ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" квітня 2018 р. Справа № 903/96/16

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., ., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

за участю представників:

від стягувача: н/з,

від боржника (заявника): ОСОБА_1 адвокат (ордер серія ВЛ№000,040168 від 26.04.2018р.),

від Другого відділу ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області: ОСОБА_3 ( дов. Від 01.09.2017р.), ОСОБА_4 (дов. Від 28.03.2018р.),

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Екотехнології, м. Луцьк

на дії Другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області

по справі №903/96/16

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Екотехнології", м. Луцьк

про розірвання договору фінансового лізингу №000117 від 24.10.2013р., вилучення предмета лізингу,

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Екотехнології звернулося до господарського суду зі скаргою від 13.04.2018р., в якій просить визнати протиправними дії Другого відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, які полягають у винесенні постанови про арешт коштів боржника від 30.03.2018р. у виконавчому провадженні № 55218517; скасувати постанову державного виконавця Другого відділу ДВС міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області про накладення арешту на кошти боржника від 30.03.2018р. у виконавчому провадженні № 55218517.

Протоколом передачі судової справи від 16.04.2018р. скаргу розподілено судді Якушевій І.О.

Ухвалою суду від 16.04.2018р. скаргу прийнято і призначено до розгляду на 26.04.2018р.

24.04.2018р. Другий відділ Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області подав відзив на скаргу №16429 від 24.04.2018р., в якому просить відмовити у задоволенні скарги, вважаючи скаргу безпідставною.

Стягувач не забезпечив явки в судове засідання свого представника.

Відповідно до ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, суд дійшов висновку про те, що скарга ТзОВ Торговий дім Екотехнології підлягає до задоволення з огляду на таке.

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. у справі №903/96/16 господарським судом Волинської області було видано судовий наказ про примусове виконання рішення суду: про вилучення у ТзОВ "Торговий дім "Екотехнології" предмета лізингу - трактора МТЗ-82.1.26., державний реєстраційний номер 60374АА, 2013 року випуску.

Другим відділом ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області 22.11.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55218517, якою зобовязано боржника - ТзОВ "Торговий дім "Екотехнології" виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також у пункті З резолютивної частини постанови вказано про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12800 грн.

30.03.2018р. Другим відділом ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області у виконавчому провадженні №55218517 на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника - ТОВ «Торговий дім «Екотехнології», згідно з якою накладено арешт на грошові кошти на виявлених рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в межах суми виконавчого збору - 12800 грн. Обґрунтовуючи накладення арешту, Другий відділ ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області зазначив, що боржником не сплачено виконавчий збір в розмірі 12800 грн. станом на 30.03.2018р.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-УІІІ від 02.06.2016р. ) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. у справі №903/96/16 було скасовано рішення господарського суду Волинської області від 17.05.2016 р. у справі №903/96/16; прийнято нове рішення - позов задоволити: розірвати договір фінансового лізингу №000117 від 24 жовтня 2013 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Екотехнології"; вилучити у товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Екотехнології" предмет лізингу - трактор МТЗ-82.1.26 (номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 2013 року випуску) і документи та приналежності: свідоцтво про реєстрацію машини серія ЕА №068767 від 22.11.2013 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у кількості 2 шт., комплект ключів, сервісну книжку, паспорт на трактор та передати товариству з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон".

Згідно з частинами 1 4 ст. 56 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р. арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-УІІІ від 02.06.2016р. встановлено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Як передбачено частиною пятою статті 26 Закону № 1404-УІІІ від 02.06.2016р., виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону№ 1404-УІІІ від 02.06.2016р. виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою статті 27 Закону№ 1404-УІІІ від 02.06.2016р. передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із статтею 10 Закону № 1404-УІІІ від 02.06.2016р. заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64- 67 Закону.

Системний аналіз положень статей 10, 26, 27 Закону № 1404-УИІ свідчить про те, що у разі невжиття у виконавчому провадженні заходів примусового виконання рішення, відсутні й підстави для стягнення виконавчого збору.

Отже, обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Отже, підставою для стягнення виконавчого збору є примусове виконання органами ДВС рішення суду, як передбачено ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у разі вжиття відповідних заходів примусового характеру , зокрема, вилучення в боржника і передача стягувачу предмета лізингу, зазначеного в постанові суду трактора МТЗ-82.1.26 (номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 2013 року випуску) і документів та приналежностей: свідоцтво про реєстрацію машини серія ЕА №068767 від 22.11.2013 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у кількості 2 шт., комплект ключів, сервісну книжку, паспорт на трактор.

Доказів на підтвердження вжиття заходів примусового виконання постанови суду від 07.06.2016р. у справі №903/96/16 та передачі предмета лізингу стягувачу Другим відділом ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області не подано.

З огляду на викладене, оскільки Другий відділ ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області не вживав примусових заходів виконання постанови суду від 07.06.2016р. у справі №903/96/16, не вилучив предмета лізингу у боржника і не передав його стягувачу, підстав для стягнення з боржника виконавчого збору немає, а відтак і немає підстав для накладення арешту.

За таких обставин постанова про накладення арешту не відповідає приписам ст.ст.10, 27 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р.

Разом з цим, за змістом ч.1 ст. 56 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р. арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду.

Із змісту постанови від 30.03.2018р. у виконавчому провадженні №55218517 вбачається, що арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках у банківських установах, накладено Другим відділом ДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ у Волинській області для забезпечення стягнення виконавчого збору, а не для забезпечення реального виконання рішення суду.

За змістом ст.56 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р. несплата виконавчого збору не є підставою для накладення арешту.

Таким чином, за обставин, коли судом було прийнято постанову про вилучення у ТзОВ "Торговий дім "Екотехнології" предмета лізингу трактора, накладення арешту на грошові кошти боржника у зв?язку з несплатою ним виконавчого збору суперечить приписам ч.1 ст.56 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 частини другої ст. 18 зазначеного Закону передбачено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, є правові підстави для задоволення скарги товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Екотехнології.

У відповідності із ч.ч.1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 10, 18, 26, 27, 56 Закону України №1404-УІІІ від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження», ст.ст. 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

у х в а л и в:

1. Визнати протиправними дії Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, які полягають у винесенні постанови про арешт коштів боржника від 30.03.2018 року у виконавчому провадженні № 55218517.

2. Скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області про накладення арешту на кошти боржника від 30.03.2018 року у виконавчому провадженні №55218517.

Відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення (ст.ст.256, 257 ГПК України).

Повний текст ухвали складено 02.05.2018р.

Суддя І. О. Якушева