ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Справа № 926/3891/17

За позовом Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна"

до відповідача ОСОБА_1 обласної ради профспілок

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласна рада

про стягнення заборгованості по компенсації земельного податку - 40219,41 грн.

Суддя О. Г. Проскурняк

ОСОБА_2 Нікітович

Представники:

Від позивача ОСОБА_3, №110 від 14 лютого 2017 року

ОСОБА_4 директор.

Від відповідача ОСОБА_5 голова.

Від третьої особи ОСОБА_6, довіреність №01-11/08-43 від 16 січня 2018 року.

СУТЬ СПОРУ: Обласне комунальне підприємство "Центр комунального майна" звернулось з позовом до відповідача ОСОБА_1 обласної ради профспілок про стягнення заборгованості по компенсації земельного податку - 40219,41 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилаються на те, що 15 грудня 1999 року між ОСОБА_1 обласною радою та ОСОБА_1 обласною радою профспілок укладений Договір про передачу приміщень у безоплатне користування з подальшим внесенням змін та доповнень відповідною Додатковою угодою від 05.03.2014 року.

Далі позивач стверджує, що в постійному користуванні позивача та володінні ОСОБА_1 обласної ради перебуває земельна ділянка площею 0,6359 га., яка частково використовується відповідачем та просить суд стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування земельного податку за користування земельною ділянкою в сумі 40 219,41 гри.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 29 листопада 2017 року порушено провадження у справі № 926/3891/17 та призначено до розгляду в засіданні на 13 грудня 2017 року. Ухвалою суду від 13 грудня 2017 року відкладено розгляд справи на 10 січня 2018 року. Ухвалою суду від 10 січня 2018 року вирішено справу № 926/3891/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; Підготовче засідання призначено на 24 січня 2018 року.

В підготовчому засіданні 24 січня 2018 року оголошено перерву в розгляді справи №926/3891/17 до 14 лютого 2018 року.

14 лютого 2018 року судове засідання не відбулось у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Проскурняка О.Г., про що сторони були повідомлені шляхом отримання наручно відповідного повідомлення про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21 лютого 2018 року призначено підготовче засідання на 05 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 05 березня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; Підготовче засідання у справі відкладено на 26 березня 2018 року; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 обласну раду.

В судовому засіданні 26 березня 2018 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті відразу після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 26 березня 2018 року оголошено перерву в розгляді справи по суті на 23 квітня 2018 року.

Позивач в судовому засіданні 23 квітня 2018 року, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, з підстав вказаних у відзиві на позов, а саме посилаючись на те, що ОСОБА_1 облпрофрада є громадською неприбутковою організацією. Крім того, вказує на те, що відповідно до пункту 133.4 Податкового кодексу України професійні спілки, їх обєднання та організації профспілок не є платником податку.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами та третьою особою документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15 грудня 1999 року між ОСОБА_1 обласною радою та ОСОБА_1 обласною радою профспілок укладений Договір про передачу приміщень у безоплатне користування з подальшим внесенням змін та доповнень Додатковою угодою від 05 березня 2014 року.

Пунктом 1.1. Договору із відповідними змінами та доповненнями встановлено, що власник передає, а користувач приймає в безоплатне користування частину приміщень (першого поверху площею 72 кв.м.. другого поверху площею 35.2 кв.м,. третього поверху площею 35.3 кв.м. та четвертого поверху площею 1563.2. кв.м.) загальною площею 1705,7 кв.м. в будівлі літ. А за адресою: вул. Кафедральна. 2 в м. Чернівцях.

Відповідно до пункту 3.1. - 3.2. Договору, сторони визначили, що Договір про безоплатне безстрокове користування вступає в силу з моменту підписання його сторонами. Строк дії договору може бути скорочений лише за згодою сторін.

Пунктом 9.1. вищевказаного договору встановлено, що витрати на утримання і обслуговування приміщень (освітлення, опалення, водозабезпечення, прибирання тощо) здійснюються Користувачем за власний рахунок.

Стаття 324 Цивільного кодексу УРСР( що діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами) регулює правовідносини щодо безоплатного користування майном та унормовано, що за договором безоплатного користування майном одна сторона зобов'язується передати або передає майно у безоплатне тимчасове користування другій стороні, а остання зобов'язується повернути те ж майно.

Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлює, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, враховуючи системний аналіз вищевказаних правових норм, вбачається, що користування приміщенням за даним договором є безоплатним.

Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

З наведеного вище слідує, що відносини сторін за договором безоплатного користування майном подібні відносинам за договором майнового найму з тією суттєвою відмінністю, що у першому випадку користування є безоплатним.

Тобто, до зазначених правовідносин застосовуються норми глави 60 ЦКУ, що регулюють правовідносини договору позички.

Відповідно до частини 1 статті 827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Пунктом 3 статті 827 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу, яка регламентує найм (оренду). А договір позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у формі, яка визначена відповідно до статті 793 цього Кодексу (п.3 ст.828).

Частиною 1 статті 796 ЦК України унормовано, що одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

Відповідно до статті 797 ЦКУ, плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Тобто, складовою плати що справляється з наймача будівлі є плата за користування будівлею та плата за користування земельною ділянкою.

Однак, як вбачається, договір на користування будівлею (приміщенням) є безоплатним, тому у відповідача відсутній обовязок за договором сплачувати кошти (плату), що включає в себе плату за користування будівлею і плату за користування земельною ділянкою.

У звязку із чим у відповідача відсутнє зобовязання щодо компенсації плати позивачу за користування земельною ділянкою.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 27 квітня 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк