КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа№ 910/2052/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання - Головатенко А.В.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання від 19.04.2018

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018

винесену за результатом розгляду заяви Компанії "Артпрогруп ЛТД"

про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 910/10/2052/18 (суддя Босий В.П.)

за позовом Компанії "Артпрогруп ЛТД"

до Дочірнього підприємства "Край Проперті"

про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 задоволено повністю заяву Компанії «Артпрогруп ЛТД» про вжиття заходів забезпечення позову. Накладено арешт на нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 р.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00. Заборонено Публічному акціонерному товариству «Сбербанк» (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) у будь-який спосіб відчужувати (в тому числі, укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 р.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00, за будь-якими договорами та іншими правочинами, стороною яких є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784). Заборонено Публічному акціонерному товариству «Сбербанк» (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) використовувати та експлуатувати, в тому числі здавати в оренду (найм), передавати у користування або використовувати будь-яким іншим способом нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 р.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00, в тому числі за будь-якими договорами та іншими правочинами, а також заборонити Публічному акціонерного товариству «Сбербанк» (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) та/або його представникам, уповноваженим особам входити до цього нежилого будинку - громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, знаходитися в ньому, користуватися обладнанням та/або іншим майном, що знаходиться в цьому нежилому будинку - громадському центрі з об'єктами (в літ. А), розташованому за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з нежилого будинку - громадського центру з об'єктами (в літ. А), розташованого за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, будь-яким іншим способом використовувати нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 р.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00. Заборонено органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно: нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 р.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00, за будь-якими договорами та іншими правочинами, стороною яких є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784), внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передача в іпотеку, будь-яке інше обтяження та інше. Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 26.02.2018, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 26.02.2021. Стягувачем за даною ухвалою є Компанія «Артпрогруп ЛТД» (юридична особа, що створена та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, реєстраційний номер НЕ 312330, дата реєстрації 24.09.2012 р., адреса реєстрації: вул. Строволу, 77, СТРОВОЛОС СЕНТЕ, квартира/офіс 204, СТРОВОЛОС, 2018, Нікосія, Кіпр). Боржником за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784).

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18. Завершено підготовчі дії у справі № 910/2052/18. Призначено справу до розгляду на 17.04.2018.

На підставі ст.ст. 216, 270 ГПК України у судовому засіданні 17.04.2018 оголошено перерву у розгляді справи № 910/2052/18 до 19.04.2018.

Представник скаржника у судовому засіданні 19.04.2018 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 19.04.2018 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Київської області від 26.02.2018 у справі № 910/2052/17 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.04.2018 не вбачає підстав за яких ухвала Господарського суду Київської області від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18 не є незаконною.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів оскарження, Компанія «Артпрогруп ЛТД» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Край Проперті» про скасування запису про право власності відповідача на нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б; визнання за позивачем права власності на нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б; зобов'язання відповідача виконати умови договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 та передати позивачу за актом приймання-передачі нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б.

До позовної заяви позивачем додано заяву про вжиття заходів позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б; заборонити Публічному акціонерному товариству «Сбербанк» у будь-який спосіб відчужувати (в тому числі, укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження) нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б; заборонити Публічному акціонерного товариству «Сбербанк» використовувати та експлуатувати, в тому числі здавати в оренду (найм), передавати у користування або використовувати будь-яким іншим способом нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, а також заборонити Публічному акціонерного товариству «Сбербанк» та/або його представникам, уповноваженим особам входити до цього нежилого будинку, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з нежилого будинку, будь-яким іншим способом використовувати спірний нежилий будинок; заборонити органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно: нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, за будь-якими договорами та іншими правочинами, стороною яких є Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передача в іпотеку, будь-яке інше обтяження та інше.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставою для забезпечення даного позову позивач зазначає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та заборони вчинення перелічених дій може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі, оскільки спірне майно, яке є предметом спору у даній справі, може бути відчужене третім особам, що унеможливить виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з передання позивачу у власність нежилого будинку - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б, придбаного на виконання умов договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004.

Зокрема, позивач вказує, що згідно умов вказаного договору ДП «Край Проперті» придбало у Акціонерного товариства відкритого типу «Банкомзв'язок» за договором купівлі-продажу нежилого будинку від 24.12.2004 р. нерухоме майно - нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А) загальною площею 28 539,50 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, просп. Глушкова Академіка, будинок 13-Б.

Пунктом 1.4 договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 визначено, що нерухоме майно, придбане комісіонером (ДП «Край Проперті») на виконання умов даного договору, є власністю комітента - Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)». Комісіонер у відповідності до даного договору зобов'язується передати комітенту усе отримане комісіонером на виконання умов даного договору (п.п. 2.1.2 п. 2.1 договору комісії), надати звіт комітенту та передати останньому нерухоме майно та всі права на нього, договір/договори купівлі-продажу нерухомого майна та інші документи щодо зазначеного нерухомого майна (п.п.2.1.13 п. 2.1 договору комісії).

23.07.2015 між комісіонером за договором комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 (Компанією «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)») та позивачем було підписано договір про відступлення прав та обов'язків (заміну сторони) у договорі комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 від Компанії «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)» до Компанії «Артпрогруп ЛТД».

На виконання умов договору про заміну сторони 31.07.2015 позивач надіслав на адресу ДП «Край Проперті» відповідного листа та повідомив, що зацікавлений якнайшвидше прийняти придбане комісіонером на виконання договору комісії нерухоме майно, підписати акт приймання-передачі цього нерухомого майна та здійснити з ДП «Край Проперті» усі розрахунки за виконання договору комісії.

Відповідач в свою чергу повідомив позивача, що комітент (Компанія «Ланекс, ІНК. (LANEX. INС.)») відмовився прийняти придбане комісіонером на виконання договору комісії №к-кн-13 від 13.01.2004 нерухоме майно, і відповідач згідно з нормами чинного законодавства України набув права власності на це майно, а тому, є єдиним законним власником нежилого будинку.

27.09.2011 відповідач в забезпечення виконання грошових зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством «Сбербанк» за договором про відкриття кредитної лінії №119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 та договором про відкриття кредитної лінії №120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 передав Банку в іпотеку спірне нерухоме майно.

Позивач вказує, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна йому стало відомо, що державним реєстратором Скляренком Олексієм Миколайовичем (Київська філія комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг») було прийнято рішення про реєстрацію права власності, індексний номер 38834415 від 19.12.2017 19:34:04, про реєстрацію права власності на нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 34696251, зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим №6259-П в книзі 91п-270 11.01.2005 р.; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00) за Публічним акціонерним товариством «Сбербанк».

У заяві зазначено, що банки є фінансовими установами та не здійснюють безпосередньо діяльності щодо експлуатації нерухомого майна відповідно до його цільового призначення, тому в подальшому зазначене вище нерухоме майно буде однозначно відчужене Публічним акціонерним товариством «Сбербанк», який вже здійснив неправомірні дії щодо набуття права власності на це нерухоме майно. Зазначене підтверджується тим, що Публічним акціонерним товариством «Сбербанк» вже розміщено на своєму офіційному сайті https://www.sberbank.ua/collateral/view/302/ інформацію про реалізацію (продаж) вищевказаного нерухомого майна.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи наступне.

Позовні вимоги у даній справі адресовані до ДП "Край Проперті", проте, заходи забезпечення позову вжиті судом першої інстанції на підставі оскаржуваної ухвали відносно ПАТ "Сбербанк", який не є стороною вказаного спору, при цьому відповідачу, до якого пред'явлений позов, вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову в рамках даної справи не заявлялись та оскаржуваною ухвалою судом взагалі не вживаються заходи щодо забезпечення позову по відношенню до відповідача за позовом.

Як вбачається із матеріалів оскарження, вже після винесення оскаржуваної ухвали, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 у справі № 910/2052/18, зокрема, залучено Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Всупереч наведеному вище, жодних доказів щодо можливого відчуження або знищення вказаного нерухомого майна Публічним акціонерним товариством "Сбербанк", позивачем не надано.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що інформація, яка розміщена на офіційному сайті ПАТ "Сбербанк", що розміщена на сайті банку щодо даного об'єкту не свідчить про вчинення ПАТ "Сбербанк", який не є відповідачем у даній справі дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації).

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

Оскаржуваною ухвалою заборонено ПАТ "Сбербанк", та/або його представникам, уповноваженим особам, які не є учасниками судового процесу, входити до цього нежилого будинку, знаходитись у ньому.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території за винятком обмежень, які встановлені законом.

Спірний нежитловий будинок є публічним місцем - торговим центром з вільним доступом покупців та відвідувачів.

Заборона входити до даного нежитлового будинку представників банку та уповноважених осіб ПАТ "Сбербанк" обмежує конституційне право фізичної особи на свободу пересування, передбачене ст. 33 Конституції України.

Згідно із ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі № 911/3095/17 за позовом Компанії "Арпрогруп ЛТД" до Дочірнього підприємства "Край Проперті", Товариства з обмеженою відповідальністю "Етик" про стягнення 2 960 067,00 грн. та зобов'язання виконати умови договору встановлено, що відповідно до статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Комісіонер ніколи не набуває права власності на майно, придбане ним від свого імені, але в інтересах і за рахунок комітента, на що вказує стаття 1018 ЦК України, згідно з якою майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента. З цієї норми також випливає, що факт передачі володіння від Комісіонера до Комітента, а також будь-яке документальне оформлення такої передачі актом, не впливає на правовий статус Комітента, як власника майна. Отже, якщо по договорам купівлі-продажу нерухомості право власності переходить від продавця безпосередньо комітенту, то таке право за імперативною вказівкою Закону у відносинах комісіонер-комітент не підлягає додатковому підтвердженню. Як випливає з наявних у справі документів, Комітент із заявою про реєстрацію права власності на нерухомість не звертався, і державна реєстрація права власності на нерухомість здійснена за Комісіонером. Беручи до уваги, що державна реєстрація речового права на нерухомість сама по собі не породжує речове право, а тільки підтверджує його виникнення, то за відсутністю у комісіонера законної підстави для набуття ним власності сама по собі державна реєстрація на його ім'я дає лише видимість цього права. Утім, якщо Комітент, як реальний власник, протягом тривалого часу не перешкоджав Комісіонеру фактично володіти своїм майном, а також погоджувався з видимою легалізацією Комісіонером речових прав на майно у відповідному Державному реєстрі, відомості якого мають відкритий та публічний характер, то добросовісність третіх осіб, які вчиняють з Комісіонером правочини розпорядчого характеру, підлягає спростуванню реальним власником (Комітентом) лише у судовому порядку. Зважаючи на те, що державна реєстрація права власності здійснена на ім'я Комісіонера, а оформлення передачі володіння від Комісіонера до Комітента актом приймання-передачі не впливає на правовий статус Комітента, як власника майна, колегія суддів у справі № 911/3095/17 вважає, що Комісіонер має нести цивільно-правову відповідальність у вигляді передбаченого Договором комісії штрафу у розмірі 2 960 067,00 грн. як боржник, який не виконав своїх зобов'язань перед кредитором. Натомість вимога про зобов'язання Комісіонера передати Комітенту нерухомість за актом приймання-передачі, як така, що не заснована на положеннях закону, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, переглянувши в апеляційному порядку ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції, накладаючи арешт на майно відповідача, не встановив беззаперечних обставин, передбачених ст. 136 ГПК України, які є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову, також, не зазначено, як не вжиття заходів забезпечення позову по відношенню до осіб, які не є учасниками даного судового процесу - ПАТ "Сбербанк", представників та уповноважених осіб ПАТ "Сбербанк", враховуючи те, що останнього було залучено в якості третьої особи, лише ухвалою від 12.03.2018, може утруднити та/або унеможливити виконання судового рішення, також не зазначено, який причинно-наслідковий зв'язок між наведеними обставинами та необхідність вжиття заходів до забезпечення позову у даній справ або яким чином наведені обставини підтверджують чи свідчать про вірогідність зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю спірного майна на момент виконання рішення у даній справі.

Крім того, слід зазначити, що господарським судом першої інстанції при винесенні ухвали від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18 порушено норми ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не вирішено питання зустрічного забезпечення.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із доводами апеляційної скарги, та дійшла висновку про наявність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, не відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, та спростовуються доводами апеляційної скарги.

З огляду на викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/2052/18 скасувати повністю.

3. В задоволенні заяви Компанії "Артпрогруп ЛТД" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

4. Матеріали оскарження справи № 910/2052/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено та підписано 23.04.2018.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень, викладених у ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Є.Ю. Шаптала

В.В. Сулім