ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

02.05.2018 справа № 908/623/18

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець В.В., розглянувши матеріали

за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізької області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-А)

до відповідача фізичної особи-підприємця Куртєва Василя Федоровича (АДРЕСА_1)

про стягнення 6711,12 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства

Встановив: Державна екологічна інспекція у Запорізької області звернулась до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 30.03.2018 № 1178/12 до фізичної особи-підприємця Куртєва Василя Федоровича про стягнення 6711,12 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Позовну заяву зареєстровано в автоматизованій системі 10.04.2018.

Відповідно до протоколу від 10.04.2018 щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, враховуючи обставини, що унеможливлюють здійснення автоматизованого розподілу судових справ, автоматичний розподіл не відбувся з причини відсутності потрібної кількості суддів для розподілу справи (деталі наведено у звіті автоматизованого розподілу).

Станом на 25.04.2018 відпали обставини, передбачені п. 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 25.04.2018 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями та визначено її до розгляду судді Носівець В.В.

Дослідивши подану позовну заяву суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини). При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 названого Закону, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб'єктним складом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно із п. 1, 15 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

Пунктом 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З даною позовною заявою звернулась Державна екологічна інспекція у Запорізької області до відповідача фізичної особи-підприємця Куртєва Василя Федоровича про стягнення 6711,12 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на результати проведеної Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ФОП Куртєвим Василем Федоровичем. Актом перевірки зафіксовано, що у період з 01.01.2015 по 29.04.2015 ФОП Куртєв В.Ф. здійснював забір води з артезіанської свердловини № 23 у с. Степанівка Друга Приазовського району Запорізької області без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України.

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за реєстраційним номером облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця Куртєва Василя Федоровича (якого зазначено позивачем у позовній заяві як відповідача) внесено запис 29.06.2017 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Куртєвим Василем Федоровичем.

Таким чином, оскільки відповідачем у позовній заяві зазначено Куртєва Василя Федоровича, який на час подання позову втратив статус суб'єкта господарської діяльності, а даний спір не є таким, що виник з відносин, де фізична особа, яка не є підприємцем, може бути стороною в господарському суді, то наведене виключає можливість розгляду даної справи господарським судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відтак, суд відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

При цьому, на виконання приписів частини 6 статті 175 ГПК України суд роз'яснює позивачу, що у такому суб'єктному складі спір між сторонами підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, тому повернення судового збору без відповідного клопотання сторони не допускається.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній екологічній інспекції у Запорізької області у відкритті провадження у справі за позовом до фізичної особи-підприємця Куртєва Василя Федоровича про стягнення 6711,12 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

2. Позовні матеріали повернути Державній екологічній інспекції у Запорізької області.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній як додатки, на 24 аркушах, в т. ч.: платіжні доручення № 706 від 27.12.2017 та № 23 від 29.01.2018 (судовий збір), фіскальний чек № від 04.04.2018, опис вкладення від 04.04.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 175, 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 02.05.2018.

Суддя В.В.Носівець