РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2018Справа № 910/19835/17
За позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіалінії Візз Ейр Україна",

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Західного офісу Держаудитслужби про визнання недійсним п. 5 угоди від 12.12.2015 № 2 та стягнення 630555,20 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Стасишина Т.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Бурчевський О.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про визнання недійсним п. 5 угоди від 12.12.2015 № 2 та стягнення з Відповідача недоотриманих 630555,20 грн. внаслідок застосування передбаченого даною угодою знижувального коефіцієнту.

Відповідач позов не визнав, пославшись на те, що Позивачем не доведено недійсність вказаного п. 5 угоди від 12.12.2015 № 2, умови якої були виконані між сторонами повністю.

Третя особа в письмових поясненнях зазначила, що на час укладення угоди від 12.02.2015 № 2, що містить оспорюваний пункт 5, зобов'язання з надання послуг були виконані, а тому сторони не мали права передбачати на підставі ч. 3 ст. 631 ЦК України застосовування до цих відносин знижувального коефіцієнту.

У судове засідання Третя особа представників не направила, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Третьої особи про розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013 між Позивачем, як обслуговуючою компанією, та Відповідачем, як перевізником, укладено Стандартну угоду ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) Додаток «В» № СД/2013/10/01/1. Додаток «В» складено відповідно до спрощеної процедури, за якою сторони домовилися про те, що умови Основної угоди та Додатка «А» до СУНО від січня 2008 року, опублікованої Міжнародною асоціацією повітряного транспорту ІАТА, будуть частиною додатку «В». Відповідно до додатку «В» Позивач зобов'язується організувати в аеропорту м. Львова прийом, випуск і стоянку повітряних суден, а також забезпечити наземне обслуговування рейсів за заявкою Відповідача.

За даною Угодою від 01.10.2013 Позивач надає послуги з Додатком «А». Перелік послуг та тарифи з наземного обслуговування пасажирських ПС, послуг з обслуговування пасажирів та їх багажу (пасажирське обслуговування), послуг з наземного обслуговування ПС для авіаперевізників, що здійснюють технічну або вимушену посадку ПС, послуг з наземного обслуговування ПС для авіаперевізників, що виконують некомерційні рейси, перелік послуг для зустрічі та випуску ПС для авіаперевізників, що виконують вантажні рейси наведено в Додатку В 2.0 до Додатку «В».

До вказаної Угоди від 01.10.2013 укладено Додаткову угоду від 12.02.2015 № 2 про застосування знижувальних коефіцієнтів до граничних ставок аеропортових зборів (збір за посадку-зліт ПС, збір за обслуговування пасажирів в аеровокзалі, збір за забезпечення авіаційної безпеки) за умовами п. 2 якої сторони домовилися застосовувати знижувальний коефіцієнт 0,2 до граничних ставок збору за наднормативну стоянку ПС при виконанні Відповідачем нового міжнародного регулярного рейсу за маршрутом Львів-Неаполь з/до ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького».

Згідно з п. З Додаткової угоди від 12.02.2015 розмір знижувальних коефіцієнтів до граничних ставок аеропортових зборів згідно з п. 1.2 вказаної Додаткової угоди може змінюватися Позивачем в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення Відповідача не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати їх введення.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди від 12.02.2015 всі інші умови Угоди від 01.10.2013 не змінені цією Додатковою угодою залишаються без змін, і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

Пунктом 5 Додаткової угоди від 12.02.2015 сторони передбачили, що з урахуванням ст. 631 ЦК України умови даної Додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами, що передували її укладанню, а саме з 23.12.2014.

Водночас, можливість розповсюдження дії Додаткової угоди на відносини, що виникли до її підписання, прямо передбачена ч. 3 ст. 531 ЦК України, та не містить обмежень щодо її застосування, незважаючи на наявність попередньо врегулюваних правовідносин між сторонами.

Одночасно, Позивачем не доведено, що застосування знижувального коефіцієнту суперечить ч. 4 ст. 653 ЦК України, за якою сторони не мають права вимагати повернення того, що виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи та викладених у позові обставин, Позивачем грошові кошти в розмірі застосованої знижки були саме відсторновані з його доходу, а не сплачені чи стягнуті в примусовому порядку на користь Відповідача; жодних претензій чи вимог Відповідача щодо повернення таких коштів також не було, враховуючи оплату останнім наданих послуг вже з урахуванням знижувального коефіцієнту.

Таким чином, Позивачем не доведено, що застосування сторонами в Угоді ч. 3 ст. 631 ЦК України суперечить положенням чинного законодавства, у зв'язку з чим підстави для визнання п. 5 вказаної угоди недійсним на підставі ст. 203, 215 ЦК Україні відсутні.

Наявними в матеріалах справи актами (Форма - С) підтверджується здійснення Відповідачем 16-ти нових міжнародних рейсів Львів - Неаполь до початку застосування знижувального коефіцієнту на загальну суму 984786,64 грн., а саме: з 23.12.2014 по 31.12.2014 здійснено 3 рейси на загальну суму 156173,76 грн.; з 01.01.2015 по 31.01.2015 здійснено 9 рейсів на 530 689,51 грн.; з 01.02.2015 по 14.02.2015 здійснено 4 рейси на 297923,37 грн.

На виконання п. 5 Додаткової угоди від 12.02.2015 № 2 з доходу Позивача в лютому 2015 року за період здійснення нового рейсу Львів - Неаполь з 23.12.2014 по 14.02.2015 було відсторновано 690545,18 грн., а саме: за 3 рейси здійснені з 23.12.2014 по 31.12.2014 відсторновано 106290,06 грн.; за 9 рейсів, здійснених з 01.01.2015 по 31.01.2015 відсторновано 369406,82 грн.; за 4 рейси, здійснені з 01.02.2015 по 14.02.2015 відсторновано 214848,30 грн. Відповідачем оплата за надані послуги за спірний період була здійснена з урахуванням від сторнованих сум, що підтверджується платіжним дорученням від 13.03.2015 № 1 на суму 2135493,90 грн.

Відповідно до ст.ст. 627,632, 903 ЦК України сторонами в Угоді від 01.10.2013 із укладеними до неї додатками було погоджено, зокрема, вартість послуг, умови їх оплати.

Посилання Позивача на результати ревізії Держаудитслужби України щодо недоотримання на думку інспекції Позивачем за надані за Угодою послуги 690545,18 грн., то судом ці посилання відхиляються, оскільки відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони були вільними в укладенні Договорів на визначених ним умовах, погодили вартість та умови оплати наданих послуг. До того ж, матеріалами справи підтверджується вчинення сторонами конклюдентних дій по виконанню даної Угоди з урахуванням спірного пункту Додаткової угоди № 2, а саме сплата Відповідачем грошових коштів за надані Позивачем послуги з урахуванням знижувального коефіцієнту та прийняття Позивачем такої оплати.

Отже, підстави для стягнення з Відповідача 690545,18 грн. внаслідок застосування до вартості наданих Позивачем послуг знижувального коефіцієнту в суду відсутні, оскільки результати ревізії Держаудитслужби України, на які посилається Позивач, не встановлюють в розумінні ст. 35 ГПК України обставин, які не потребують доведення, як то безпідставність застосування знижувального коефіцієнту та недоотримання у зв'язку з цим 690545,18 грн. за надані за Угодою послуги. Результати ревізії також не є встановленою законом підставою для виникнення у Відповідача безумовного обов'язку повернути зазначену в акті суму коштів.

Таким чином, Позивачем не доведено у розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України не доведено суду належними засобами доказування виникнення у Відповідача обов'язку сплатити Позивачу заявлену до стягнення суму грошових коштів, що зумовлює суд у задоволенні позову відмовити.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за Позивачем.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.04.2018.

Суддя Р.Б. Сташків