РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2018Справа № 910/23240/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком"
про стягнення 58 374, 34 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:
від позивача:Пільганчук В.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Помазна С.В. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Чернігіврибгосп" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУДКОМ" (надалі - відповідач) про стягнення боргу у розмірі 58 374, 34 грн., у зв'язку із неналежним виконанням останнім своїх договірних зобов'язань перед позивачем з оплати поставлених йому товарів відповідно до умов договору поставки № від 25.01.2017.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.12.2017 року справу № 910/23240/17 передано на розгляд судді Лиськова М.О.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/3289 від 28.12.2017 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв'язку з лікарняним та відпусткою судді Лиськова М.О.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2017 року справу № 910/23240/17 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі № 910/23240/17 та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

12.02.2018 від відповідача до суду надійшов відзив, у якому він зазначив, що не замовляв і не отримував товар зазначений в накладних №1234 від 14.04.2017 p., №1410 від 27.04.2017 p., №1655 від 18.05.2017 p., №1743 від 26.05.2017 р., на які посилається позивач та

вказує на те, шо позивач у документах на товар зазначає не узгоджену сторонами ціну товару, у зв'язку із чим відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

15.02.2018 відповідачем через канцелярію суду надано заяву (заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження).

01.03.2018 від позивача до суду надійшло заперечення на відзив відповідача, в якому він вказує на те, що вимог відповідача про відмову від отримання товару або про необхідність забрати поставлений товар від відповідача до позивача ніколи не надходило, зазначаючи що товар прийнятий відповідачем без зауважень та застережень, що підтверджується відповідними видатковими накладними, товарними накладними, товаротранспортними та податковими накладними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 року, суд задовольнив заяву відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначив справу № 910/23240/17 до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.04.2018, а також зобов'язано сторони забезпечити у судове засідання явку представників бухгалтерських служб для дачі пояснень по суті спору.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

В судове засідання, що відбулось 20.04.2018 представники бухгалтерських служб сторін не з'явилися. Водночас, враховуючи те, що представники сторін забезпечили явку повноважних представників в судове засідання та з урахуванням того, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для з'ясування обставин у даній справі, суд вважає за можливо розглянути справу по суті без врахування пояснень представників бухгалтерських служб сторін.

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулося 20.04.2018 наполягав на задоволенні позову, надав суду усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 20.04.2018, відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Чернігіврибгосп" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудком" (далі - Покупець) укладено договір про поставку № 24.01.2017 (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується поставляти Товари по цінах і в асортименті, що вказуються в Специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих Покупцем Замовлень, а Покупець зобов'язується приймати такі Товари і оплачувати.

Відповідно до п. 2.1. Договору, ціни на Товари, що поставляються, вказуються в товарних накладних та Специфікації з ЕЦП Сторін, що моменту її підписання є невід'ємною частиною Договору. Ціни вказуються в національній валюті, включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування доставки Товарів Постачальником у вкачане в Замовлені, місце поставки. Ціна за якою поставляється товар, має бети ідентичною у Замовленні, накладних та в діючій Специфікації.

Відповідно до п. 6.1. Договору, підставою для здійснення Покупцем оплати поставленого Товару, є повне виконання Постачальником своїх зобов'язань за Договором. При наданні Постачальником «Податкової накладної», яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві» та «Накладної» завіреної ЕЦП Постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) протягом 5 календарних днів з дати поставки Товару, вказаної в транспортній накладній, що підтверджується проставлянням штампу «ТОВАР ОТРИМАНИЙ», Покупець оплачує поставлений Товар на умовах відстрочення платежу з дати, вказаної в транспортній накладній, по платіжних днях в терміни, узгоджені Сторонами в Додатку № 1, і в розмірі, який розраховується за формулою:

? = Рпз - Рпдз, де

? - розмір поточної оплати постачальнику за поставлений товар,

Рпз - розмір поточної заборгованості за поставлений товар, строк оплати по якому настав,

Рпдз - розмір постійно діючої заборгованості покупця, що погоджена сторонами в додатку № 2 до Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору, сторони встановили строк оплати товару - 14 календарних днів та визначили предмет поставки - риба жива товстолоб та короп.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Між тим, позивач зазначає, що примірник договору поставки № від 25.01.2017 був повернутий позивачеві 26.10.2017 за наслідками розгляду вимоги про повернення одного примірника договору №150 від 07.09.2017 та до 26.10.2017 позивач поставляв рибу відповідно до усних замовлень відповідача у телефонному режимі по узгодженій сторонами ціні (закупівельній ціні покупця) та кількість товару, що має бути поставлена, та ціна товару повідомлялася постачальнику за добу по дати поставки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних №1132 від 06.04.2017 на суму 12192,00 грн., №1148 від 08.04.2017 на суму 1170,00 грн., №1234 від 14.04.2017 на суму 14299,14 грн., №1297 від 19.04.2017 на суму 2730,00 грн., №1375 від 24.04.2017 на суму 8091,60 грн., №1410 від 27.04.2017 на суму 7488,00 грн., №1528 від 05.05.2017 на суму 3577,60 грн., №1655 від 18.05.2017 на суму 4992,00 грн., №1743 від 26.05.2017 на суму 4368,00 грн., позивачем поставлено відповідачеві товар на загальну суму 58 908,34 грн.

Вказані накладні підписані повноважними представниками сторін, скріплені печатками сторін та приймаються судом як належні докази виконання позивачем договірних зобов'язань. Окрім того, вказані вище видаткові накладні містять посилання на договір поставки № від 25.01.2017, а тому приймаються судом як належні докази виконання позивачем договірних зобов'язань.

Відповідач, у свою чергу, за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 58 908,34 грн.

У своєму відзиві відповідач заперечив проти задоволення вимог позивача, мотивуючи це тим, що він не замовляв поставки вказаного товару, не отримував його і позовні вимоги позивача не підтверджені жодним первинним документом. Водночас, матеріали справи містять належні та допустимі докази, що підтверджують факт отримання відповідачем товару на суму 58 908,34 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 та ч. 1. ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 58 374,34 грн., у зв'язку із неналежним виконанням останнім своїх договірних зобов'язань перед позивачем з оплати поставлених йому товарів відповідно до умов договору поставки № від 25.01.2017 є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86,129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" (01103. м. Київ. Залізничне шосе, 57; код ЄДРГІОУ 40982829) па користь Приватного акціонерного товариства "Чернігіврибгосп" (14014. Чернігівська область. Чернігівський район, с. Жавинка, вул. Дачна, 7; код СДРПОУ 00476820) борг у розмірі 58 374, 34 гри. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600, 00 гри. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко