КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Справа№ 910/15220/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін:

від позивача - Синельніков М.О. - дов. № ГО-17/134 від 13.12.2017,

від відповідача - не прибув,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове

товариство «Домінанта»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.11.2017

у справі № 910/15220/17 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство

«Домінанта»

про стягнення 5 823,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - позивач, ПрАТ «СГ «ТАС») звернулося з даним позовом до Господарського суду міста Києва та просило стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - відповідач, ТзДВ «СТ «Домінанта») 5 823,33 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, ТзДВ «СТ «Домінанта» посилалось на те, що поліс №АЕ/7757020 є недійсним та був втрачений, а отже відповідач не несе за ним відповідальності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 у справі № 910/15220/17 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 5 823,33 грн., судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

В обґрунтування рішення суд послався на те, що відповідач зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду в порядку регресу. Щодо недійсності та втрати полісу № АЕ/7757020, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 у справі № 910/15220/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, ТзДВ «СТ «Домінанта» посилається на втрату полісу № АЕ/7757020, про що було здійснено публікацію та внесено дані до реєстру МТСБУ. Крім того, апелянт зазначає про недійсність полісу, оскільки його підписано невідомою особою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Мартюк А.І., Зеленіна В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/15220/17 залишено без руху, надано Товариству з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

02.02.2018 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2018 заявником усунуто недоліки апеляційної скарги, подано оригінал платіжного доручення № 11759 від 29.01.2018 про доплату судового збору у сумі 640,00 грн. та докази про направлення апеляційної скарги позивачу (оригінал опису вкладення у цінний лист та фіскальний чек).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано строк для подання відзиву, заперечень та клопотань. Розгляд проводиться без повідомлення учасників справи.

14.02.2017 року через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Судова колегія розглянувши наявні докази та пояснення, керуючись положеннями абз. 2 ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У зв'язку з чим, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 розгляд справи було призначено на 21.03.2018.

Враховуючи перебування головуючого судді Ткаченка Б.О. з 20.03.2018 на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018 розгляд справи призначено на 11.04.2018.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» у судове засідання не прибув, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

08.06.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» (далі - страховик) та ОСОБА_3 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 (далі - Договір), за яким позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу автомобіля Nissan Almera д.р.н. НОМЕР_1.

14.11.2016 сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Nissan Almera д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля ГАЗ 330202-414 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП (а.с. 19).

Згідно постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 09.12.2016 у справі № 761/41557/16-ц ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля ГАЗ 330202-414 д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України (а.с. 10).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до калькуляції № 09169/40/2 від 15.11.2016 (а.с. 27-29) та рахунку-фактури № 065 від 15.11.2016 (а.с. 26) сума ремонтних робіт складає 7 850,38 грн.

На підставі заяви про настання страхового випадку (а.с. 30), страхового акту № 1204Р/40/2 від 15.11.2016 (а.с. 31) сума відновлювального ремонту та страхового відшкодування у результаті пошкодження автомобіля Nissan Almera д.р.н. НОМЕР_1 склала 5 823,33 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 5 823,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2418 від 23.01.2017 (а.с. 32).

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ 330202-414 д.р.н. НОМЕР_2 була забезпечена Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - відповідач, ТзДВ «СТ «Домінанта») згідно полісу № АЕ/7757020, яким передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100 000,00 грн. (а.с. 11).

Отже, відповідно до вищенаведених вимог закону, ПрАТ «СГ «ТАС», після виплати страхового відшкодування на вимогу ОСОБА_3, отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, страховиком якої є ТзДВ «СТ «Домінанта».

На підставі зазначеного вище, листом від 28.02.2017 ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до ТзДВ «СТ «Домінанта» із заявою про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 5 823,33 грн., яку отримано представником відповідача 02.03.2017 (а.с. 33-34).

Проте, ТзДВ «СТ «Домінанта» вимоги заяви не виконало, відповіді не надало, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 5 823,33 грн. відшкодування шкоди у порядку регресу.

В свою чергу ТзДВ «СТ «Домінанта» зазначає, що бланк полісу № АЕ/7757020 було передано страховому агенту ОСОБА_5 на підставі акту № 5/16 від 22.01.2016 (а.с. 57), який без відома та попереднього погодження відповідача було передано ОСОБА_6, з яким жодних правовідносин у позивача немає.

01.07.2017 ОСОБА_5 звернувся до відповідача з поясненнями, в яких зазначив, що ОСОБА_6 є страховим агентом, а поліси були передані під реалізацію. Також вказав, що ОСОБА_6 не відповідає на телефонні дзвінки. У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_5 зобов'язався звернутися до правоохоронних органів.

До матеріалів справи відповідачем також надано висновок Старшого дільничного інспектора Святошинського УП ГУНП у місті Києві Михайлишин Б.П. від 11.08.2016, який за результатами матеріалів перевірки ЄО № 48373 від 15.07.2016 встановлено наступне. 15.07.2016 ОСОБА_5 звернувся до Святошинського УП про те, що 28.03.2016 ним як страховим агентом ТзДВ «СТ «Домінанта» було передано страхові поліси гр. ОСОБА_6, з якою метою не пояснив. Після чого гр. ОСОБА_6 не виходив на зв'язок. Протиправних дій стосовно нього не було вчинено.

За результатами розгляду матеріалів складу кримінального правопорушення не виявлено.

На підставі зазначеного, 26.12.2016 ТзДВ «СТ «Домінанта» було розміщено у номері 51-52 (1380-1381) газети «Україна Бізнес Ревю» об'яву про втрату бланків полісів, зокрема, № АЕ/7757020, у зв'язку з чим вони вважаються недійсними.

Відповідні дані було внесено до МТСБУ.

Враховуючи наведені обставини, доводи апелянта зводяться до втрати полісу, а також підписання його неповноваженою особою.

Стосовно підписання полісу № АЕ/7757020, який міститься у матеріалах справи, то слід відмітити наступне.

Пунктом 3 полісу встановлено, що він діє з 01.03.2016 до 28.02.2017.

Відповідно до п. 10 полісу страховий платіж у розмірі 1 658,88 грн. сплачений 29.01.2016.

Датою укладання зазначено 29.01.2016.

Пункт 13 містить підписи страхувальника та страховика, а також печатку страховика.

Колегія суддів зазначає, що відсутність прізвища осіб, які підписали поліс не є достатньою підставою для визнання його недійсним.

Щодо обставин втрати полісу, то слід відмітити наступне.

Як зазначає ТзДВ «СТ «Домінанта», ОСОБА_5 є страховим агентом, якому було передано ряд бланків полісів, зокрема бланк полісу № АЕ/7757020. Останній зазначив про їх передачу ОСОБА_6

Проте, доказів передачі ОСОБА_5 бланків полісів ОСОБА_6 матеріал справи не містять.

Подані ОСОБА_5 до ТзДВ «СТ «Домінанта» пояснення не є достатнім та достовірним доказом передачі бланків полісів.

Посилання на висновок Старшого дільничного інспектора Святошинського УП ГУНП у місті Києві Михайлишин Б.П. від 11.08.2016 не свідчить про встановлення факту передання бланків полісів ОСОБА_6, оскільки встановлені дані були взяті з пояснень ОСОБА_5 При цьому, у висновку зазначено, що ОСОБА_5 не пояснив мети передачі таких полісів.

Крім того, у цьому висновку відсутні будь які посилання на бланк полісу № АЕ/7757020.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 15 Закону України «Про страхування» страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти.

Страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Частиною 1 ст. 1004 Цивільного кодексу України встановлено, що повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Згідно з ст. 1005 Цивільного кодексу України повірений повинен виконати дане йому доручення особисто.

Повірений має право передати виконання доручення іншій особі (замісникові), якщо це передбачено договором або якщо повірений був вимушений до цього обставинами, з метою охорони інтересів довірителя. Повірений, який передав виконання доручення замісникові, повинен негайно повідомити про це довірителя. У цьому разі повірений відповідає лише за вибір замісника.

Довіритель має право у будь-який час відхилити замісника, якого обрав повірений.

Якщо замісник повіреного був указаний у договорі доручення, повірений не відповідає за вибір замісника та за вчинені ним дії.

Якщо договором доручення не передбачена можливість вчинення дій замісником повіреного або така можливість передбачена, але замісник у договорі не вказаний, повірений відповідає за вибір замісника.

Як зазначає ТзДВ «СТ «Домінанта» відносини між ним та ОСОБА_5 також регулюються Положенням «Про порядок провадження діяльності страховими посередниками», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1996 № 1523 (далі - Положення).

Положення регулює порядок провадження діяльності страховими посередниками (страховими агентами і страховими брокерами) - суб'єктами підприємницької діяльності на ринку страхових послуг і спрямоване на посилення захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та громадян під час отримання страхових послуг через страхових посередників.

Розділом 2 Положення встановлено особливі вимоги до порядку провадження агентської діяльності, якими передбачено наступне.

У разі коли договір страхування укладається при посередництві страхового агента, суб'єкти цивільно-правових відносин повинні дотримуватися таких вимог:

страховий агент, що отримує страхові платежі від страхувальників, зобов'язаний перерахувати ці кошти на рахунок страховика протягом двох робочих днів після отримання відповідних страхових платежів, а також оформити договір страхування не пізніше одного робочого дня з моменту отримання страхового платежу;

страховий агент зобов'язаний щодекадно подавати страховику відомості про укладені договори страхування та розміри отриманих платежів;

у разі несвоєчасного перерахування страховим агентом страхових платежів або порушення ним терміну оформлення договорів страхування без поважних причин страховик зобов'язаний призупинити дію агентської угоди не менше ніж на три місяці.

Неналежний контроль страховика за діяльністю його страхових агентів кваліфікується як порушення страхового законодавства.

Тобто, до моменту отримання страхового платежу, страховий агент не може оформити та видати страхувальнику поліс. А у випадку отримання коштів, зобов'язаний перерахувати їх страховику та щодекадно подавати відповідні відомості.

При цьому, судова колегія ще раз звертає увагу, що неналежний контроль страховика за діяльністю його страхових агентів кваліфікується як порушення страхового законодавства.

Як встановлено вище, ДТП сталася 14.11.2016, а публікація про втрату бланку полісу № АЕ/7757020 - 26.12.2016. Тобто, єдина дія, яка є належним підтвердженням обізнаності ТзДВ «СТ «Домінанта» з втратою полісу є публікація, проте її було здійснено після ДТП.

При цьому, якщо вважати доведеними обставини передачі ОСОБА_5 бланку полісу № АЕ/7757020 ОСОБА_6, то ОСОБА_5 як страховим агентом, порушено свої обов'язки, передбачені нормами Цивільного кодексу України та Положенням, щодо передачі таких полісів третім особам, а ТзДВ «СТ «Домінанта», дізнавшись про вчинення таких порушень, до моменту ДТП не здійснено жодних дій визначених нормами Цивільного кодексу України, та Положенням.

Крім того, доказів обізнаності страхувальника про будь-які обмеження чи втрату полісу страховиком станом на момент його підписання суду не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України, якщо страхувальник не був обізнаний про обмеження або відсутність повноважень у представника ТзДВ «СТ «Домінанта», то останнє не може посилатися на цю обставину, як підставу недійсності полісу № АЕ/7757020 відповідно до положень ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Судова колегія відмічає, що поліс № АЕ/7757020 містить підписи сторін, печатку та штамп відповідача, розрахунок та суму сплаченого страхового платежу, а також дату його сплати.

У свою чергу, відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності оплати за вказаним полісом як ТзДВ «СТ «Домінанта», так і ОСОБА_5, як страховому агенту.

При цьому, неузгодженість дій та можливі порушення законодавства з боку ТзДВ «СТ «Домінанта» і ОСОБА_5 не впливають на права третіх осіб та дійсність полісу № АЕ/7757020.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 5 823,33 грн. відшкодування шкоди у порядку регресу.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 у справі № 910/15220/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 у справі № 910/15220/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/15220/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.І. Мартюк

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 16.04.2018