ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" квітня 2018 р. по справі № 07/138-38.1
Суддя господарського суду Волинської області Слободян О.Г.,
розглянувши скаргу дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України
на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі № 07/138-38.1
за позовом дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
до державного комунального підприємства "Луцьктепло"
про стягнення 21 705 900 грн.
встановила: дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду із скаргою №31/13-564 від 16.02.2018р. (вх№01-50/8/18) на дії органу (посадових осіб) державної виконавчої служби, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, які полягають у несвоєчасному винесенні постанови про поновлення виконавчого провадження №28694996 від 13.02.2018р. з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.2011р. №07/138-1; постановити окрему ухвалу щодо головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 та направити її відповідним органам для притягнення до дисциплінарної та (або) кримінальної відповідальності.
Обгрунтовуючи подану скаргу, стягувач зазначає, що в результаті несвоєчасного поновлення органом ДВС виконавчого провадження (винесенням постанови про поновлення вчинення виконавчих дій) №28694996 стягувач - ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" не отримав грошових коштів пропорційно до суми стягнення згідно наказу суду №07/138-1 від 03.03.2011р., які були списані з рахунків боржника - ДКП "Луцьктепло" в рамках ВП №40022768.
Статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення статті 115 Господарського процесуального кодексу України, встановлено імперативний припис, згідно якого судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Засадами виконавчого провадження, згідно ст. 2 Закону України Про виконавче провадження, є: верховенство права, обовязковість виконання рішень, законність, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців тощо.
Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону).
Судом встановлено, що 07.08.2017р. державним виконавцем зупинено виконавче провадження ВП №28694996 на підставі п. 10 ч.1 ст. 34, ст. 35 Закону України Про виконавче провадження, у звязку із включенням боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання.
Постановою державного виконавця від 11.08.2016р. виконавче провадження ВП №28694996 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 51936816.
Ухвалою господарського суду Волинської області від 25.10.2017 у справі № 07/138-38.1, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017р., визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 07.08.2017р. про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 28694996, а постанову від 07.08.2017р. про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 28694996 визнано недійсною. Вказана ухвала суду набрала законної сили 25.10.2017р.
Незважаючи на те, що ухвала набрала законної сили, а представник органу ДВС приймав участь в судових засіданнях 25.10.2017 року та 14.12.2017 року, виконавче провадження № 28694996 не було поновлене.
В силу ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Тобто, державний виконавець повинен був не пізніше 26.10.2017 поновити виконавче провадження та продовжити примусове виконання рішення суду.
В звязку з тим, що державним виконавцем не було поновлено виконавче провадження № 28694996, ДК «Газ України» повторно звернулася до суду із скаргою на бездіяльність органу ДВС.
Ухвалою господарського суду від 29.01.2018р. скаргу ДК «Газ України» задоволено, визнано незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка полягає у невинесенні постанови про поновлення виконавчого провадження № 28694996 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.11 № 07/138-1 та зобовязано орган ДВС винести постанову про поновлення вказаного виконавчого провадження.
Представник органу ДВС також був присутній в судовому засіданні 29.01.2018р., проте, виконавче провадження № 28694996 державним виконавцем не було поновлено вчасно.
Лише 13.02.2018р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у ВП № 28694996 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.11 № 07/138-1.
Підставою для винесення вказаної постанови про поновлення вчинення виконавчих дій державний виконавець зазначив ухвалу господарського суду Волинської області від 29.01.18 у справі № 07/138-38.1, якою зобовязано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про поновлення виконавчого № 28694996 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.11 № 07/138-1.
Отже, поновлення виконавчого провадження з посиланням лише на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.01.18 у справі № 07/138-38.1, якою судом зобовязано орган ДВС здійснити таке поновлення, є необгрунтованим, оскільки винести постанову про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № 28694996 державний виконавець зобовязаний був ще на підставі ухвали господарського суду Волинської області від 25.10.17 у справі № 07/138-38.1, якою визнано недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 07.08.17, та на підставі ст.35 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, у зведеному виконавчому провадженні перебувають на виконанні наказ господарського суду Рівненської області від 22.10.2012р. № 5019/1121/12 про стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь ТОВ "Тепелен" заборгованості (постанова державного виконавця від 11.08.2016р. ВП № 40022768 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 51936816) та наказ господарського суду Волинської області від 11.08.2014р. № 903/336/14-1 про стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" заборгованості.
У грудні 2017р. органом ДВС з рахунків боржника - ДКП «Луцьктепло» у рамках виконавчого провадження № 40022768, що входить до зведеного виконавчого провадження № 51936816, списано суму 2 918 001,96 грн., а саме: 15.12.17 з рахунку в АТ «Укрсиббанк» - 179 877,55 грн; 18.12.17 з рахунку в ПАТ «Кредобанк» - 255 894,19 грн; 18.12.17 з рахунку в ПАТ «Укргазбанк» - 306 390,59 грн; 20.12.17 з рахунку в ПАТ «Приватбанк» - 2 175 839,63 грн.
Однак, державним виконавцем не були перераховані кошти на рахунок ДК «Газ України», стягнуті з рахунків боржника у грудні 2017 року, в звязку з тим, що в цей час виконавче проовадження № 28694996 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.11 № 07/138-1 було зупинено, всупереч вимогам ухвали господарського суду від 25.10.17 у справі № 07/138-38.1, якою визнано недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.
Таким чином, у звязку з несвоєчасним поновленням виконавчого провадження № 28694996 органом ДВС, стягувач - ДК «Газ України» не отримав грошових коштів, пропорційно до суми стягнення згідно наказу суду №07/138-1 від 03.03.2011р., які були списані з рахунків боржника - ДКП "Луцьктепло" в рамках ВП №40022768.
Ухвалою суду від 20.04.2018р. визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, які полягають у несвоєчасному винесенні постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 13.02.2018р у виконавчому провадженні №28694996. з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 03.03.2011р. №07/138-1.
Вказані обставини свідчать про наявність недоліків в діяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 та грубе порушення останнім вимог Закону України "Про виконавче провадження", що є підставою для постановлення окремої ухвали, з метою вжиття відповідних організаційно-правових заходів для усунення недоліків та недопущення їх повторення в майбутньому.
Згідно ч.3 ст. 246 ГПК України, суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.
Керуючись ч. 3 ст.246, ст.ст.234, 235 ГПК України, господарський суд, -
1. Окрему ухвалу надіслати начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для відповідного реагування та усунення недоліків в діяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1
2. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити Господарський суд Волинської області у місячний термін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.
Відповідно до ч. 9 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Повний текст ухвали складено 20.04.2018р.
Суддя О. Г. Слободян