ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. Справа № 922/4587/13

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників сторін:

від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - Вельковський С.В. - за довіреністю від 04.09.2017;

від кредиторів - не з'явились;

ліквідатор боржника - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3, АДРЕСА_1

на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2017 (суддя Усатий В.О.), постановлену у м. Харкові,

у справі №922/4587/13

за заявою Mramor LLP, Wales, Enterprise House, 82 Whitchurch Road, Cardiff, CF 14LX Wales,

до Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича, 36020, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2017 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до господарського суду Харківської області з заявою про визнання недійсним правочину, витребування майна та застосування наслідків недійсності правочину, в якій просило визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3, та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_2, укладений між Бабичем І.Ю. та ОСОБА_5, посвідчений 17.10.2016 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Ю.В., за реєстровим №1886; витребувати у ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та застосувати наслідки недійсності правочину (т.10, а.с.1-4).

Одночасно ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву про забезпечення позову, в якій просило в якості забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.10, а.с.16,17).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2017 у справі №922/4587/13 задоволено заяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про забезпечення вимог кредиторів; накладено арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_2 (т.10, а.с.34-39).

Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на статті 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 41 Конституції України, статтю 52 ЦК України, статті 5, 18, 19, 41, 42, 44, 49 -76, 84, 90, 91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), статті 4-1, 65-67 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) мотивована тим, що: по-перше, спірне майно банкрута знаходиться в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») на підставі договору іпотеки; по-друге, продаж цього майна здійснюється виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, а кошти першочергово спрямовуються на погашення вимог заставного кредитора; по-третє, спірне майно в процедурі ліквідації двічі відчужене, проте ліквідатором кошти від його реалізації не були отримані, що завдає значної шкоди заставному кредитору та порушує вимоги Закону про банкрутство в частині порядку реалізації майна банкрута та розподілу отриманих коштів; по-четверте, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом на 27.11.2017 власником спірного майна є ОСОБА_2, який за приписами статей 316,317, 319 ЦК України має право на вільний розсуд розпоряджатися цим майном, проте на даний час наявний спір щодо правомірності відчуження цього майна. Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим повернення майна банкрута і стати підставою для незадоволення вимог заставного кредитора у випадку визнання договору купівлі-продажу недійсним.

ОСОБА_2, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3, з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та 18.01.2018 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2017 у справі №922/4587/13.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна: житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, оскільки при укладенні договору дарування ОСОБА_5 мала право відчужувати належне їй майно. Скаржник вважає, що за приписами статті 388 ЦК України спірне майно не може бути витребувано у ОСОБА_2, а тому він не є належним відповідачем. Також вказує на те, що майно, яке належить ОСОБА_2, не може бути ідентифіковано як іпотечне майно ТОВ "ОТП Факторинг Україна", оскільки воно має інші індивідуально визначені ознаки, відмінні від зазначених у договорі іпотеки. Так, за іпотечним договором в заставу переданий житловий будинок загальною площею 537,1кв.м, житловою площею 82,4кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0774га, тоді як ОСОБА_2 належить житловий будинок загальною площею 323,4кв.м, житловою площею 59,2кв.м та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3 (т.10, а.с.104-107).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018, у зв'язку з відпусткою судді Плахова О.В. сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого залишити без змін як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому заначив, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є заставним кредитором, у зв'язку з чим з майна, яке є предметом іпотеки, після визнання боржника банкрутом знятий арешт та заборони на його відчуження. Скориставшись вказаною обставиною, Бабич І.Ю. відчужив майно, що є предметом іпотеки, поза межами ліквідаційної процедури, а кошти від його реалізації не були направлені на погашення вимог кредитора. В подальшому покупцем цього майна здійснений поділ цього майна, частина з якого подарована сину боржника - ОСОБА_2

Кредитори, ліквідатор та інші учасники справи належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить відтиск штампу на звороті останнього аркушу ухвали суду апеляційної інстанції від 06.03.2018, повідомлення про вручення поштових відправлень та інформація, розміщена на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта» проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні (т.10, а.с.158-179).

Враховуючи належне повідомлення кредиторів, ліквідатора та інших учасників справи про банкрутство про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників інших учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна", перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013 порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. за заявою Mramor LLP в порядку ст. ст. 11,16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (т.1,а.с.102-104).

Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 у справі №922/4587/13 визнано ФОП Бабича І.Ю. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Капустіна В.В.; встановлено, що з дня прийняття постанови по визнання Фізичної особи-підприємця банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (т.1,а.с.115-120).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2015 у даній справі задоволено клопотання ліквідатора про надання роз'яснення п. 2 резолютивної частини постанови господарського суду Харківської області від 10.12.2013 по справі № 922/4587/13 наступним чином: «Підлягає виключенню з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: Заборона відчуження (номер обтяження: 3487442) + іпотека (номер іпотеки: 3487567) від 20.07.2006, майно: земельна ділянка і будинок за адресою: АДРЕСА_2; Заборона відчуження(номер обтяження: 4651943, 4651981) + іпотека (номер іпотеки: 4652013) від 19.03.2007, Майно: земельна ділянка і будинок за адресою: АДРЕСА_2; Заборона відчуження (номер обтяження: 333671) від 20.02.2007 + іпотека (номер іпотеки: 333521) від 05.08.2011, Майно: нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_4; Арешт нерухомого майна 14.08.2007 (номер обтяження: 5483150), майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5, Постанова про арешт майна боржника АЕ № 528419 від 07.08.2007; Заборона відчуження (номер обтяження: 7185899) + іпотека (номер іпотеки: 7185949) від 15.05.2008, Майно: нежитлове приміщення площею 262,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_6; Арешт нерухомого майна 12.12.2011 (номер обтяження: 333765), обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві, Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 30247081 від 09.12.2011 ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві; Арешт нерухомого майна 03.08.2012 (номер обтяження: 333845), виконавчий лист № 2-1053/11 від 12.07.2012 Шевченківського районного суду м. Києва), обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 33669915 від 03.08.2012 ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві; Арешт нерухомого майна 26.07.2013 (номер обтяження: 1842270), все майно, обтяжувач: Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 37756683 від 25.07.2013 Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ; Арешт нерухомого майна 31.03.2014 (номер обтяження: 5168220), все майно, обтяжувач: Октябрський відділ державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, Постанова про відкриття виконавчого провадження 42662337 від 26.03.2014 Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ; Арешт рухомого майна 12.12.2011 (номер обтяження: 11952319, контрольна сума: 5832Г1ВДАД), майно: все рухоме майно, обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві; Арешт рухомого майна 03.08.2012 (номер обтяження: 12825629, контрольна сума: АБ51ВБ382Д), майно: все рухоме майно, виконавчий лист № 2-1053/11 від 12.07.2012 Шевченківського районного суду м. Києва, обтяжувач: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області» (т.2,а.с.46-49).

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» (позикодавцем) та Бабичем І.Ю. (позичальником) укладений кредитний договір №CNL-D00/018/2007, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 248950,00 дол. США на ремонт нерухомого майна, в забезпечення виконання якого між тими ж сторонами 19.03.2007 укладений договір іпотеки наступної черги.

Відповідно до п.1.1 договору іпотеки наступної черги від 19.03.2007 №CNL-D00/018/2007 для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов'язань, визначених у статті 2 цього договору, іпотекодавець (Бабич І.Ю.) надає іпоткодержателю в іпотеку нерухоме майно, визначене у статті 3 цього договору (предмет іпотеки).

Пунктом 3.1 цього договору встановлено, що предметом іпотеки є будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та належить іпотекодавцю на праві власності.

Склад предмета іпотеки: житловий будинок, загальною площею 537,10кв.м, житловою площею - 82,4кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, та належить іпотекодавцю на праві власності. Згідно з витягом №13873417, виданим КП ПБТІ «Інвентаризатор» 14.03.2007 балансова вартість предмета іпотеки складає 1796000грн. Іпотека земельної ділянки. Разом з іпотекою нерухомого майна, яке зазначено в п.3.1 цього договору, в іпотеку надана земельна ділянка, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди. Земельна ділянка, загальною площею 0,0774га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, та належить іпотекодавцю на підставі приватної власності, що підтверджується: державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_4, що виданий Виконавчим комітетом Полтавської міської ради 03.04.1996 і який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1 №7 (п. 3.2, п.3.2.1, 3.2.1.1 договору).

18.03.2011 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (фактором) та ПАТ «ОТП Банк» (клієнтом) укладений договір про відступлення права вимоги, п.1.1.якого встановлено, що у зв'язку укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до даного договору, укладеними між клієнтами та позичальниками клієнта, перелік яких міститься у додатку №1 до даного договору (боржники), що забезпечений іпотекою / заставою за договорами іпотеки/ договорами застави, перелік яких міститься в додатку №1 до даного договору (зокрема, договір іпотеки від 19.03.2007 №CNL-DOO/018/2007), укладеними між клієнтом та боржниками/ третіми особами (зокрема з Бабичем І.Ю.) .

19.03.2007 до Державного реєстру обтяжень внесений запис №4652013, згідно з яким: вид обтяження: іпотека; підстави обтяження: іпотечний договір, ВЕК №203992-ВЕК №203995, 19.03.2007, приватний нотаріус Гризунова О.В. №1823; іпотекодержатель: ЗАТ «ОТП Банк»; іпотекодавець: Бабич Ігор Юрійович; змінено: 24.03.2011; тип зміни: зміна обтяження; підстави обтяження: іпотечний договір, ВЕК №203992-ВЕК №203995, 19.03.2007, приватний нотаріус Гризунова О.В. №1823 змінено на договір про відступлення права вимоги, 1677, 18.03.2011, Приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Бондар І.М.; об'єкт обтяження: додано земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_4, кадастровий номер НОМЕР_2; іпотекодержатель: ЗАТ «ОТП Банк»; підстави: договір про відступлення права вимоги, 1677, 18.03.2011, Приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Бондар І.М. (т. 10,а.с.31,32).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 14.06.2012 провадження №2/1622/801/2012 задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; стягнуто з Бабич І.Ю. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 19.03.2007 №CNL-DOO/018/2007 у розмірі 1942259,83 грн., а також судові витрати у розмірі 1820грн. Звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.03.2007 №CNL-DOO/018/2007 на суму 1942259,83грн. і судових витрат на суму 1820грн., а всього на загальну суму 1944079,83грн. на предмет іпотеки за договором іпотеки наступної черги від 19.03.2007 №РCNL-DOO/018/2007, що укладений з Бабичем І.Ю., з наданням позивачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві отримання коштів від продажу нерухомого майна відповідно до зазначеного договору іпотеки наступної черги, а саме: житлового будинку і земельної ділянки загальною площею 0,0774га за адресою: АДРЕСА_4, а також з наданням права отримання всіх необхідних документів для оформлення продажу цього нерухомого майна, витягів у ПП ПБТІ «Інвентаризатор», права підпису договорів купівлі-продажу цього нерухомого майна.

18.05.2015 припинено іпотеку на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 25.11.2015, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна (т.10, а.с.19-32).

17.10.2016 між Бабичем Ігорем Юрійовичем (продавцем) та ОСОБА_5 (покупцем) укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець через представника передає у власність покупця житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, а ОСОБА_5 приймає його та сплачує за нього обумовлену грошову суму (т.10, а.с. 82).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016, виданим 10.10.2016 Управлінням Держгеокадастру у м. Полтаві, Полтавської області, житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0774га, кадастровий номер якої: НОМЕР_2, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) (п.2 цього договору).

17.10.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності №17012607, за яким власником майна: житлової будівлі 537,1 кв.м, житловою площею - 82,4кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, є ОСОБА_5 (т.10, а.с. 84).

Також, 17.10.2016 між тими ж сторонами укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, п.1.1 якого встановлено, що Бабич І.Ю. через представника передає у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0774га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, а ОСОБА_5 приймає її та сплачує за неї обумовлену грошову суму (т.10, а.с. 85,86).

Пунктом 1.2 цього договору встановлено, що цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2.

17.10.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності №17013475, власником земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, є ОСОБА_5 (т.10, а.с. 87).

24.10.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про те, що об'єкт знаходиться в процедурі поділу (т.10, а.с. 22).

15.11.2017 між ОСОБА_5 (дарувальником) та Бабичем Ігорем Юрійовичем і ОСОБА_3, які діють як законні представники сина ОСОБА_2 (обдарованого), укладений договір дарування, пунктом 1 якого встановлено, що дарувальник безоплатно передала у власність ОСОБА_2, а останній прийняв від ОСОБА_5 як дарунок належний їй на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. Житловий будинок, що відчужується, розташований на земельній ділянці площею 0,0409га, кадастровий номер:НОМЕР_5, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На зазначеній земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ "А-2" загальною площею 323,4кв.м, житловою площею 59,2кв.м, огорожа №1, огорожа №2, стінка підпірна №3, стінка підпірна №4 (т.10, а.с.118-120).

Пунктом 2 вказаного договору встановлено, що цей житловий будинок належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Набокою Ю.В., 17.10.2016 за реєстровим №1886 (т.10, а.с. 118-120).

15.11.2017 відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 23392085 (т.10, а.с.121).

Також, 15.11.2017 між ОСОБА_5 (дарувальником) та Бабичем Ігорем Юрійовичем і ОСОБА_3, які діють як законні представники сина ОСОБА_2 (обдарованого), укладений договір дарування, за умовами якого ОСОБА_5 безоплатно передає у власність ОСОБА_2, а ОСОБА_2 приймає від ОСОБА_5 як дарунок належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0409га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5 (т.10,а.с.122,123).

15.11.2017 до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесений запис про право власності: №23392368, згідно якого власником земельної ділянки площею 0,0409га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, кадастровий номер НОМЕР_5 є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.11.2017, реєстраційний №2798 (т.10, а.с.124).

12.12.2017 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до місцевого господарського суду з заявою про визнання недійсним правочину, витребування майна та застосування наслідків недійсності правочину, у якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2, укладений між Бабичем Ігорем Юрійовичем та ОСОБА_5, посвідчений 17.10.2016 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Ю.В. за реєстровим номером №1886; витребувати у ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 та застосувати наслідки недійсності правочину (т.10,а.с.1-4).

Одночасно ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву про забезпечення позову, в якій просило в якості забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.10, а.с.16,17).

13.12.2017 місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище (т.10,а.с.34-39).

24.01.2018 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано заяву про заміну заходів забезпечення позову, в якій товариство просило замінити заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2017 за заявою ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у наступний спосіб: в якості забезпечення позову накласти заборону відчуження на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_4, загальною площею 323,40 кв.м, житловою площею 59,2 кв.м, та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,0409 га, що розташована за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_4, який належить ОСОБА_2; в якості забезпечення позову накласти заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_4, загальною площею 323,40 кв.м, житловою площею 23,2 кв.м, та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_6, площею 0,0365га, що розташована за адресою: Полтавська область, АДРЕСА_4, та належить ОСОБА_2 (т.10,а.с.66,67).

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.01.2018 задоволено заяву про заміну заходів забезпечення позову (т.10, а.с. 73-76).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 статті 12 ГПК України (в редакції, чинній на момент розгляду апеляційної скарги), яка кореспондується із статтею 4-1 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до статті 136 ГПК України (в чинній редакції), яка кореспондується зі статтею 66 ГПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (боржником у справі про банкрутство) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду від 19.08.2015 у справі №922/4587/13, яка набрала законної сили та відповідно до статті 326 ГПК України в чинній редакції і статті 115 ГПК України в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали, зобов'язано приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гризунову О.В. скасувати заборону відчуження на нерухоме майно від 19.03.2007, накладену на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ПМНО Гризуновою О.В. за реєстровим №1823 від 19.03.2007, укладеного між Бабичем Ігорем Юрійовичем та Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", та провести державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою; зобов'язано приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гризунову О.В. скасувати заборону відчуження на нерухоме майно від 20.07.2006, накладену на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ПМНО Гризуновою О.В. за реєстровим № 4295 від 20.07.2006, та провести державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою (т.2, а.с.125-130).

Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на статтю 52 ЦК України, статті 38,41,42,44 Закону про банкрутство, статтю 34 Закону України «Про нотаріат» мотивована тим, що накладені арешти перешкоджають виконанню ліквідатором покладених на нього обов'язків, визначених статтями 41,44 Закону про банкрутство, в строки, передбачені статтею 37 Закону про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що Бабич І.Ю. поза межами ліквідаційної процедури, будучи обізнаним про зняття обтяжень з нерухомого майна, а саме: житлового будинка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, у зв'язку з порушенням щодо нього провадження у справі про банкрутство та за відсутності доказів погашення заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», укладає 17.10.2016 з ОСОБА_5 (покупцем) договір купівлі-продажу, за умовами якого Бабич І.Ю. через свого представника передає у власність ОСОБА_5 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, а ОСОБА_5 приймає його та сплачує за нього обумовлену грошову суму.

Пунктом 4 цього договору встановлено, що продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчиняється за 1903390,00грн., які представник продавця одержала повністю від покупця до підписання цього договору (п.4 договору купівлі-продажу від 17.10.2016) (т.10, а.с.82,83).

У пункті 7 вказаного договору зазначено, що представник продавця доводить до відома покупця та всіх заінтересованих у тому осіб та гарантує наступне: житло, яке є предметом цього договору, на момент його укладення іншому не продано, не заставлено, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває; прав щодо відчуження житла у третіх осіб немає тощо.

Також поза межами ліквідаційної процедури Бабич І.Ю. укладає з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким передав у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0774га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, а ОСОБА_5 прийняла її та оплатила за неї обумовлену грошову суму (т.10,а.с.85,86).

Пунктом 5.1 цього договору встановлено, що представник продавця заявляє та гарантує, що предмет цього договору до його укладення нікому не відчужений, в спорі та під заставою, в тому числі податковою, не перебуває, не є предметом спадкового договору та судового спору, правами третіх осіб не обтяжений, не внесений до статутного капіталу господарського товариства, будь-які інші обмеження щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітут тощо) відсутня.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з заявою до ФОП Бабича І.Ю., ОСОБА_2, в інтересах якого діють Бабич І.Ю. та ОСОБА_3, та ОСОБА_5 про визнання недійсним правочину, витребування майна та застосування наслідків недійсності правочину, у якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_2, укладений між Бабичем Ігорем Юрійовичем та ОСОБА_5, посвідчений 17.10.2016 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Набокою Ю.В. за реєстровим номером №1886; витребувати у ОСОБА_2 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, та застосувати наслідки недійсності правочину (т.10,а.с.1-4).

Вказана заява мотивована тим, що заборона на відчуження майна ФОП Бабич І.Ю. знята для задоволення вимог заставного кредитора (ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), однак у листопаді 2017 року кредитору стало відомо про відчуження іпотечного майна поза межами процедури банкрутства та направлення грошових коштів на користь третіх осіб, а не іпотекодержателя. Заявник вважає, що реалізація майна банкрута відбулась в порушення вимог статтей 23, 49 Закону про банкрутство, оскільки договори купівлі-продажу укладені поза ліквідаційною процедурою та без згоди іпотекодержателя.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме мано внесений запис про те, що об'єкт знаходиться в процедурі поділу (т.10, а.с. 22).

15.11.2017 між ОСОБА_5 (дарувальником) та Бабичем Ігорем Юрійовичем і ОСОБА_3, які діють як законні представники сина ОСОБА_2 (обдарованого), укладений договір дарування, пунктом 1 якого встановлено, що дарувальник безоплатно передала у власність ОСОБА_2, а останній прийняв від ОСОБА_5 як дарунок належний їй на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. Житловий будинок, що відчужується, розташований на земельній ділянці площею 0,0409га, кадастровий номер:НОМЕР_5, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На зазначеній земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ "А-2" загальною площею 323,4кв.м, житловою площею 59.2кв.м, огорожа №1, огорожа №2, стінка підпірна №3, стінка підпірна №4.

15.11.2017 відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 23392085.

Також, 15.11.2017 між ОСОБА_5 (дарувальником) та Бабичем Ігорем Юрійовичем і ОСОБА_3, які діють як законні представники сина ОСОБА_2 (обдарованого) укладений договір дарування, за умовами якого ОСОБА_5 безоплатно передає у власність ОСОБА_2, а ОСОБА_2 приймає від ОСОБА_5 як дарунок належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0409га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5 (т.10,а.с.122,123).

15.11.2017 до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесений запис про право власності: 23392368, згідно якого власником земельної ділянки площею 0,0409га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, кадастровий номер НОМЕР_5, є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 15.11.2017, реєстраційний №2798 (т.10, а.с.124).

З наведеного в сукупності вбачається, що Бабичем Ігорем Юрійовичем відчужене нерухоме майно (яке є предметом іпотеки за договором іпотеки наступної черги від 20.03.2007 №PCNL-D00/018/2007, який укладений між ним та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ « ОТП Факторинг Україна»), та заборона на яке знята у зв'язку з визнанням ФОП Бабича І.Ю. банкрутом та відкриттям ліквідаційної процедури) ОСОБА_5, яка в подальшому здійснює поділ цього майна та на підставі договору дарування від 15.11.2017 безоплатно передає у власність сину боржника (Бабича І.Ю.) ОСОБА_2 частину вказаного майна.

Вищезазначені обставини і докази на їх підтвердження, а також дії боржника свідчать про ухилення боржника Бабича І.Ю. від виконання своїх зобов'язань перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

З наведеного в сукупності вбачається, що майно, яке є предметом договору іпотеки наступної черги від 20.03.2007 №PCNL-D00/018/2007, та з якого знятий арешт ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2015 у справі №922/4587/13 з підстав необхідності його реалізації у провадженні у справі про банкрутство, яке на даний час є предметом спору і перебуває в учасників провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. та ОСОБА_5 (відповідачів), може бути відчужено втретє, або здійснено його поділ з метою неможливості виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Адекватність заходу до забезпечення позову, накладеного судом першої інстанції, полягає в тому, що саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, є предметом договору іпотеки наступної черги від 20.03.2007 №PCNL-D00/018/2007, відчужені ОСОБА_5, та вказані договори є предметом спору, який виник між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та боржником ФОП Бабичем І.Ю., ОСОБА_2 і ОСОБА_5, та який за приписами ГПК України і Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» може бути вирішений виключно у межах провадження у справі про банкрутство.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що накладення арешту на майно не позбавляє, не перешкоджає та не порушує права скаржника на вільне володіння та користування майном, що є предметом спору, та спрямоване виключно на забезпечення можливості реального виконання судового рішення (у разі задоволення вимог).

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала не має жодних майнових наслідків для ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як власника майна не позбавляє його права використовувати майно, а накладення на це майно арешту не призведе до погіршення стану цього майна чи зниження його вартості, а отже при її прийнятті місцевим господарським судом дотриманий баланс інтересів учасників у справі про банкрутство та ОСОБА_2

Щодо доводів апелянта про те, що майно, яке належить ОСОБА_2, не може бути ідентифіковано як іпотечне майно ТОВ "ОТП Факторинг Україна", оскільки воно має інші індивідуально визначені ознаки, відмінні від зазначених у договорі іпотеки, суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів справи, а саме Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок загальною площею 323,4кв.м, житловою площею 59,2кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, та земельна ділянка : кадастровий номер НОМЕР_5 утворились в процесі поділу земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_7, загальною площею 0,0774 та житлового будинку загальною площею 537,1 кв.м, житловою площею 82,4 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_4 (т.10,а.с.19-32).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2018 у даній справі, задоволено заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про заміну заходів забезпечення позову, замінено заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2017; накладено заборону відчуження на житловий будинок, який знаходиться за адресою: м.Полтава, АДРЕСА_4, загальною площею 323,40 кв.м, житловою площею 59,2 кв.м та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_8, площею 0,0409 га за адресою: м.Полтава, АДРЕСА_4, які належать ОСОБА_2, та накладено заборону відчуження на житловий будинок, який знаходиться за адресою: м.Полтава, АДРЕСА_4 загальною площею 213,7кв.м, житловою площею 23,2 кв.м, та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_6, площею 0,0365 га за адресою: м.Полтава, АДРЕСА_4, які належать ОСОБА_5, а отже обмеження, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2017, яка є предметом оскарження діяли до 25.01.2018.

Доводи скаржника про те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна: житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4, та майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, не розглядаються судом апеляційної інстанції, оскільки не стосуються предмета спору.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки є очевидною небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ТОВ «ОТП Факторинг Україна», захист яких може стати неможливим без прийняття вищезазначених заходів забезпечення позову, та для відновлення цих прав необхідні будуть значні зусилля та витрати. Адекватність вжитого заходу відповідає вимогам, викладеним в заяві про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, застосування наслідків недійсності правочину та витребування майна у ОСОБА_2

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали господарського суду Харківської області та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, ухвала місцевого господарського суду відповідає нормам процесуального права, з урахуванням меж перегляду судового рішення, визначених частиною 1 статті 269 ГПК України, та скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281- 284 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3, залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.12.2017 у справі №922/4587/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 23.04.2018.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя І.А. Шутенко