ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2386/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Л.В. Поліщук,

суддів В.В. Бєляновського, Т.А. Величко,

секретар судового засідання О.В. Клименко,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача 1 - В.В. Комарницький,

від відповідача 2 - ОСОБА_3,

від відповідача 3 - ОСОБА_4,

від відповідача 4 - ОСОБА_5,

від відповідача 5 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізована колона "Електромережбуд"

на рішення господарського суду Одеської області від 17.01.2018р., прийняте суддею Г.Є. Смелянець о 15:56 год., м. Одеса, повний текст складено 19.01.2018р.

у справі №916/2386/17

за позовом ОСОБА_6

до відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізована колона "Електромережбуд";

2)ОСОБА_7;

3)ОСОБА_4;

4)ОСОБА_5;

5)ОСОБА_8

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів засновників товариства,

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного перегляду.

В судовому засіданні 24.04.2018р. відповідно до ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017р. ОСОБА_6 звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Механізована колона "Електромережбуд", ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформленого протоколом №1 від 27.05.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав та інтересів позивача як учасника ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд".

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у своїх заявах визнали позов.

Ухвалою місцевого господарського суду від 10.01.2018р. відмовлено у прийнятті визнання позову вищевказаними відповідачами.

Іншою ухвалою від 10.01.2018р. заяву позивача про забезпечення позову повернуто без розгляду.

ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у запереченнях на позов просили у його задоволенні відмовити повністю.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.01.2018р. (суддя Г.Є. Смелянець), підписаним 19.01.2018р., позов задоволено частково, визнано недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформлене протоколом №1 від 27.05.2015р. У задоволенні позовних вимог щодо скасування означеного рішення загальних зборів відмовлено. Стягнуто з відповідача 1 на користь позивача 1600,00 грн. судового збору. У задоволенні позову до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформленого протоколом №1 від 27.05.2015р., посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.03.2018р. відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.03.2018р. розгляд справи призначено на 24.04.2018р. о 10:30 год.

У відзивах на апеляційну скаргу, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили залишити її без задоволення, рішення суду без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надходили.

24.04.2018р. перед судовим засіданням до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою надання часу для укладення угоди із адвокатом для представництва інтересів позивача.

Вказане клопотання розглянуто в судовому засіданні та відхилено, оскільки, по-перше, позивач особисто має право приймати участь в судовому засіданні, по-друге, у позивача було достатньо часу для укладення договору із адвокатом, по-третє, суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду справи, який у даному випадку закінчується 30.04.2018р.

Заслухавши представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України "Про господарські товариства" законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Згідно з ч. 2 ст. 87 Цивільного кодексу України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 57 Господарського кодексу України встановлено, що установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству. Статут (положення) затверджується власником майна (засновником) суб'єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб'єктами відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 51 Закону України "Про господарські товариства" установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Аналогічний зміст містить ст. 143 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 10.1. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд", затвердженого та зареєстрованого 14.07.2009р. за №0000316 (в редакції від 02.06.2015р. - чинній станом на день прийняття спірного рішення загальних зборів) ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" є правонаступником Приватного підприємства «Налагодження».

За змістом пунктів 4.1., 4.2. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" статутний капітал Товариства складається з вартості вкладів його учасників. Статутний фонд (капітал) Товариства складає 63000,00 грн. та утворюється за рахунок вкладу засновника (учасника). Статутний фонд утворюється учасником шляхом передачі товариству вкладів у вигляді основних засобів, оборотних коштів, грошових та інших цінностей. Учасником товариства є: ОСОБА_6, вартість вкладу - 63000,00 грн., розмір частки - 100%.

За умовами пунктів 7.1.6., 7.1.7. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" учасники мають право, зокрема, за згодою інших учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам, або третім особам. Повна уступка частки означає вихід учасника з товариства без виплати дивідендів. А також учасник має право вийти з товариства.

Пунктом 8.1. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" передбачено, що вступ до товариства здійснюється шляхом: внесення вкладу у статутний фонд при створені товариства; придбання частки (її частини) учасника третьою особою (новим учасником); внесення вкладу у статутний фонд при збільшенні статутного фонду товариства і прийняття нових учасників; прийняття нового учасника і внесення вкладу у статутний фонд при виході учасника з товариства; прийняття до товариства правонаступників (спадкоємців) учасника.

Згідно з п. 8.2. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" вихід з товариства здійснюється шляхом: виходу з товариства з виплатою вартості частини майна товариства; передачі частки учасником іншим учасникам, товариству або іншим особам; виключення учасника з товариства.

За приписами пунктів 9.1., 9.2. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" учасник товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам товариства, а за згодою решти учасників і третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства або в іншому погодженому між ними розмірі. Купівля здійснюється за ціною та на умовах, на яких частка (її частина) пропонувалась для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі. Передача учасником своєї частки третім особам здійснюється, якщо інші учасники не дали згоди придбати частку учасника протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку.

В силу пунктів 10.1., 10.7.1., 10.7.7. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" органами управління товариства є загальні збори учасників, директор товариства. До виключної компетенції загальних зборів товариства відносяться наступні питання: внесення змін та доповнень до Статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу, вирішення питання про придбання часток учасників товариством, передання придбаних товариством часток іншим учасникам або третім особам, прийом до товариства правонаступників (спадкоємців) учасників.

За змістом пунктів 10.9., 10.10. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції директора товариства. Загальні збори учасників товариства визнаються правомочними, якщо в них беруть участь учасники, що володіють у сукупності більш, ніж 60 відсотками голосів.

У відповідності до пунктів 13.1., 13.2. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд" зміни у статут вносяться за рішенням загальних зборів учасників товариства, якщо за них проголосували учасники, що володіють більш, як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. Зміни в установчих документах підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зміни в установчих документах набирають сили з дня державної реєстрації (а.с. 60-65 т.1).

Частинами 1-4 ст. 147 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент відступлення частки у статутному капіталі) визначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено. У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, встановлених статутом і законом, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 144 цього Кодексу.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 від 27.05.2015р. загальним зборам ТОВ "Механізована колона "Електромонтажбуд", якою ОСОБА_6, користуючись правом, наданим ст. 147 Цивільного кодексу України, заявив про відступлення своєї частки, як засновника ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" і передачу (уступку) належної йому частки в статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", що становить 100% статутного капіталу, на користь та в розмірі: ОСОБА_7 - 35%, ОСОБА_4 - 35%, ОСОБА_5 - 30% із зазначенням про винесення відповідного рішення та внесення змін до Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд".

Крім того, ОСОБА_6 вказав, що ніяких претензій та вимог майнового та немайнового характеру до ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має та не буде мати в подальшому, ні за яких обставин, що можуть мати місце в даний час або в подальшому.

Справжність підпису ОСОБА_6 на означеній заяві засвідчено приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В., яким зазначено, що ОСОБА_6 особисто з'явився, відомий нотаріусу як особа, зазначена в цьому документі, підписав його в присутності нотаріуса та належним чином підтвердив оформлення цього документа. Вказана заява зареєстрована в реєстрі за №987 (а.с. 28 т.1).

Того ж дня, 27.05.2015р. ОСОБА_6, як єдиним засновником ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", проведено загальні збори товариства, на яких також присутніми були: ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно порядку денного на загальних зборах розглядались наступні питання:

1.Відступлення частки ОСОБА_6, як засновника Товариства і передача (уступка) належної частки в статутному капіталі Товариства, що становить 100% статутного капіталу на підставі нотаріально посвідченої заяви.

2.Внесення змін до Статуту Товариства з приводу відступлення частки ОСОБА_6, як засновника Товариства і передачі (уступки) належної частки в статутному капіталі Товариства, що становить 100% статутного капіталу на користь і в частині: ОСОБА_7 - 35%, ОСОБА_4А - 35%, ОСОБА_5 - 30%, та затвердження змін рішенням засновника ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд".

3.Зобов'язання засновника Товариства провести державну реєстрацію змін до Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" згідно норм діючого законодавства на підставі рішення засновника Товариства.

За результатами розгляду вирішено:

-по першому питанню: за - 4, проти - 0, утримались - 0;

-по другому питанню: за - 4, проти - 0, утримались - 0;

-по третьому питанню: за - 4, проти - 0, утримались - 0.

Вказане рішення оформлено протоколом № 1 від 27.05.2015р., який підписаний ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 29-30 т.1).

Крім того, 27.05.2015р. засновником ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" ОСОБА_6 прийнято рішення №1 про призначення директором товариства - ОСОБА_5 (а.с. 56 т.1).

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства, і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

За умовами ч. 3 ст. 144 Цивільного кодексу України зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Відповідні зміни на підставі рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформленого протоколом № 1 від 27.05.2015р. зареєстровані, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.06.2015р.

В подальшому, ОСОБА_7 відступив свою частку у статутному капіталі у розмірі 35% ОСОБА_8, про що свідчить Статут ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", затверджений рішенням учасників (засновників) товариства, оформленим протоколом № 1 від 21.09.2016р. (а.с. 89-103 т.1).

Саме з власним рішенням загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформленим протоколом №1 від 27.05.2015р., не погодився ОСОБА_6, що стало підставою для звернення останнього з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (відповідачі 2, 3, 4) запропонували позивачу відступити його частку у статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" за 10000,00 доларів США, але за відсутності таких коштів станом на 27.05.2015р. в якості гарантії не відступлення цієї частки позивача іншим особам до укладання договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами 2, 3, 4, ОСОБА_6 надав нотаріально посвідчену заяву про відступлення та передачу своєї частки відповідачам 2, 3, 4. Того ж дня, 27.05.2015р., на загальних зборах ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" прийнято рішення про відступлення позивачем своєї частки в статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" відповідачам 2, 3, 4, яке оформлено протоколом №1 від 27.05.2015р.

За твердженням позивача, жодного письмового рішення на підставі означеного рішення загальних зборів, позивач як засновник ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" не приймав, оскільки на той час договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі не було укладено, а відтак на думку позивача, відповідачами 2, 3, 4 всупереч усних домовленостей та п. 8.1. Статуту ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" не вчинено дій по оплаті вартості частки у статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд".

Також, позивач послався на те, що він жодних заяв про вихід з товариства не складав та нотаріально не посвідчував, вартості свого вкладу у статутному капіталі не отримував, а тому відсутні підстави стверджувати про вихід позивача з товариства як учасника. Позивач домовився продати свою частку в статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" відповідачам 2, 3, 4 за 10000,00 доларів США, тобто фактичне відступлення його частки мало б відбуватись шляхом укладення договору купівлі-продажу, чого не сталось. Положеннями чинного станом на 27.05.2015р. законодавства передбачено спеціальні обмеження щодо переходу права на частку у статутному капіталі в залежності від правового статусу її набувача. Якщо набувачем частки є третя особа, яка не має правового статусу учасника товариства, то перехід до неї права на частку у статутному капіталі має здійснюватись на підставі окремих цивільно-правових угод. Договір між позивачем та відповідачами 2, 3, 4 повинен був бути укладеним у письмовій формі. Заяву про вхід зі складу засновників (учасників) ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" позивач нотаріально не посвідчував, оскільки не виходив зі складу товариства. Рішення загальних зборів, оформлене протоколом №1 від 27.05.2015р. не може вважатись правочином, який за своїм юридичним змістом є актом, за допомогою якого може відбуватись фіксація факту переходу права на частку у статутному капіталі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" послалось на те, що відчуження частки у статутному капіталі іншим (третім) особам прямо передбачено у статуті товариства в редакції станом на час відчуження. Будь-які майнові та немайнові умови були врегульовані між позивачем та новими учасниками в інший спосіб до підписання заяви про відступлення частки. Крім того, ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" зазначило, що від часу прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів до звернення до суду позивач жодного разу не звертався до відповідачів про необхідність оплати переданої частки. Докази на підтвердження посилань позивача надані виключно у вигляді усних міркувань та припущень. Позивач самостійно вчинив усі юридично значимі дії, спрямовані на настання певних правових наслідків, а в подальшому, без будь-яких допустимих та юридично значимих доказів намагається визнати власні дії недійсними.

За переконанням ОСОБА_4 та ОСОБА_5, станом на час відступлення власної частки позивачем були відсутні будь-які домовленості щодо передачі йому грошових коштів, частка відступалась ним фактично безоплатно. З часу відступлення частки позивач жодного разу не звертався з приводу оплати будь-яких коштів. У заяві позивача про відступлення частки, яка посвідчена нотаріально, позивач вказав на відсутність у нього претензій та вимог матеріального та нематеріального характеру до відповідачів. Позивач самостійно, в межах власних повноважень вчинив юридичні дії, які тягнуть за собою певні правові наслідки, значимість яких позивач усвідомлював та бажав їх настання.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним спірного рішення загальних зборів, місцевий господарський суд виходив з того, що відчуження частки у статутному капіталі товариства ОСОБА_6 третім особам можливо лише за умови її придбання цими особами, оскільки внаслідок такого відчуження відбувається вихід ОСОБА_6 з товариства та одночасно вступ у це товариство третіх осіб (ОСОБА_7, ОСОБА_4А, ОСОБА_5В.). Виходячи з того, що на підставі заяви ОСОБА_6 про відступлення частки у статутному капіталі товариства третім особам, останніми набуто право власності на корпоративні права у товаристві, господарський суд дійшов висновку, що підставою набуття такого права власності є саме правочин з придбання частки, про наявність якого стверджує як позивач, з посиланням на домовленість між сторонами щодо купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, так і відповідачі 1, 3, 4, з посиланням на домовленість між сторонами стосовного безоплатного відчуження частки у статутному капіталі товариства. З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутній, ані договір-купівлі продажу частки у статутному капіталі товариства, ані договір дарування частки у статутному капіталі товариства, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відступлення частки позивача у статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" на користь відповідачів 2, 3, 4, в порушення вимог чинного законодавства, відбулось без укладання будь-якого правочину щодо переходу права на частку у статутному капіталі, що в свою чергу порушує корпоративні права позивача.

Також місцевий господарський суд зазначив, що нотаріально засвідчена заява позивача від 27.05.2015р. не може вважатись правочином, а відчуження майна у вигляді корпоративних прав лише у формі нотаріально посвідченої заяви за відсутності правочину законом не допускається.

Щодо скасування спірного рішення загальних зборів, господарський суд Одеської області зазначив про неможливість одночасного визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, оскільки за своєю правовою суттю такі вимоги як "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення" є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю у часі дії такого акту.

Крім того, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, оскільки відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи повинна виступати сама юридична особа, тобто тільки ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд".

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" зазначило, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства. Разом з тим, позов ОСОБА_6 свідчить про незгоду останнього з власними діями, а саме, з власноруч складеним та підписаним рішенням загальних зборів засновників товариства, одноособовим засновником якого він був.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформленого протоколом №1 від 27.05.2015р., з огляду на слідуюче.

Пунктами 17-21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" встановлено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

-порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

-позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

-порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

-прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення;

-прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

-прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Крім того, господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Оцінюючи факт наявності або відсутності порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, на захист яких подано позов, судовою колегією враховано наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За приписами ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Частиною ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

За змістом п. 2.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

-невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

-порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

-позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

За умовами п. 2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Як свідчать матеріали справи, прийняттю 27.05.2015р. єдиним засновником ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" - ОСОБА_6 спірного рішення загальних зборів передувала нотаріальна посвідчена заява ОСОБА_6 від 27.05.2015р., якою останній виявив волевиявлення щодо відступлення своєї частки у статутному капіталі товариства у розмірі 100% відповідачам, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, відступлення засновником (учасником) товариства своєї частки у статутному капіталі третім особам є безумовним суб'єктивним правом засновника (учасника). При цьому, товариство є суб'єктом лише пасивного обов'язку не перешкоджати реалізації цього права. Реалізація права на відступлення власної частки шляхом подачі нотаріально посвідченої заяви одноособовим засновником (учасником) є одностороннім правочином, від якого засновник (учасник) може відмовитися за наявності нових умов, в тому числі шляхом подачі відповідної заяви про відкликання заяви про відступлення частки.

У зв'язку із відсутністю в матеріалах справи жодних доказів відкликання заяви ОСОБА_6 про відступлення частки, судова колегія приймає останню в якості доказу, підтверджуючого волевиявлення позивача, направленого на припинення корпоративних відносин шляхом відступлення своєї частки у статутному капіталі ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" на користь та в розмірі: ОСОБА_7 - 35%, ОСОБА_4 - 35%, ОСОБА_5 - 30%.

Проаналізувавши зміст прийнятого на підставі нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 27.05.2015р. рішення загальних зборів єдиного засновника ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" - ОСОБА_6 та враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства України, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності порушених цим рішенням прав або охоронюваних законом інтересів ОСОБА_6 як засновника (учасника) товариства.

Посилання позивача на відсутність договору купівлі-продажу частки, укладеного між ним та відповідачами 2, 3, 4, як на підставу для скасування рішення загальних зборів, не приймаються до уваги суду апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Рішення засновників (учасників) товариства про відступлення частки у статутному (складеному) капіталі за відсутності цивільно-правових угод про відступлення частки, вимагає для прийняття рішення волевиявлення засновників (учасників) товариства, їх згоду, якою у даному випадку є нотаріальна посвідчена заява одноособового засновника (учасника) товариства - ОСОБА_6

Спосіб же відступлення засновником (учасником) товариства своєї частки іншим учасникам або третім особам обирається її власником, і прийняття загальними зборами рішення про відступлення частки у статутному капіталі ставиться в залежність від волевиявлення власника відступленої частки, а не способу відступлення частки засновником (учасником) товариства, оскільки закон допускає відступлення як шляхом укладення угод, так і іншим чином.

При з'ясуванні змісту положення «іншим чином» треба виходити з того, що для прийняття зборами рішення важливо, що власник частки може реалізувати своє право на її часткове зменшення або повне відступлення у будь-який спосіб, не заборонений законом.

Тобто, виключно відсутність цивільно-правової угоди щодо відступлення частки третім особам не може бути безумовною підставою для визнання відповідного рішення недійсним.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 22.12.2009р. у справі № 33/45-09-1388.

Вищевикладене не було враховано місцевим господарським судом при прийнятті рішення в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформленого протоколом №1 від 27.05.2015р., яке підлягає скасуванню із відмовою у позові в цій частині.

Висновки суду першої інстанції щодо неможливості одночасного визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, оскільки за своєю правовою суттю такі вимоги як "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення" є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю у часі дії такого акту та стосовного того, що відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа, якою у даному випадку є ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" (відповідач 1) є цілком правомірними та обґрунтованими, а тому рішення суду в частині відмови у задоволення позову про скасування рішення загальних зборах та в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_7 (відповідач 2), ОСОБА_4 (відповідач 3), ОСОБА_5 (відповідач 4), ОСОБА_8 (відповідач 5) слід залишити без змін.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської області від 17.01.2018р. у справі №916/2386/17 скасувати в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд", оформлене протоколом №1 від 27.05.2015р.

3.В іншій частині рішення суду залишити без змін.

4.Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ТОВ "Механізована колона "Електромережбуд" судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 2400,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.04.2018р.

Суддя-доповідач Л.В. Поліщук

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Т.А. Величко