплярах, один з яких з підписом вантажовідправника (ОСОБА_3, фахівець по роботі з транспортною документацією) та водія (ОСОБА_4) залишився у нього. Згідно товарно-транспортних накладних, передано до перевезення 39 місць, автомобіль опломбовано. При вивантаженні вантажу з автомобіля, який прибув без пломб, виявлено відсутність 7 місць вантажу вартістю 113 628,00 грн., про що є відмітки у товарно-транспортних накладних №000113963 від 26.09.2016р., №000113961 від 26.09.2016р., №000114201 від 26.09.2016р. Звернув увагу суду, що акт не складався, так як між водієм та вантажоодержувачем не було розбіжностей щодо кількості втраченого вантажу. Вважає, що такий втрачено під час перевезення, враховуючи час завантаження автомобіля і прибуття під вивантаження. При цьому, звернув увагу суду на те, що водій був присутній під час завантаження та вивантаження автомобіля, який прибув без пломби.

Ним відшкодована вартість втраченого вантажу ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" в сумі 113 628,00 грн., а тому правомірно звернувся до суду про відшкодування понесених збитків з відповідача, з яким перебував у договірних правовідносинах. При цьому, зауважив, що не був обізнаний про те, що водій не перебував у трудових правовідносинах із відповідачем. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, обґрунтовуючи виконання ним договірних зобов'язань наступним:

- сторонами у визначені законодавством порядку та строки не складалися акти про порушення пломб та акти про втрату чи недостачу вантажу, що свідчить про те, що вантажний автомобіль прибув на місце розвантаження в технічно справному стані та з цілими пломбами;

- товарно-транспортні накладні №000114201 від 26.09.2016р., №000113961 від 26.09.2016р., №000113963 від 26.09.2016р. не містять жодних відомостей про найменування вантажу та його вартість, а відтак твердження позивача про те, що частина вантажу при вивантаженні була втрачена, не підтверджена належними і допустимими доказами;

- з відео фіксації вбачається, що водію ОСОБА_4 не дали можливості брати участь в завантаженні автомобіля та слідкувати за процесом завантаження та перевірити наявність вантажу згідно ТТН, а тому водій не був обізнаний ні про вантаж, прийнятий ним до перевезення, ні про його кількість; згідно пояснень водія, він не зупинявся під час перевезення вантажу, що унеможливило втрату такого в дорозі, а пломбу зняв на вимогу представників вантажоодержувача, яка не була пошкоджена;

- ненаданням позивачем витребуваних судом документів, а саме посадових інструкції комірника та інших осіб, що приймали участь у розвантаженні товару, ставлять під сумнів надані ними пояснення щодо процесу розвантаження;

- як вбачається з ТТН позивач не є ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем, а тому згідно ст. 314 ГК України, Правил та Статуту, позов ТОВ "Кат Карго Лоджистік Україна" незаконно і безпідставно пред'явлений до ТОВ "Роялті Логістик". Просить у позові відмовити за недоведеністю вини відповідача у втраті вантажу.

Третя особа Фізична особа - підприємець Кухарук Віталій Богданович в процесі розгляду справи та в письмових поясненнях підтримав заперечення відповідача, а також надав пояснення, що ним проведена службова перевірка, згідно якої прийшов до висновку про відсутність вини водія у втраті вантажу, враховуючи відсутність актів про втрату вантажу та порушення цілісності пломб. Вважає, що перевезення здійснено ним належним чином, відповідно до умов Заявки - Договору. Вини у втраті вантажу під час перевезення не визнає. Просить у позові відмовити.

Третя особа ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" в процесі розгляду справи та в письмових поясненнях, з врахуванням постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017р., підтримала позовні вимоги та підтвердила, що ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" сплатило відшкодування за Договором перевезення на суму 113 628,00 грн., відповідно до даних ТТН та претензії б/н від 28.09.2016р., оскільки згідно ТТН №000114201 від 26.09.2016р., №000113961 від 26.09.2016р., №000113963 від 26.09.2016р., №000113965 від 26.09.2016р., №000113966 від 26.09.2016р. вантаж, переданий для перевезення, був частково втрачений перевізником. На підтвердження позовних вимог надала наступні докази: - бухгалтерську довідку про вартість втраченого вантажу; - пояснення про недостачу вантажних місць; - службові записки завідуючого складом та комірника; - акти недостач перевізника ФОП Кухарука В.Б.; - нотаріально засвідчені заяви свідків: завідуючого складом ОСОБА_5 та комірника ОСОБА_6, які є працівниками товариства та здійснювали розвантаження автомобіля; - засвідчені копії ТТН №000114201, №000113961, №000113963, №000113965, №000113966; - аркуші журналів виїзду (с. Чайки, Київська обл.) - в'їзду (с. Колгоспна Гора, Комсомольський р-н, Полтавська обл.); - документи фотофіксації стану кузова автомобіля після завантаження та перед розвантаженням; - документи обліку часу прибуття та вибуття автотранспорту; - накази про прийняття на роботу, переведення на іншу посаду, переведення до іншого філіалу ОСОБА_6 та ОСОБА_5; - звіти про суми нарахованої заробітної плати; - витяг з "Журналу реєстрації ТМЦ, що завозяться №1 ТОВ Цеппелін ", який ведеться ТОВ "ОА "ВИМПЕЛ", що надає охоронні послуги ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників учасників справи, судом встановлено:

1/ Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кат Карго Лоджістікс Україна" (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" (Замовник) 01.01.2012р. укладено Договір транспортного експедирування №Z-1209, відповідно до умов якого:

- Експедитор зобов'язався за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів (запасні частини та аксесуари) Замовника. Вид і найменування вантажу визначається у документах про надання послуг - товарно-транспортній накладній, яка є єдиним документом, який підтверджує надання Послуг Експедитором Замовнику та формується Експедитором на основі даних контрольного зважування на складі Експедитора (п.п. 1.1, 1.2 ,2.5Договору);

- Експедитор надає послуги доставки вантажів на регулярній основі зі складу Замовника до уповноваженої особи (зазначеної у супровідних документах) Замовника (Вантажоотримувача) та приймає вантаж по кількості вантажних місць (п.п. 2.1, 2.2 Договору);

- при навантаженні Експедитор здійснює перевірку відповідності вантажу заявленим у документах фактичному стану, а у разі виявлення невідповідності у кількості та якості вантажу (а також упаковки) під час навантаження, Водій робить відмітку про такі обставини в ТТН (п.п. 2.3, 2.4 Договору);

- Експедитор: - несе відповідальність за ввірений Замовником вантаж від моменту завантаження вантажу в транспортний засіб Замовником до моменту передачі вантажу від Експедитора до Вантажоотримувача; - у випадку пошкодження вантажу Експедитором, Вантажоотримувач зобов'язаний внести відповідні записи у ТТН, Експедитор та Вантажоотримувач підписують відповідний Акт про пошкодження/втрату/нестачу Вантажу, транспортний засіб розвантажується силами і за рахунок Вантажоотримувача, Отримувач вантажу отримує вантаж по кількості коробок без перевірки їх вмісту; - контролює правильність оформлення ТТН, належний стан вантажу, цілісність упаковки, відповідність фактичної кількості вантажних місць вказаній у ТТН; - має право на договірних засадах залучати до виконання замовлення Замовника та надання Послуг третіх осіб (Виконавці), при цьому, залишаючись відповідальним перед Замовником за дії таких третіх осіб, та зобов'язаний без зволікань відшкодувати вартість пошкодженого або втраченого вантажу (або його частини) не більшу вартості втраченого (знищеного) або пошкодженого вантажу за вантажосупровідними документами за ціною купівлі Замовника; - визначає співробітників для щоденної організації виконання обов'язків згідно Договору та письмово повідомляє замовнику контакту інформацію відповідальних осіб, забезпечує водіїв інформацією, необхідною для виконання Договору (п.п. 3.1.7, 3.1.9, 3.1.10, 3.1.12, 3.1.13, 5.1.3, 5.3.1 Договору);

- Замовник: - забезпечує і здійснює навантаження транспортного засобу згідно з заявкою та з врахуванням вагових і габаритних норм, встановлених чинним законодавством (при цьому, розміщенням вантажу у транспортному засобі керує водій); - засвідчує всі екземпляри ТТН підписом та штампом (або печаткою); - зобов'язаний інформувати Експедитора про втрату, нестачу, пошкодження вантажів не пізніше наступного робочого дня з дня отримання вантажу вантажоодержувачем, шляхом направлення відповідного інформаційного повідомлення Експедитору на електронну адресу вказану Експедитором, при цьому, інформація повинна включати назву Вантажоотримувача, опис пошкоджень, рівень збитків (п.п. 3.2.3, 3.2.4, 3.2.10 Договору);

- перевезення організовуються у відповідності з Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом №363 Мінтрансу України від 14.10.1997р. (п. 5.1.1 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання, діє до 31.12.2012р. та вважається пролонгованим автоматично на кожен наступний рік при відсутності до закінчення терміну його дії пропозицій сторін по розірванню такого (п. 8.7 Договору).

На виконання Договору між ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" (Експедитор) та ТОВ "Цеппелін Україна ТОВ" (Замовник) укладено Заявку №DD/ZEP-22092016 від 22.09.2016р. на перевезення вантажу: запасні частини, шини, аксесуари; маршрут: Київcька область, село Чайки - село Колгоспна Гора, Комсомольський район, Полтавська область; дата та час завантаження - 26.09.2016р., 22 год. 00 хв.

2/ Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кат Карго Лоджістікс Україна" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" (Перевізник) 26.09.2016р. укладено Заявку-Договір на перевезення вантажів №DD/КІ/FТ-27-09-2015 з такими умовами: тип вантажу - запасні частини, олива, мастила, автошини; дата та час завантаження - 26.09.2016р., 18 год. 00 хв.; адреса завантаження - Київ, Чайка Антонова, 1А; дата та час розвантаження - 27.09.2016р., 11 год. 00 хв.; адреса розвантаження - Комсомольськ (Еристово); транспортний засіб державний - ДАФ НОМЕР_11; прізвище водія - ОСОБА_4; нормативний простій під завантаженням та розвантаженням - 12 годин; неустойка за запізнення під завантаження/розвантаження - 100 грн. за кожну почату годину; неустойка за понаднормовий простій одного автомобіля - 100 грн. за кожну годину простою; Перевізник несе відповідальність за повну або часткову втрату, недостачу або пошкодження вантажу, що відбулося в проміжку часу між прийняттям вантажу для перевезення і його здачею вантажоодержувачу у розмірі вартості втраченого /знищеного/ або пошкодженого вантажу відповідно до вантажосупровідних документів та іншу відповідальність, передбачену законодавством.

3/ Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Кухарук Віталієм Богдановичем (Перевізник) 14.03.2016р. укладено Договір №101, відповідно до умов якого:

- Перевізник зобов'язався за плату і за рахунок Замовника виконати послуги, пов'язані з перевезенням автомобільним транспортом вантажу Замовника, а Замовник - внести плату за виконання цих послуг (п. 2.1 Договору);

- послуги надаються протягом строку дії Договору на основі письмових заявок Замовника, підписаних і завірених печатками сторін, у яких зазначаються: найменування вантажу, тип і кількість автомобілів для перевезення, дата, час і місце завантаження, місце вивантаження тощо (п.п. 2.2, 2.3 Договору);

- Замовник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення, надати Перевізнику повну інформацію про вантаж та умови його перевезення, завантажити вантаж у автотранспорт (п. 3.1 Договору);

- Перевізник зобов'язаний інформувати Замовника про вимушені затримки транспортного засобу в дорозі, аварії та інші непередбачувані обставини, які перешкоджають своєчасній доставці вантажу (п. 4.3 Договору);

- Перевізник несе повну матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, пошкодження вантажу під час перевезення в розмірі вартості втраченого вантажу, вказаної у супровідних документах, за винятком випадків надання доказів, що втрата, пошкодження чи недостача сталися не з вини Перевізника (п. 6.1 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2018р. (п. 8.1 Договору).

4/ На виконання Договору №101 від 14.03.2016р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Кухарук Віталієм Богдановичем (Перевізник) 26.09.2016р. укладено Договір-Заявку №1012049 на виконання перевезення вантажу з такими умовами: вантаж - запасні частини, оливи та мастила, автошини; вимоги до авто та умови перевезення - загрузка задня/бокова, сухий, чистий; дата та час завантаження - 26.09.2016р., 18 год. 00 хв.; адреса завантаження - м. Київ, с. Чайки, вул. Антонова 1-А; дата та час вивантаження - 27.09.2016р., 11 год. 00 хв.; адреса вивантаження - м. Комсомольськ; авто державний номер - ДАФ НОМЕР_11; водій - ОСОБА_4. Відповідно до умов Договору-Заявки, перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу та упаковки з моменту прийняття вантажу до перевезення, а нормативний час на завантаження/вивантаження: сорок вісім годин.

Відповідно до даних товарно-транспортних накладних, перевезення здійснювалося водієм - ОСОБА_4М; автомобільним перевізником - ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна"; замовник перевезення - ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ"; вантажовідправник - ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 34); вантажоодержувач - ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" (Полтавська обл., Комсомольський район, село Колхозна Гора, вул. Волошинська 1 / вул. Будівельників 16); пункт навантаження - склад ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" (08130, Києво-Святошинський р-н., с. Чайки, вул. Антонова, буд. 1-А); пункт розвантаження - ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" (Полтавська обл., Комсомольський район, с. Кохозна Гора, Волошинська вул. 1, Територія "Еристівський ГОК" / вул. Будівельників 16)

Згідно товарно-транспортних накладних, до перевезення прийнято вантаж у кількості 39 місць, загальною вагою (маса брутто) - 4 283,00 кг, про що свідчать підписи вантажовідправника ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" (ОСОБА_3, фахівець по роботі з транспортною документацією) та водія/експедитора ОСОБА_4 без будь-яких заперечень:

- товарно-транспортна накладна №000113963 від 26.09.2016р. - прийнято 25 місць (автозапчастини: 3189049, 3260109, 3285718, 3285728, 3285842, 3285844, 3285846, 3285856, 3285865, 3285885, 3285906, 3285917, 3415671, 3415675, 3419364, 3419375, 3419326, 3419450, 3479037, 3479181, 953102, 953103, 953119, 953120, 954669), маса брутто - 3 191,60 кг;

- товарно-транспортна накладна №000113961 від 26.09.2016р. - прийнято 7 місць (автозапчастини: 3243137, 3260101, 3416311, 3416357, 3416372, 952353, 953737), маса брутто - 430,60 кг;

- товарно-транспортна накладна №000113965 від 26.09.2016р. - прийнято 1 місце (автозапчастини: KV000002954), маса брутто - 0,20 кг;

- товарно-транспортна накладна №000113966 від 26.09.2016р. - прийнято 1 місце (автозапчастини: KV000002928), маса брутто - 0,60 кг;

- товарно-транспортна накладна №000114201 від 26.09.2016р. - прийнято 5 місць (автозапчастини: 43005, 43004, 43003, 43002, 43001), маса брутто - 660,00 кг.

Автомобіль опломбовано пломбами: 0178, супровідні документи на вантаж - 0921-s та 0919-Dortmund-s.

За даними товарно-транспортних накладних, автомобіль прибув на місце розвантаження 27.09.2016р., та під час розвантаження встановлено відсутність семи місць вантажу, прийнятого до перевезення, а саме: 1-е місце №3416311 із запчастинами CATERPILLAR (ТТН №000113961); 2-а місця №3260109 та №3419364 із запчастинами CATERPILLAR (ТТН №000113963); 4-и місця - автомобільні шини (ТТН №000114201).

Кількість одержаних місць вантажу та кількість відсутніх місць вантажу засвідчена підписами вантажоодержувача ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" ОСОБА_5 та водія ОСОБА_4 у товарно-транспортних накладних (5), по два екземпляри яких видані водію, а по одному залишено у вантажоодержувача з ідентичними записами щодо кількості одержаних місць. При цьому, даних щодо наявності пломб та їх цілісності товарно-транспортні накладні не містять.

ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" на адресу ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" направило претензію про відшкодування збитків відповідно до рахунку-фактури №KVZP0145660 від 28.09.2016р. в сумі 113 628,00 грн. вартості втраченого вантажу.

На підтвердження найменування втраченого вантажу та його вартості надано:

- рахунок-фактура №KVZРО145660 від 28.09.2016р., надісланий ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" на адресу ТОВ Кат Карго Лоджістікс Україна" на загальну суму 113 628,00 грн. (сума без ПДВ: 94 690,00 грн. + ПДВ (20%): 18 938,00 грн.), а саме із зазначенням артикулу, найменування товару, одиниці виміру, кількості, ціни:

1. артикул DР0000283, найменування: автошина 245/70 R16 113/110S BF Goodrich All Terrain Т/А КО2 , кількість: 4 шт., сума без ПДВ: 11 900,00 грн.;

2. артикул 4689310, найменування: ущільнення кільцеве , кількість: 12 шт., сума без ПДВ: 5 400,00 грн.;

3. артикул 1530874, найменування: муфта патрубка , кількість: 1 шт., сума без ПДВ:1 640,00 грн.;

4. артикул 3Р0422, найменування: муфта патрубка , кількість 2 шт., сума без ПДВ: 6 200,00 грн.;

5. артикул 1552860, найменування: муфта патрубка , кількість: 1 шт., сума без ПДВ: 1 400,00 грн.;

6. артикул 8L4282, найменування: маточина , кількість: 1 шт., сума без ПДВ: 650,00 грн.;

7. артикул 4N6404, найменування: кільце , кількість: 1 шт., сума без ПДВ: 120,00 грн.;

8. артикул 7W5836, найменування: болт , кількість: 1 шт., сума без ПДВ: 850,00 грн.;

9. артикул 7Е6011, найменування: підйомний механізм ; кількість: 7 шт., сума без ПДВ: 31 780,00 грн.;

10. артикул 8Н9789, найменування: підшипник кульковий , кількість: 5 шт., сума без ПДВ: 2 650,00 грн.;

11. артикул 4944975, найменування: хомут , кількість: 2 шт., сума без ПДВ: 14 200,00 грн.;

12. артикул 1303212, найменування: фільтр масляний , кількість: 6 шт., сума без ПДВ: 6 900,00 грн.;

13. артикул 1893063, найменування: фіксатор , кількість: 1 шт., сума без ПДВ: 10 300,00 грн.;

14. артикул 5F6222, найменування: ущільнення , кількість: 5 шт., сума без ПДВ: 700,00 грн.

- рахунок-фактура №TA-0011912 від 21.09.2016р. ТОВ "ТАЄРС АСІСТАНС": автошина 245/70 R16 113/110S BF Goodrich All Terrain Т/А КО2, кількість: 4 шт., сума без ПДВ: 11 900,00 грн.;

- бухгалтерська довідка, видана на підставі рахунку постачальника ТОВ "ТАЄРС АСІСТАНС" №TA-0011912 від 21.09.2016р. та Інвойс постачальника CATERPILLAR S.A.R.L. та рахунка-фактури №KVZРО145660 від 28.09.2016р., підписана головним бухгалтером ТОВ з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ".

Платіжними дорученнями №3888 від 30.09.3016р., №4431 від 02.11.2016р., №4818 від 30.11.2016р. ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" перерахувало на рахунок ТОВ з ІІ "Цеппелін Україна ТОВ" 113 628,00 грн.

ТОВ "Кат Карго Лоджістікс Україна" направило на адресу ТОВ "Роялті Логістик" вимогу за вих. №361 від 06.10.2016р. про відшкодування збитків в сумі 113 628,00 грн. (часткової втрати вантажу) , яка залишена останнім без задоволення по причині не визнання своєї вини, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Суд, на підставі ст. 86, 237 ГПК України, оцінивши подані сторонами докази, наведені в процесі розгляду справи представниками учасників справи доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При цьому суд виходив із наступного:

- відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарське зобов'язання, одним з видів якого є майново-господарське зобов'язання (цивільно-правове), виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей ГК України.

Згідно ст. 11 ЦК України, ст. 174 ГК України, підставою для виникнення таких зобов'язань є договори та інші правочини, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, при цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (п. 1 ст. 638 ЦК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та умов договору, договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є відносинами за договором транспортно-експедиторського обслуговування по території України, які згідно статті 3 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

За договором транспортного експедирування, одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Учасниками транспортно-експедиторської діяльності є клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі (ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

За договором транспортного експедирування, одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч.ч. 1, 3 ст. 929 ЦК України, ст. 316 ГК України).

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ст. 932 ЦК України).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення, загальні умови перевезення вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами (ст. 908 ЦК України, ч. 5 ст. 306 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України, ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладання договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента, встановленого транспортними кодексами (статутами). Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників визначаються Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 р. №363 (змінами та доповненнями) (далі - Правила перевезень).

Згідно пункту 10.1, 13.1 Правил перевезень, перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених договорів із замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовими договорами (додаток 2) та здають вантаж у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (розділ 1 Правил перевезень).

Згідно із п п. 11.1, 11.5, 11.6 Правил перевезень, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Після прийняття вантажу згідно із товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

При цьому, на вантажовідправника покладається обов'язок підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення (ч. 3 ст. 308 ГК України).

На водія, для забезпечення безпеки дорожнього руху, покладається обов'язок перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу (ст. 16 Статуту автомобільного транспорту України, п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001р. №1306).

Відповідно до ст. 49 ЗУ "Про автомобільний транспорт", водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів має право: відмовлятися від прийняття для перевезення вантажу, який не відповідає встановленим вимогам або вимогам щодо пломбування вантажу, якщо відтиск пломби нечіткий або пломбу пошкоджено; вимагати від вантажовласника (уповноваженої ним особи) належного закріплення вантажу на транспортному засобі відповідно до встановлених законодавством вимог. Водій транспортного засобу зобов'язаний: перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув'язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі).

Відповідно до п. 13.2 Правил перевезень, здача вантажів вантажоодержувачу у пункті призначення по масі і кількості місць провадиться у порядку і способом, за якими вантажі були прийняті від вантажовідправника (зважуванням на вагах, обмірюванням, підрахунком місць та ін.).

При цьому, вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць (п. 13.3 Правил перевезень).

У пунктах призначення вантажоодержувач має право при прийманні вантажів перевірити їх масу, кількість місць і стан у випадках, зокрема, прибуття вантажів у пошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) або з пошкодженими пломбами вантажовідправника (п. 13.4 Правил перевезень).

У разі розбіжностей між Перевізником і Вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, зокрема, щодо невідповідності між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній, порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4 Правил перевезень (п.п. 15.1, 15.2 Правил перевезень).

У випадку втрати вантажу при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом і за умови подання товарно-транспортної накладної з підписом водія (експедитора Перевізника) про прийняття ним вантажу для перевезення, перед поданням вантажовідправником або вантажоодержувачем позову на Перевізника обов'язково пред'являється йому претензія (п.п 16.1, 16.2 Правил перевезень).

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення та припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення (ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 310 ГК України, ч. 2 ст. 924 ЦК України).

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 ЦК України).

Статтею 133 Статуту автомобільного транспорту України визначено, що автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало.

Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу (ч.ч. 1, 3 ст. 314 ГК України, ст. 924 ЦК України).

Автомобільний перевізник зобов'язаний забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу (ст. 52 Закону України "Про автомобільний транспорт").

За невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії (ч.ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Право замовника за договором про перевезення вантажу автомобільним транспортом отримати компенсацію згідно із законодавством за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату або несвоєчасність доставки передбачено ст. 51 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків (ст. 16 ЦК України, ст.20 ГК України).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, такі як відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Аналогічний припис міститься у ст. 224 ГК України, згідно з якою учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є не лише втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також і витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Під дане визначення підпадають також ті грошові кошти, які потерпілий внаслідок порушення його цивільного права винною особою має сплатити третій особі, у зв'язку із невиконанням (неналежним виконанням) ним свого зобов'язання перед цією особою. У цій справі це кошти, які клієнт має сплатити власникам втраченого майна.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. При цьому, для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи, шкідливий результат такої поведінки (збитки), причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу (ст. 228 ГК України).

При цьому, згідно зазначеної норми закону право на стягнення відшкодованих збитків в порядку регресу виникає з того моменту, коли учасник господарських відносин відшкодував збитки потерпілій стороні замість третьої особи, тому регресне зобов'язання розглядається як похідне від іншого зобов'язання.

Разом з тим, у регресних зобов'язаннях, як загальне правило, діє принцип повного відшкодування збитків. Третя особа відповідає перед учасником господарських відносин у тому обсязі, в якому збитки фактично відшкодовані, тобто обсяг регресної вимоги повинен відповідати розміру виплаченого відшкодування.

Матеріалами справи підтверджено:

1/ - відповідачем для здійснення транспортного перевезення вантажу згідно Заявки-Договору № DD/КІ/FТ-27-09-2015 від 26.09.2016р., укладеного з позивачем , визначено водія ОСОБА_4 та автомобіль ДАФ НОМЕР_11;

Водієм 26.09.2016р. прийнято до перевезення вантаж згідно п'яти товарно-транспортних накладних у кількості 39 місць, з визначеною вагою, супровідними документами до вантажу, який наданий для перевезення у стані, що відповідає правилам перевезення, з опломбуванням, про що свідчать дані накладних, відповідність яких засвідчена підписами вантажовідправника та водія.

По одному екземпляру ТТН залишено у вантажовідправника, а по три кожної ТТН передано водію. Отже, водієм прийнято до перевезення вантаж у кількості визначеній товарно-транспортними документами, оскільки у накладних ним не зазначені будь-які застереження щодо невідповідності таких відомостей фактичним даним. Пояснення відповідача, ФОП Кухарука та водія щодо того, що водій ОСОБА_4 не був присутній при завантажені автомобіля та не був обізнаний про товар та кількість такого, який прийняв до перевезення, не підтверджені даними ТТН, а іншими доказами такі доводи підтверджуватися не можуть, у силу ст. 77 ГПК України.

Крім того, відповідач, третя особа та водій, стверджуючи про відсутність водія при навантажені вантажу, підтверджують порушення ним норм законодавства щодо його обов'язку перед виїздом перевірити і забезпечити правильність розміщення та кріплення вантажу для забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно пояснень водія ОСОБА_4, наведених у заяві свідка від 01.02.2018р. та відео фіксації завантаження автомобіля, водій був обізнаний щодо товару, який перевозить, оглядав його розміщення від'їхавши від рампи перед закриттям автомобіля та опломбування його, що спростовує доводи відповідача та ФОП Кухарука про ненадання можливості водію бути присутнім при навантажені вантажу. Отже, водієм при прийняті вантажу до перевезення перевірено також його розміщення, оскільки законодавство забороняє виїзд автомобіля з вантажем без такої перевірки. Обізнаність водія щодо правил перевезення вантажу також підтверджено поясненнями ФОП Кухарука, який безпосередньо здійснював перевезення.

2/ - згідно даних товарно-транспортних накладних, отриманий для перевезення вантаж, доставлений у пункт вивантаження у меншій кількості, ніж його було прийнято від вантажовідправника, а саме при вивантажені встановлено:

- ТТН №000113961 - відсутнє 1 місце №3416311 із запчастинами CATERPILLAR;

- ТТН №000113963 - відсутні 2 місця №3260109 та №3419364 із запчастинами CATERPILLAR ;

- ТТН №000114201 - відсутні 4 місця - автомобільні шини.

Товарно-транспортні накладні із відмітками про відсутність вантажу підписані вантажоодержувачем та водієм без будь-яких зауважень та складання актів, що свідчить про відсутність розбіжностей у кількості переданого вантажу.

Слід зазначити, що ні відповідач, ні ФОП Кухарук, ні водій не заперечують факту встановлення при вивантажені вантажу меншої кількості товару ніж прийнято до перевезення. При цьому, висловлені ними у поясненнях припущення, що такий міг бути недовантажений, не спростували належними та допустимими доказами.

Також, дані ТТН не містять інформації про наявність та цілісність пломб. За поясненнями водія (письмові пояснення від 17.07.2017р., заява свідка від 01.02.2018р.), при вивантажені товару виявилися недоліки у його завантажені, та пломба була знята ним із задніх дверей (із бокових не знімав) на прохання працівника вантажоодержувача та ним викинута. Дані доводи не узгоджуються з нормами вищезазначеного законодавства щодо права водія (перевізника) довести відсутність своєї вини у втраті вантажу під час перевезення цілісністю пломб.

Разом з тим, за поясненнями працівників вантажоодержувачів (ОСОБА_5, ОСОБА_6, заяви свідка від 13.02.2018р.), автомобіль прибув без пломб, на що останні звернули увагу водія, та загальний внутрішній вигляд вантажних місць вказував на відсутність частини вантажу у кузові та на переміщення вантажних місць, що не є характерним для перевезення. Також, коробка, в якій була упакована турбіна, була розпакована, а сама турбіна знаходилася на підлозі кузова, що стало підставою для залучення механіка з ремонту двигунів для огляду турбіни для встановлення можливих її пошкоджень, яких при огляді не встановлено. Щодо розміщення товару при вивантажені, то пояснення водія та працівників вантажоодержувача співпадають та не заперечуються.

Також, слід звернути увагу на те, що накладні із відмітками про відсутній вантаж водій передав відповідачу (перевізнику), а тому такі були обізнані щодо кількості прийнятого товару до перевезення та кількості втраченого вантажу та відсутністю розбіжностей між водієм та вантажоодержувачем щодо кількості зданого вантажу, враховуючи відсутність на ТТН будь-яких зауважень з цього приводу.

3/ - загальна вартість втраченого вантажу складає 113 628,00 грн., що підтверджується рахунками та бухгалтерською довідкою. Дана сума згідно платіжних доручень відшкодована позивачем вантажовідправнику та вантажоодержувачу - ТОВ "Цеппелін Україна ТОВ" згідно Договору транспортного експедирування №Z-1209 від 01.01.2012р. Доказів на спростування вартості втраченого вантажу та не відшкодування суми вартості відповідачем не надано.

При таких обставинах, саме неналежне виконання відповідачем умов договору щодо контролю за завантаженням вантажу на транспортний засіб, забезпечення збереження та охорони вантажу та його доставки вантажоодержувачу призвело до втрати вантажу.

За умовами п. 4 Заявки-Договору на перевезення вантажів №DD/КІ/FТ-27-09-2015 перевізник несе відповідальність за повну або часткову втрату, недостачу вантажу, що відбулася під час перевезення.

Позивачем доведено, що збитки у розмірі 113 628,00 грн. нанесені йому в результаті неналежного виконання відповідачем договору перевезень.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач не має права на відшкодування вартості втраченого товару, оскільки він не є ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем, так як товар не належав йому на праві власності, то такі доводи спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", замовник транспортних послуг - юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажі. Отже, замовник за договором транспортного перевезення не повинен бути обов'язково власником товару, перевезення якого здійснює перевізник або організовує експедитор. В свою чергу, право на позов до перевізника, що випливає з договору транспортного перевезення вантажу, має лише замовник, в тому числі на позов у зв'язку з втратою вантажу. Перевізник не має будь-яких зобов'язань перед власниками (вантажовідправником або вантажоодержувачем) майна, тому останні не мають право пред'являти до нього вимоги, пов'язані з втратою товару.

Посилання відповідача на те, що сторонами не складався акт про втрату вантажу, не впливає на відповідальність перевізника / експедитора, оскільки обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних накладних, а в разі їх розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми (ст. 158 Статуту автомобільного транспорту України). В даному випадку в товарно-транспортних накладних розбіжностей щодо кількості переданого вантажу не було, про що свідчить підпис водія на накладних, а тому підстав для складання акту не було.

Доводи відповідача щодо ненадання посадових інструкцій осіб, які розвантажували товар, то такі не є належними доказами, що підтверджують відсутність вини перевізника у втраті вантажу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При таких обставинах, факт завдання збитків позивачу на суму 113 628,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами; відповідач не навів жодних обґрунтованих обставин та фактів, з посиланням на відповідні норми закону, які б виключали його відповідальність за втрату вантажу під час перевезення і не підтвердив їх належними доказами.

Позовні вимоги позивача про відшкодування завданих матеріальних збитків є обґрунтованими, підставними, ґрунтуються на умовах укладених між сторонами договорів та нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а тому підлягають до задоволення

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи, передбачений ч. 3 ст. 123 ГПК України.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Сторонами не подано попереднього розрахунку суми судових витрат в порядку ст. 124 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 1 704,43 грн., згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Логістик" (вул. Степана Будного, 36, м. Тернопіль, 46400, ідентифікаційний код - 38066424) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кат Карго Лоджістікс Україна" (вул. Жилянська, 5-Б, м. Київ, 01033, ідентифікаційний код - 34568736) 113 628, 00 грн. вартості втраченого вантажу та 1 704, 43 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 26 квітня 2018р.

Суддя М.С. Стадник