ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18 квітня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/36/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 АДРЕСА_2

до відповідача 1 Приватного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів" вул. Промислова, 5Б, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область

відповідача 2 Байковецької сільської ради вул. Січових стрільців,43, с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 : АДРЕСА_1.

про визнання недійсним рішення Наглядової ради ПрАТ "Тернопільський комбінат" від 04.01.2018; скасування запису №5000400 про внесення змін до відомостей про юридичну особу; зобов'язання Байковецької сільської ради поновити у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців відомості про ПрАТ "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів" станом на 21.01.2018.

за участі представників:

позивача - ОСОБА_3

відповідача 1 - Присяжнюк М.О.

відповідача 2 - не прибув

третя особа - не прибув

Суть справи:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів" та Байковецької сільської ради про визнання недійсним рішення Наглядової ради ПрАТ "Тернопільський комбінат" від 04.01.2018; скасування запису про внесення змін до відомостей про юридичну особу; зобов'язання поновити у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців відомості про ПрАТ "Тернопільський комбінат по виробництву шляхово-будівельних матеріалів" станом на 21.01.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що прийнявши 04.01.2018 оспорюване рішення, Наглядова рада АТ порушила положення ч.3 ст.92 ЦК України та визначений законодавством та установчими документами порядок управління акціонерним товариством. Правовим наслідком цього стало примусове та незаконне позбавлення ОСОБА_1 прав і можливості виконувати функції директора товариства. При цьому, позивач посилається на Рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010р. №1-рп/2010, згідно якого усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов'язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи, в розумінні статті 46 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою від 28.02.2018 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_2. Останній жодного разу у судові засідання не з'явився, письмові пояснення по суті спору не подав, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у встановленому процесуальним законодавством порядку.

У судовому засіданні 18.04.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 у судове засідання прибув та підтримав подане 02.04.2018 клопотання про закриття провадження у справі, оскільки, на його думку, даний спір не підвідомчий господарському суду. Вказане твердження мотивоване тим, що на час прийняття Наглядовою радою АТ оспорюваного рішення, позивач не був акціонером ПрАТ "Тернопільський КШБМ".

Відповідач 2 прибуття повноважного представника у судове засідання не забезпечив, однак 17.04.2018 від нього до матеріалів справи надійшла заява №6/604 про розгляд справи за відсутності представника Байковецької сільської ради. Разом з тим, згідно відзиву на позовну заяву №335 від 26.02.2018, орган місцевого самоврядування просить у задоволенні позову відмовити.

За передбаченими ст. 177 Господарського процесуального кодексу України правилами, судом продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

В порядку ст.222 ГПК України, запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, судом встановлено наступне.

Відповідно до протоколу №1 від 20.12.2016 позачерговими загальними зборами акціонерів ПрАТ "Тернопільський КШБМ" було прийнято рішення по сьомому питанню порядку денного, яким обрано директором цього господарського товариства ОСОБА_1

В силу ст.ст. 58 та 60 Закону України "Про акціонерні товариства" особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, управляє поточною діяльністю товариства.

Членом виконавчого органу акціонерного товариства може бути будь-яка фізична особа, яка має повну цивільну дієздатність і не є членом наглядової ради чи ревізійної комісії цього товариства. Таким чином, директором АТ може бути як акціонер цього товариства так і особа, яка ним не являється.

Із матеріалів справи слідує, що на час обрання його директором, позивачу належав значний пакет - понад 25 відсотків акцій господарського товариства.

В подальшому, 28.12.2017 року ОСОБА_1 були укладені договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ17-4/1, №БВ17-4/2, №БВ17-4/3, згідно яких він відчужив належні йому акції ПрАТ "Тернопільський КШБМ" громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у загальній кількості 867 640 штук, що складає 25,8% загальної кількості акцій товариства.

Перелічені угоди є чинними, ніким не оскаржувались та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про визнання їх недійсними.

Таким чином, з 29.12.2017 року ОСОБА_1 продовжував залишатися лише посадовою особою акціонерного товариства, а не власником його акцій.

Згідно п.10.1. Статуту ПрАТ "Тернопільський КШБМ", затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів протокол №1 від 20.12.2016 Наглядова рада є органом, що здійснює захист прав акціонерів, і в межах компетенції, визначеної законодавством та внутрішніми положеннями Товариства, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Наглядова рада має право відсторонити від виконання повноважень директора товариства, дії або бездіяльність якого порушують права акціонерів чи самого Товариства, до вирішення загальними зборами питання про припинення його повноважень. При цьому, Наглядова рада зобов'язана призначити особу, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Директора товариства та скликати позачергові загальні збори (п.11.9. Статуту). Такі ж повноваження цього колегіального органу передбачені також ст.52 Закону України "Про акціонерні товариства" (далі - Закон).

Реалізовуючи викладені вище правомочності Наглядова рада АТ 04.01.2018 прийняла рішення відсторонити ОСОБА_1 від виконання повноважень директора та обрала ОСОБА_2 для тимчасового здійснення повноважень директора ПАТ "Тернопільський КШБМ".

Вважаючи вказане рішення протиправним позивач звернувся до господарського суду із вимогою про визнання його недійсним.

Визначаючи категорії спорів, що відносяться до юрисдикції господарських судів, у пункті 3 частини першої статті 20 ГПК України законодавець обумовив, що господарські суди, серед інших, розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

В свою чергу, відповідно до п.3 ст.167 ГК України, під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно ж до п.8 ч.1 ст.2 Закону корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами

За статтею 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

В розумінні статті 3 Закону, акціонерним є господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

В свою чергу, за статтею 20 цього нормативно-правового акту, акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

За правовою ж нормою, що викладена у статті 25 Закону правом на участь в управлінні акціонерним товариством наділені акціонери.

Натомість, при зверненні із даним позовом до суду, ОСОБА_1 вже не мав статусу акціонера ПрАТ "Тернопільський КШБМ", що підтверджується Реєстром власників іменних цінних паперів станом на 26.01.2018.

Як зазначено вище, не був позивач власником акцій господарського товариства і на час прийняття оспорюваного рішення Наглядовою радою АТ.

Таким чином суд констатує, що даний спір не стосується корпоративних правовідносин, адже ці відносини не виникли, змінилися чи припинилися щодо корпоративних прав. За результатами його розгляду господарським судом не можуть бути захищені майнові чи немайнові права власника акцій товариства, які випливають з права власності на ці акції, оскільки таких прав на час прийняття оспорюваного рішення у позивача не було .

За змістом п. 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" (далі - Постанова) сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Як визначено у п. 1.7 Постанови, до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін, зокрема, спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності у господарському процесі допускається лише у випадках, які законодавцем імперативно визначені у відповідних положеннях процесуального законодавства, як то корпоративні спори.

В свою чергу, приймаючи до уваги те, що позивач не є та не був акціонером господарського товариства на день прийняття оспорюваного рішення Наглядової ради, а був лише посадовою особою ПрАТ "Тернопільський "КШБМ", що не є тотожними поняттями, є фізичною особою, яка не здійснює підприємницьку діяльність, у зв'язку з чим, з врахуванням суб'єктного складу сторін у справі, суд дійшов висновку про те, що даний спір виник не з корпоративних відносин, а відтак, не підлягає вирішенню в господарському суді та має вирішуватись судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Як наслідок, не підлягають вирішенню господарським судом, і позовні вимоги про вчинення органом місцевого самоврядування відповідних реєстраційних дій, оскільки вони є похідними від спору про визнання недійсним рішення Наглядової ради АТ, який ОСОБА_1, без достатніх на те правових підстав, визначив як корпоративний ( п.13 ч.1 ст.20 ГПК України, п. 1.6 Постанови)

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

У відповідності до змісту ст. 185 ГПК України закриття провадження у справі можливе і за результатами підготовчого судового засідання, без призначення справи до розгляду по суті.

З наведеного в сукупності та зважаючи на те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, провадження у справі слід закрити за п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

При цьому суд вважає за необхідне повідомити позивачу, що сплачений ним судовий збір по справі може бути повернутий йому в порядку встановленому ст.7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20,21,123, 129-130, п.2 ч.2 ст.185, п.1 ч.1 ст. 231 України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі закрити.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом десяти днів з дня складання і підписання її повного тексту до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст ухвали складено 20.04.2018.

Суддя О.В. Руденко