РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018Справа № 910/361/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" (3110, м. Київ, ВУЛИЦЯ СОЛОМ'ЯНСЬКА, будинок 15-А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (01030, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 52)

про стягнення 194 265,75 грн.

Представники сторін:

від позивача: Тукмачов О.О. - керівник;

від відповідача: Новаковський П.М. - довіреність від 10.01.2018 року.

Обставини справи :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" про стягнення 194 265,75 грн. (з яких: 183 303,75 грн. - недостача вантажу, 10 962,00 грн. - послуги по проведенню експертизи з визначення кількості товару).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недостачу товару, яку відповідач зобов'язався поставити відповідно до Додатку №1 до Договору поставки нафтопродуктів №19/12/17-1 від 19.01.2017 року у розмірі 6,983 тон нафтопродуктів на загальну суму 183 303,75 грн. з ПДВ.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на свою користь 194 265,75 грн. - боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.01.2018 року через відділ діловодства суду від позивача надійшов супровідний лист "про усунення недоліків" з додатком, за результатами розгляду якого суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання (розгляд справи по суті) призначено на 21.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" про забезпечення позову задоволено частково; до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 52; ) в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 194 265 (сто дев'яносто чотири тисячі двісті шістдесят п'ять) грн. 75 коп. боргу та знаходяться на поточних рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи", виявлених державним виконавцем під час виконання даної ухвали.

16.02.2018 року через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 21.02.2018 року оголошено перерву 06.03.2018 року.

03.03.2018 року через канцелярію суду представник позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" про витребування доказів задоволено. Витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (01030, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 52, ідентифікаційний код юридичної особи 41496524) оригінал видаткової накладної №31 від 20 грудня 2017 року, копія якої долучена у якості доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 06.03.2018 року оголошено перерву 21.03.2018 року.

В судовому засіданні 21.03.2018 року оголошено перерву 03.04.2018 року.

В судовому засіданні 03.04.2018 року представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 03.04.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" (далі по тексту - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (далі по тексту - відповідач, постачальник) укладено Договір №19/12/17-1 поставки нафтопродуктів (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п.1.1. Договору) Постачальник зобов'язується передати, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, скраплений газ (надалі - «Товар») на базисі поставки, в кількості, в асортименті, за цінами та термінами поставки відповідно до умов Договору та Додатків до нього, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 3.4. Договору зобов'язання Постачальника по поставці Товару в рамках цього Договору виникає тільки після підписання Сторонами відповідного Додатку до цього Договору, в якому Сторони фіксують конкретний обсяг партії Товару.

19.12.2017 року на виконання вищевказаних умов договору між сторонам укладено Додаток №1 до Договору, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти Товар та оплатити за ціною і в обсягах, наведених у таблиці:

Найменування ТоваруКількість (т) +/-15%Умови поставкиЦіна без ПДВ (грн./т)Вартість без ПДВ (грн)
Паливо дизельне ЄВРО, літнє, сорт С екологічного класу К5 ДТ- Л-К5 (згідно ДСТУ 7688:2015, ЕН590:2009) Код УКТ ЗЕД 700,00СРТ-ст. Бровари ПЗЗ21 875,0015 312 500,0 0
Разом без ПДВ, грн.15 312 500,00
ПДВ, грн.3 062 500,00
Разом з ПДВ, грн.18 375 000,00

Відповідно до пункту 5.1. Договору поставка Товару, може здійснюватися в порядку і в терміни, передбачені в Додатках до цього Договору, на наступних базисах поставки:

a) FCA естакади наливу на території, зазначеної у відповідному Додатку до цього Договору;

б) CPT станція або пункт призначення Покупця, зазначені у відповідному Додатку до цього Договору.

Згідно з пунктом 5.1.1. Договору у тлумаченні базисів поставки Товару за цим Договором мають силу Міжнародні правила тлумачення комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року, в частині, що не суперечить цьому Договору та Додатків до нього.

У відповідності до зазначених пунктів, сторони у Додатку №1 визначили базисом поставки CPT ("ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року) до станції Бровари ППЗ.

Відповідачем позивачу виставлено рахунок на оплату №5 від 19.12.2017 року на суму 18 373 346,26 грн. (з ПДВ), який позивачем оплачено, що підтверджується платіжним дорученням №2185 від 19.12.2017 року на суму 18 373 346,26 грн.

20.12.2017 року, на виконання зобов'язань за Договором та Додатком №1, відповідачем товар доставлений до станції відправлення (Хутір-Михайлівський) та прийнятий залізницею для його подальшого проходження до пункту призначення (Бровари), що підтверджується Залізничною накладною від 20.12.2017 року.

Окрім того, відповідно до вищевказаної залізничної накладної маса переданого вантажу становить 699 937,00 кг., що було визначено шляхом заміру.

Між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор-Віто» укладено договір на охорону та супровід вантажу №02/17-АБ від 10 квітня 2017 року та Договір про надання інформації з визначення маси вантажу № 03/17-АБ від 10 квітня 2017 року.

20.12.2017 року на станції залізничного відправлення Хутор-Михайлівський Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор-Віто» здійснено заміри Товару у цистернах та прийнято під охорону про, що було складено відповідний Акт замірів.

21.12.2017 року Позивач звернувся із заявкою на проведення експертизи по визначенню кількості Товару до Президента Київської-Торгово-промислової палати Засульського М.В.

За послуги по проведенню експертизи по визначенню кількості Товару Позивачем сплачено 10 962,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 2195 від 21 грудня 2017 року.

23.12.2017 року Товар прибув до станції призначення (Київська область, місто Бровари, вулиця Олега Онікієнка 131 - нафтобаза). В той же день встановлено невідповідність кількості нафтопродуктів у цистернах від заявленої кількості нафтопродуктів про, що свідчить акт експертизи №И-2125 від 23 грудня 2017 року, який було складено у присутності уповноважених осіб Київської Торгово-промислової палати, представника нафтобази та представника Позивача.

За результатами складеного акту недостача склала 6,983 тон нафтопродуктів на загальну суму 183 303,75 грн. з ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недостачу товару, яку відповідач зобов'язався поставити відповідно до Договору та Додатку №1 у розмірі 6,983 тон нафтопродуктів на загальну суму 183 303,75 грн. з ПДВ., а тому позивач просить суд сягнути з відповідача вартість недопоставленого товару та вартість проведення експертизи по визначенню кількості Товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 5.2. Договору зобов'язання Постачальника по поставці Товару вважаються виконаними, право власності на Товар та ризики по його втраті (псуванні) переходять від Постачальника до Покупця при базисі FCA та / або СРТ (незалежно від місця передачі Товару та станції або пункту призначення відповідно) - з дати штемпеля на залізничній квитанції на станції відправлення про прийняття Товару залізницею або відповідної відмітки в товарно-транспортній накладній в пункті відправлення про прийом товару автотранспортом до перевезення.

Згідно з пунктом 6.4. Договору за результатами поставки Товару за відповідним Додатком, Постачальником складається Акт прийому-передачі Товару та / або видаткова накладна, які підписуються Сторонами.

20.12.2017 року сторонами підписано Видаткову накладну №31 на суму 18 373 346,28 грн., якою Позивач визнав належне виконання зобов'язань щодо поставки Товару за Договором.

Положеннями пунктів 3.3., 3.5. Договору визначено, що кількість Товару, що поставляється за Договором, визначається Додатками до цього Договору. Поставка Партії Товару в межах граничних показників (мінімальний та максимальний обсяг поставки, зазначений у відповідному Додатку до цього Договору) є поставкою Товару належної кількості.

Додатком №1 сторони визначили кількість Товару, що буде поставлений - 700 тонн палива, а також межі граничних допустимих показників похибки, а саме +/-15% від визначеної кількості Товару.

Обсяг недопоставленого товару за твердженнями Позивача складає 6,983 тонни палива, що являє собою менше 1% від загальної суми поставленого палива та в розумінні пункту 3.5. Договору вважається поставкою товару належної кількості. Як наслідок - виключає можливість будь-яких претензій з боку Позивача.

Окрім того, Позивачем порушено строки пред'явлення претензій щодо кількості Товару.

Так, сторони пунктом 6.6. Договору погодили, що Покупець має право виставити Постачальнику претензію по нестачі поставленого Товару не пізніше 3 робочих днів з дати його поставки, за умови дотримання Покупцем вимог, встановлених цим Договором, Інструкцій - 281, 332 та іншими нормативно-правовими документами в частині, що не суперечить цьому Договору.

Як зазначалось вище, датою поставки відповідно до пункту 6.7. Договору є дата штемпеля на залізничній станції відправлення, а саме такою датою є 20.12.2017 року.

Проте, як зазначає Позивач їм надіслало претензію на адресу відповідача щодо кількості Товару лише 27.12.2017 року, однак суду не надано доказів на підтвердження факту наявності такої претензії (оригінал та належна чином завірена копія не надані позивачем суду) та направлення її на адресу відповідач (опис вкладення в лист та фіскальний чек),

Таким чином навіть у разі направлення позивачем відповідачу претензію 27.12.2017 року про нестачу товару, на день надіслання даної претензії (27.12.2017р.) у позивача були відсутні правові підстави для висловлення претензій щодо кількості поставленого Товару, так як сплинув строк пред'явлення такої претензії у відповідності до вимог п. 6.6. Договору.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів в розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зважаючи на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи покладається на позивача.

Суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Марсєл Енерджі Україна" про забезпечення позову задоволено частково; до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укренерджи" (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 52; ) в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 194 265 (сто дев'яносто чотири тисячі двісті шістдесят п'ять) грн. 75 коп. боргу та знаходяться на поточних рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерджи", виявлених державним виконавцем під час виконання даної ухвали.

Відповідно до ч. 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З врахування положень ч. 2 ст. 145 ГПК України

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 126, 129, 145, 233, 236-241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Ухвала Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року №910/361/18, якою вжито заходи забезпечення позову, втрачає законної сили після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 року у справі №910/361/18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 19.04.2018 року.