КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/21258/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Бугайчук А.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017р., м. Київ (повний текст складено 13.02.2017р.) у справі №910/21258/16 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

про відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування у сумі 8694,87 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 8694,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2017р. (з урахуванням ухвали від 14.02.2017р.) позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача грошові кошти в розмірі 4077,36 грн та судовий збір 646,20 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що на підставі ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" до Позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до Відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_3 транспортного засобу "Chery Tiggo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Не погодившись із вказаним рішенням Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач в порушення вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не звертався з заявою про виплату страхового відшкодування і документів на виконання вимог вказаного Закону не надав, тому на момент звернення Позивача до суду з даним позовом його права порушені не були.

Також Відповідач зазначає, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу від 29.04.2015р. №1168/04/15 не неналежним доказом у справі, оскільки складений з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Разом з тим, Відповідач відшкодував Позивачу страхові витрати у сумі 4617,51 грн (з вирахуванням франшизи - 1000 грн) на підставі звіту №371 від 21.04.2015р., який складений відповідного до вимог законодавства.

Крім того, Відповідач звернув увагу на те, що місцевий суд порушив норми процесуального права, оскільки невірно визначив розмір судового збору, який підлягає до стягнення з Відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2017р. справу №910/21258/16 прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги було призначено на 21.03.2017р.

21.03.2017р. Позивач та Відповідач подали клопотання про призначення автотехнічної експертизи транспортного засобу ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 для визначення коефіцієнта фізичного зносу та вартості відновлювального ремонту.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017р. у справі №910/21258/16 призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено.

22.09.2017р. супровідним листом №8268/17-54 Інститут повернув до Київського апеляційного господарського суду матеріали справи №910/21258/16 та зазначив, що ухвала суду від 21.03.2017р. залишена без виконання у зв'язку із невиконанням Відповідачем попередньої оплати за проведення експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017р. поновлено апеляційне провадження у справі, судове засідання призначено на 12.10.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 26.10.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 31.10.2017р., зобов'язано Відповідача подати суду докази попередньої оплати за проведення експертизи.

У судовому засіданні 31.10.2017р. Відповідач надав докази оплати за проведення експертизи, а саме, платіжне доручення №22499 від 30.10.2017р. на суму 3714,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017р. провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи та отримання судом експертного висновку з матеріалами справи.

30.03.2018р. супровідним листом від 22.03.2018р. №23368/17-54 Інститут повернув до Київського апеляційного господарського суду матеріали справи №910/21258/16 та направив висновок експертів за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 22.03.2018р. №23368/17-54.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Гончарова С.А. та Корсакової Г.В. від 03.04.2018р. було поновлено апеляційне проводження, судове засідання призначено на 17.04.2018р.

У зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем на лікарняному, враховуючи положення п.17.4 ч.17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, п.п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням №09.1-08/1027/18 від 17.04.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/21258/16.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.04.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді: Андрієнко В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018р. прийнято справу №910/21258/16 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді: Андрієнко В.В., Гончаров С.А.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

23.09.2014р. між Позивачем та ТОВ "Автокредит Плюс" було укладено договір страхування наземного транспорту №К2Н0СРS-148N040, об'єктом якого є транспортний засіб "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до полісу АІ/4267737 транспортний засіб "Chery Tiggo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахований Відповідачем, ліміт за шкоду майну складає 50000,00 грн, франшиза - 1000 грн.

17.04.2015р. у м. Києві на пр. Червонозоряному відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Chery Tiggo", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується довідкою відділу ДАІ від 17.04.2015р.

28.04.2015р. постановою Солом'янського районного суду міста Києва у справі № 760/8014/15-п (№ 3-2508/15) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

21.04.2015 року власник застрахованого транспортного засобу - автомобіля "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

22.05.2015р. Позивач на підставі договору страхування №К2Н0СРS-148N040 від 23.09.2014р., страхового акту № И-621 від 21.05.2015р. здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 9694,87 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1829 від 22.05.2015р.

29.04.2015р. на замовлення Позивача оцінювачем ПП «Екорт» складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу від №1168/04/15, відповідно до якого вартість транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на дату пошкодження становила 9742,51 грн.

21.04.2015р. на замовлення Відповідача оцінювачем ТОВ "Сальватор" - Палківським О.О. складено звіт про визначення вартості матеріального збитку №371, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, завданого власникові транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 5617,51 грн.

23.12.2016р. Відповідачем складено страховий акт №712-2393/1, згідно з яким пошкодження транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в загальній сумі 4617,51 грн.

25.01.2017р. Відповідач сплатив Позивачу страхове відшкодування в сумі 4617,51 грн, що підтверджується платіжним дорученням №16743 від 25.01.2017р.

За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи експертом надано висновок від 22.03.2018р. №23368/17-54, відповідно до якого витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу автомобіля ВАЗ21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на момент скоєння дорожньо-транспорної пригоди 17.04.2015р. складали 6483,97 грн, а станом на дату оцінки 25.01.2017р. (дата сплати Відповідачем страхового відшкодування частково) складали 8237,95 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно з ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Згідно з п.1.2, 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003р. остання встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ).

Відповідно до п.7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Як встановлено судом, 17.04.2015р. у м. Києві на пр. Червонозоряному відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Chery Tiggo", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивачем зазначений випадок був визнаний страховим та за договором страхування №К2Н0СРS-148N040 від 23.09.2014р. здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 9694,87 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1829 від 22.05.2015р.

Місцевий суд, задовольняючи вимоги Позивача виходив з того, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 9742,51 грн, що підтверджується звітом про оцінку колісного транспортного засобу від №1168/04/15 від 29.04.2015р., наданим Позивачем.

Разом з тим, місцевим судом не враховано, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №371 від 21.04.2015р., наданого Відповідачем, вартість відновлювального ремонту, завданого власникові транспортного засобу "ВАЗ 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 5617,51 грн. Отже, в даному випадку вартість відновлювального ремонту, визначена сторонами є різною.

З огляду на вказані обставини та наявність у справі взаємно суперечливих звітів, апеляційним судом було призначено у даній справі судову автотоварознавчу експертизу, за результатами проведення якої судовим експертом надано висновок від 22.03.2018р. №23368/17-54, відповідно до якого витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу автомобіля ВАЗ21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на момент скоєння дорожньо-транспорної пригоди 17.04.2015р. складали 6483,97 грн, а станом на дату оцінки 25.01.2017р. (дата сплати Відповідачем страхового відшкодування частково) складали 8237,95 грн.

Отже, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу автомобіля ВАЗ21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, станом на день часткової сплати Відповідачем страхового відшкодування) складала 8237,95 грн.

Судом встановлено, що відповідальність власника транспортного засобу "Chery Tiggo", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за шкоду заподіяну майну третіх осіб була застрахована Відповідачем з лімітом відповідальності 50000,00 грн, франшиза - 1000 грн, що підтверджується полісом АІ/4267737.

Згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В той же час норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (п.22.1 ст.22 - межами ліміту відповідальності; ст.29 - вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пункту 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п.12.1 ст.12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту).

Отже, обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на користь Позивача підлягає стягненню з Відповідача страхове відшкодування у сумі 2620,44 грн (8237,95 грн - франшиза 1000 грн - виплата 4617,51 грн).

Судом встановлено, що під час розгляду справи місцевим судом Відповідач здійснив виплату Позивачу страхового відшкодування у сумі 4617,51 грн, що підтверджується платіжним дорученням №16743 від 25.01.2017р.

Проте місцевий суд не надав оцінки вказаній обставині та відповідно до ст.80 Господарського процесуального кодексу України не прийняв ухвалу про припинення провадження у справі в указаній частині позовних вимог (не вказано про таке припинення й у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду і ухвалі суду від 14.02.2017р.).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 4617,51 грн підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню.

Судові витрати покладаються апеляційним судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно з п.2 ч.1 та п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017р. у справі №910/21258/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017р. у справі №910/21258/16 скасувати частково та викласти у наступній редакції:

« 1. Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 4617 (чотири тисячі шістсот сімнадцять) грн 51 коп.

2. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, б. 37-41; ідентифікаційний код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49100, м. Дніпро, Узвіз Кодацький, б. 2; ідентифікаційний код 33248430) страхове відшкодування у сумі 2620 (дві тисячі шістсот двадцять) грн 44 коп та судовий збір у сумі 1147 (одна тисяча сто сорок сім) грн 10 коп.

В іншій частині у позові відмовити.»

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49100, м. Дніпро, Узвіз Кодацький, б. 2; ідентифікаційний код 33248430) на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, б. 37-41; ідентифікаційний код 25201716) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 541 (п'ятсот сорок одна) грн 62 коп. та витрати на проведення експертизи у сумі 1327 (одна тисяча триста двадцять сім) 08 грн

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 25.04.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.А. Гончаров