ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018р. Справа №914/123/18

місто Львів

Суддя Господарського суду Львівської області Матвіїв Р.І., за участю секретаря судового засідання Зубкович Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівспецресурс, м. Львів,

предмет позову: стягнення 810 334,80 грн.,

підстава позову: порушення умов договору № Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 року,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 представник на підставі довіреності від 09.01.218 року,

відповідача: не зявився.

Обставини розгляду справи. 19.01.2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівспецресурс про стягнення 810 334,80 грн. та зобовязання виконати договірні зобовязання шляхом здійснення поставки товару з підстав порушення умов договору № Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 року.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.02.2018 року. Рух справи відображено у протоколах судових засідань.

02.02.2018 року відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення; 08.02.2018 року надіслано суду відзив на позовну заяву, отриманий судом 12.02.2018 року.

21.02.2018 року відповідачем подано клопотання про долучення до справи листа від 06.02.2018 року.

У судовому засіданні 21.02.2018 року судом розяснено права та обовязки сторін. Відводів складу суду та секретарю судового засідання не заявлено. 21.02.2018 року підготовче засідання відкладено на 07.03.2018 року.

07.03.2018 року відповідачем подано клопотання про долучення до справи листа від 15.02.2018 року.

07.03.2018 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме в частині вимоги про зобовязання виконати договірні зобовязання шляхом здійснення поставки товару, відповідно до якої просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 810 334,80 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання. До поданої заяви долучено докази надіслання її копії іншій стороні. Судом прийнято заяву про зменшення позовних вимог у судовому засіданні 21.03.2018 року, про що зазначено в протоколі судового засідання від 21.03.2018 року. Відповідно, розгляд справи здійснюється щодо вимоги про стягнення 810 334,80 грн.

У судовому засіданні 21.03.2018 року за письмовою згодою представників сторін судом закінчено підготовче судове засідання та розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Представник відповідача подав відзив на позов і заяву, відповідно до яких проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у стягненні штрафу.

04.04.2018 року представником позивача подано клопотання про долучення до справи видаткової накладної від 06.02.2018 року та акта прийому-передачі від 16.02.2018 року.

12.04.2018 року відповідачем подано клопотання про долучення до справи листа від 06.04.2018 року.

У судове засідання 19.04.2018 року зявився представник позивача підтримав позовні вимоги, при цьому надав суду оригінал платіжного доручення №818296 від 03.04.2018 року про оплату отриманого вугілля на суму 240 768,00 грн. Відповідач явки представника у судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про ознайомлення з оголошенням перерви в судовому засіданні 12.04.2018 року.

У судовому засіданні 19.04.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін. Спір між сторонами виник з підстав порушення, на переконання позивача, відповідачем умов договору № Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 року. Позивач зазначає, що структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» у звязку з виробничими потребами було подано відповідачу письмову заявку, яка згідно з умовами договору мала бути виконана протягом не більше як 15 днів. Проте, постачальником взяті на себе згідно з договором зобовязання не виконав. У звязку з наведеним та з урахуванням положень договору про сплату постачальником штрафу за прострочення поставки товару позивач просить стягнути з відповідача суму штрафу в розмірі 810 334,80 грн.

Відповідач згідно з поданими відзивами заперечив позовні вимоги, зазначаючи про наявність у сформованій позивачем заявці недоліків, які унеможливили здійснення поставки вугілля. У процесі розгляду справи представником відповідача надавались докази листування між сторонами щодо врегулювання спору. Відповідно до заяви вх.№10273/18 від 21.03.2018 року просив зобовязати позивача виконати умови договору, прийняти товар, здійснити оплату за нього, надати підписані бухгалтерські документи та акт звірки взаєморозрахунків, а також відмовити у стягненні штрафу.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. 18.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (надалі по тексту рішення позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Львівспецресурс (надалі по тексту рішення відповідач, постачальник) укладено договір № Л/ДПРК-171514/НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобовязується у 2017 році поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації №1 (додаток №1 до договору), а покупець зобовязується прийняти та оплатити такий товар.

Договором сторони визначили умови поставки товару. Так, постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами Інкотермс-2010 за реквізитами, зазначеними в заявці покупця (реквізити виробничого структурного підрозділу регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця») (п.5.1). Відповідно до п.5.2 поставка товару проводиться протягом не більше 15 днів після письмової заявки покупця (структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»). Місце поставки товару 35704, м. Здолбунів, вул. І.Гончара, 1, (ТЧ-14) Локомотивне депо Здолбунів (п.5.3).

Згідно зі специфікацією №1, підписаною представниками покупця і постачальника, загальна сума поставки становить 4 051 674,00 грн.

Листом від 18.12.2017 року структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» звернувся до ТзОВ «Львівспецресурс» з вимогою здійснити поставку вугілля камяного ДГ (13-100) у кількості 1077 тонн за адресою 35704, м. Здолбунів, вул. І.Гончара, 1, (ТЧ-14) Локомотивне депо Здолбунів згідно з умовами договору Л/ДПРК-171514/НЮ. Вказану заявку отримано представником відповідача ОСОБА_2 20.12.2017 року, що підтверджується відміткою про отримання на примірнику заявки.

Докази виконання вимог вказаної заявки протягом пятнадцяти днів відповідачем у матеріалах справи відсутні, відповідачем не заперечуються, що вбачається з відзиву.

У процесі розгляду справи, а саме 06.02.2018 року ТзОВ «Львівспецресурс» та регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» підписали видаткову накладну №6/02/02 про поставку вугілля камяного у кількості 64,0 тонн, вартістю 240 768,00 грн. Той факт, що 06.02.2018 року ТзОВ «Львівспецресурс» передало, а виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Здолбунів» ВСП «Служба локомотивноо господарства» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» прийняла згідно з договором № Л/ДПРК-171514/НЮ вугілля камяне у кількості 64,0 тонн, вартістю 240 768,00 грн. визнано сторонами також в акті прийому-передачі окремої партії вугілля №06/02/02.

Згідно з оригіналом платіжного доручення №818296 від 03.04.2018 року Службою локомотивного господарства регіональної філії «Львівська залізниця» здійснено оплату отриманого вугілля на суму 240 768,00 грн. (призначення платежу «оплата за вугілля згідно договору №Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 по тендеру»).

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, долучені до позовної заяви документи, описані вище, досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір поставки товару № Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 року.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин (ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями п.5.1 договору у заявці покупця повинні бути вказані реквізити для здійснення поставки, а саме реквізити виробничого структурного підрозділу регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». З положень п.5.2 договору встановлено, що заявка подається покупцем - структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з розділом XIV договору визначені відомості покупця та постачальника, зокрема, вказані відомості вантажоодержувача виробничий структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», Україна, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. І.Гончара, 1.

Судом вище встановлено, що структурним підрозділом «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до умов договору надано відповідачу заявку від 18.12.2017 року на поставку товару, в якій зазначені товар і адреса поставки товару, що співпадає з реквізитами покупця - м. Здолбунів, вул. І.Гончара, 1. Однак, вказана заявка відповідачем станом на момент звернення з позовом до суду не виконана.

Заперечення відповідача про те, що у заявці відсутні реквізити (код станції та залізниці вантажоодержувача, залізничний код вантажоодержувача, а код ЄДРПЛО вантажоодержувача не відповідає вказаному у договорі), суд вважає такими, що не спростовують факту невиконання вимог покупця. Відсутність у заявці реквізитів, про які зазначає відповідач, не створювали перешкоди для здійснення поставки згідно з умовами договору, адже реквізити покупця містяться у договорі, примірник якого наявний у відповідача як сторони договору, а щодо невідповідності коду ЄДРПОУ вантажоодержувача, то такий у заявці не був зазначений і твердження про його невідповідність коду, зазначеному в договорі, є безпідставним.

Долучений відповідачем лист від 06.02.2018 року, адресований позивачу, не підтверджує належного виконання постачальником свого обовязку по виконанню вимог заявки від 18.12.2018 року, не спростовує заявлених позивачем вимог, до вказаного листа не долучено доказів вручення його адресату, а суду не надано первинних доказів вчинення відповідачем дій, про які зазначено у відповідному листі.

Як вбачається з листа позивача від 15.02.2018 року, внаслідок прострочення зі сторони постачальника виконання зобовязання за договором втратило для позивача інтерес і ПАТ «Укрзалізниця» відмовляється від подальшого прийняття вугілля за договорами, зокрема, за договором №Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 року.

Проте, як підтверджується видатковою накладною від 06.02.2018 року та актом прийому-передачі окремої партії вугілля №06/02/02, після відкриття провадження у справі, а саме 06.02.2018 року ТзОВ «Львівспецресурс» передало, а виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Здолбунів» ВСП «Служба локомотивноо господарства» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» прийняла згідно з договором № Л/ДПРК-171514/НЮ вугілля камяне у кількості 64,0 тонн, вартістю 240 768,00 грн. Відповідно, станом на дату ухвалення судом рішення договір №Л/ДПРК-171514/НЮ від 18.12.2017 року виконаний відповідачем на суму 240 768,00 грн. Вказаний товар оплачено Службою локомотивного господарства регіональної філії «Львівська залізниця», що підтверджується платіжним дорученням №818296 від 03.04.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З досліджених обставин справи і наявних у матеріалах справи доказів суд доходить висновку, що відповідач не виконав обовязку по поставці товару у строк, визначений договором, у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Договором сторони передбачили, що за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого товару (п.7.2).

Вартість непоставленого товару з урахуванням доказів часткового виконання поставки на суму 240 768,00 грн. станом на момент ухвалення судом рішення становить не 4 051 674,00 грн., а 3 810 906,00 грн. Відповідно, 20% від вказаної суми як розмір штрафу за прострочення виконання зобовязання по поставці товару, який підлягає стягненню, становить 762 181,20 грн., а не 810 334,80 грн., як заявив до стягнення позивач.

Щодо заяви відповідача вх.№10273/18 від 21.03.2018 року, судом у засіданні 21.03.2018 року розяснено представнику процесуальний порядок розгляду позовних вимог і визначення предмету спору у даній справі, процесуальні права сторони щодо звернення з самостійними позовними вимогами до суду в самостійному провадженні чи в порядку подання зустрічного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведені вище обставини, суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача 762 181,20 грн. штрафу за порушення виконання договірних зобовязань.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений судовий збір за позовну вимогу про стягнення штрафу підлягає відшкодуванню позивачу відповідачем пропорційно задоволеним вимогам, решта сплаченого судового збору залишається за позивачем та може бути повернута у порядку, передбаченому ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівспецресурс (79014, АДРЕСА_1, код ЄДР 40871244) на користь регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (79007, Львівська обл., місто Львів, Галицький район, вул. Гоголя, будинок 1, код ЄДРПОУ ВП: 40081195) 762 181,20 грн. штрафу та 11 433,02 грн судового збору.

У задоволенні вимоги про стягнення 48 153,60 грн. штрафу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02.05.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.