ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа № 911/112/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Москалика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця

(адреса: 01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код 40081221)

до товариства з обмеженою відповідальністю Робочий стіль

(адреса: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 42, код 38144198)

про стягнення 24528,00 гривень

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою від 28.12.2017 №НЮ-16-88/17 до товариства з обмеженою відповідальністю Робочий стіль про стягнення 24528,00 гривень.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.01.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця від 28.12.2017 №НЮ-16-88/17 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

29.01.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.03.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2018 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.03.2018.

В судовому засіданні 22.03.2018 оголошено перерву до 05.04.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.04.2018 постановлено закрити підготовче засідання у справі № 911/112/18, призначено розгляд справи по суті на 19.04.2018.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017 між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Південно-Західка залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Швейне обєднання «Робочий Стіль» (постачальник) був укладений догові поставки №ПЗ/НХ-17611/НЮ.

У відповідності з цим договором постачальник зобовязується у 2017 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію, далі товар, відповідно до специфікації №1, а покупець зобовязується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору. Найменування товару: віник сорговий (2017 року випуску). Виробник товару: ТОВ «Швейне обєднання «Робочий стиль», Україна. Кількість та асортимент товару визначений у специфікації №1 (додаток №1), яка є невідємною частиною даного договору (п.п. 1.1.-1.4. договору).

Згідно п. 3.4. договору загальна сума поставки складає 122640,00 гривень.

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що товар повинен бути поставлений не пізніше 20 робочих днів з дати укладання договору.

Таким чином, враховуючи дату договору поставки (24.03.2017) та строки товару, встановлені п. 5.1. договору поставки №ПЗ/НХ-17611/НЮ від 24.03.2017, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був поставити позивачу товар (віник сорговий) у строк до 24.04.2017.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Відповідно до п. 5.2. договору товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP (Виробничий підрозділ Київський головний матеріальний склад регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця», 07434, Київська обл., Броварський район, с. Шевченкове, вул. Польова, 5, ст. Бобрик або Виробничий підрозділ Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» у відповідності до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів - ІНКОТЕРМС).

Судом встановлено, що 11.08.2017 та 19.08.2017 відповідач поставив товару позивачу на суму 122640,00 гривень, що підтверджується видатковою накладною №РС-0000183 від 11.08.2017 на суму 120888,00 гривень та видатковою накладною №РС-0000197 від 19.08.2017 на суму 1752,00 гривень, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги строк, в межах якого відповідач повинен був поставити позивачу товар (віник сорговий) до 24.04.2017, дату поставки відповідачем товару, суд дійшов висновку щодо прострочення виконання відповідачем обов'язку з поставки товару за договором поставки №ПЗ/НХ-17611/НЮ від 24.03.2017.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.3.1 договору встановлено, що за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми непоставленого в строк товару.

Таким чином, умовами Договору поставки № ПЗ/НХ-17611/НЮ від 24.03.2017 сторони погодили, що за несвоєчасну поставку товару відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20% від суми непоставленого в строк товару.

Як встановлено судом, відповідачем було прострочено виконання обов'язку з поставки товару за Договором поставки № ПЗ/НХ-17611/НЮ від 24.03.2017 на загальну суму 122640,00 гривень. Отже, має місце несвоєчасне виконання обов'язку (порушення строку виконання) з поставки товару, обумовленого договором.

Таким чином, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого на підставі п. 7.3.1 Договору поставки № № ПЗ/НХ-17611/НЮ від 24.03.2017, - 20% від суми непоставленого в строк товару, тобто 122640,00 гривень * 20% = 24528,00 гривень.

При цьому, доводи відповідача, викладені у відзиві, що пункт 7.3.1. договору суперечить чинному законодавству України та є неправомірним, судом не приймаються, враховуючи погоджені сторонами умови договору щодо порядку нарахування штрафу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Робочий стіль (адреса: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 42, код 38144198) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; код 40075815) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (адреса: 01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код 40081221) штраф у розмірі 24528,00 гривень та судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 19.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 02.05.2018.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак