ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р. м. Рівне

Справа № 918/121/18

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"

до фізичної особи-підприємця Колоскової Віти Борисівни

про стягнення заборгованості в сумі 12 353 грн. 47 коп.

В судове засідання учасники справи не з'явилися.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

5 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця Колоскової Віти Борисівни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 12 353 грн. 47 коп., з яких 2 408 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом, 4 595 грн. 62 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.02.2014 р. по 28.11.2017 р., 5 349 грн. 13 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 29.08.2014 р. по 28.11.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору в частині повернення кредиту, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 2 408 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 4 595 грн. 62 коп. та пені в розмірі 5 349 грн. 13 коп.

Ухвалою суду від 6 березня 2018 року позовну заяву від 05.02.2018 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 2 квітня 2018 року о 11:50 год.

30 березня 2018 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" станом на 01.01.2014 р.

Ухвалою суду від 2 квітня 2018 року розгляд справи відкладено на 26.04.2018 року.

В судове засідання 26 квітня 2018 року представник позивача не з'явився про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника позивача на оригіналі ухвали суду від 02.04.2018 року про відкладення розгляду справи на 26.04.2018 року.

Представник відповідача в судове засідання 26 квітня 2018 року також не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 72).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 26.04.2018 р., суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 26 квітня 2018 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПРИВАТБАНК" та фізичною особою-підприємцем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - заява).

Згідно заяви, відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 19.08.2013 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" поточний рахунок № 0583.

Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами Банку, однією з яких є послуга "Гарантований платіж", яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів Банку.

Згідно ст. 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених цим законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, між сторонами склалися відносини кредитора та позичальника.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Розділом 3.2.3. зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Відповідно до п. 3.2.3.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати Клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені, в заявці про платіж, в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим Договором строки.

Відповідач користувався послугою "Гарантований платіж" шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват - 24, які додані додатками до позовної заяви.

Відповідно до п. 3.2.3.2. Термін повернення кредиту зазначений в заявці про платіж.

Згідно зі ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь - якого із зобов'язань, має право змінити умови цих Умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту письмове повідомлення із, зазначенням дати терміну повернення кредиту. У разі не погашення Клієнтом заборгованості за цими Умовами у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці про платіж.

Під датою виконання платежу Сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заяві про платіж клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заяві про платіж Клієнта, у термін до 30 днів з дати виконання платежу, зазначеному в заяві про платіж . За користування кредитом в період з дати ініціювання Клієнтом заяви про платіж до дати виконання платежу за заявкою Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 4 % річних (але не менше 5 гривень) * від розміру кредиту, зазначеного в черговий заявці про платіж Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк черговий заявки про платіж .

У період з дати виконання платежу за рахунок кредитних коштів Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 28% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом по кредиту в строк до 30 днів, включно, на 31 - й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Зазначений в цьому пункті термін може бути змінений згідно п.п. 3.30.7.2., 2.3.2, 2.4.1 цього Договору.

У разі, якщо в дату виконання платежу або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів, а термін обов'язкового погашення по "кредитному ліміту на поточному рахунку", взаємини по якому регулюються розділом 3.2.2 цих "Умов і правил", становить більше 30 днів - Клієнт доручає Банку в односторонньому порядку проводитисписання коштів на погашення заборгованості по кредиту за рахунок невикористаних коштів по "кредитному ліміту на розрахунковому рахунку", подальші взаємини за яким регулюються розділом 3.2.2 цих Умов та Правил.

Інші істотні умови кредитування наведені в заяві про платіж .

Відповідно до п.п. а. п. 3.2.3.7.2. Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь - якого із зобов'язань, передбаченого цими Умовами, в т.ч. в разі порушення цільового використання кредиту змінити умови цього Договору, зажадати від Клієнта дострокове повернення кредиту сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін спору виникли у зв'язку з укладенням договору банківського обслуговування б/н від 19.08.2013 року, умови якого визначені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом ч. 1, ч. 2, ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору.

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, своєчасним проведенням гарантованих платежів ініційованих клієнтом згідно заявок на гарантований платіж від 22.01.2014 року № 16 та від 20.02.2014 року № 19, що підтверджується заявками на проведення гарантованих платежів, повідомленнями про переказ коштів та банківськими виписками по поточному рахунку відповідача за період з 19.08.2013 року по 30.11.2017 року, в свою чергу відповідач зобов'язання по внесенню платежів не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 12 353 грн. 47 коп., в тому числі 2 408 грн. 72 коп. - заборгованості за кредитом, 4 595 грн. 62 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом та 5 349 грн. 13 коп. - пені.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Заборгованість відповідача становить 2 408 грн. 72 коп. - заборгованості за кредитом, 4 595 грн. 62 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, підтверджена матеріалами справи, відповідачем не погашена, а тому підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5 349 грн. 13 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу, пені).

В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами ст. ст. 6, 628 ЦК України встановлено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Умовами договору сторонами визначено інший період нарахування пені.

За приписами п. 3.2.3.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.3.10.1 - 3.2.3.10.3. цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 3.2.3.10.7. "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Таким чином, нараховані позивачем 5 349 грн. 13 коп. - пені підлягають до стягнення в силу ст. ст. 230, 232 ГК України.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача до відповідача в розмірі 12 353 грн. 47 коп., з яких 2 408 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом, 4 595 грн. 62 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 349 грн. 13 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 1 762 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Колоскової Віти Борисівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ) 2 408 (дві тисячі чотириста вісім) грн. 72 коп. - заборгованості за кредитом, 4 595 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 62 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 349 (п'ять тисяч триста сорок дев'ять) грн. 13 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02 травня 2018 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2-3 - позивачу рекомендованим (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; 49027, м. Дніпро, а/с 1800);

4 - відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_1).