ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Справа № 926/587/18

За позовом Керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, м. Чернівці

до колективного підприємства виробничо-комерційної фірми БОСС, смт Кельменці

про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача не зявився;

від прокуратрури ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ: Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, звернувся з позовом до колективного підприємства виробничо-комерційної фірми БОСС про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 22.06.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 197-1 ККУ, встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, яка розміщена в адміністративних межах Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, шляхом її фактичного використання (обробітку) без правовстановлюючих документів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільськогосподарських культур.

26 вересня 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом та встановлено, що відповідачем самовільно займається та використовується земельна ділянка площею 17,3604 га в адміністративних межах Вороновицької сільської ради.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.02.2018 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні на 13.03.2018.

13 березня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 757), в якому він просить закрити провадження у справі, оскільки, даний спір, на його думку, належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 13.03.2018 підготовче засідання, за усним клопотанням прокурора для надання заперечення на відзив, відкладено на 29.03.2018.

26 березня 2018 року від Керівника Кельменецької місцевої прокуратури через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшла відповідь на відзив (вх. 847).

29 березня 2018 року представник відповідача повторно у судове засідання не зявився.

При цьому судом зясовано, що відповідача повідомлено належним чином про дату, час та місце даного підготовчого засідання.

Прокурор та представник позивача заперечують проти закриття провадження у справі, посилаючись на доводи зазначені у відповіді на відзив (вх.847).

Ухвалою суду від 29.03.2018 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2018.

12 квітня 2018 року від відповідача надійшли пояснення у справі (вх. 840), в яких він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з тих підстав, що в матеріалах справи не має жодних доказів того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель державної форми власності.

У судове засідання 19.04.2018 представник відповідача не зявився, при цьому судом зясовано, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце даного засідання, а також в матеріалах справи наявні пояснення щодо неможливості задоволення позову (вх.840). Отже неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Присутні у судовому засіданні прокурор та представник позивача наполягають на задоволені позову з підстав, зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими прокурор обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

За результатом проведеного досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 22.06.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 ККУ, встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, яка розміщена в адміністративних межах Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, шляхом її фактичного використання (обробітку) без правовстановлюючих документів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування сільськогосподарських культур.

27 жовтня 2017 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_3 проведено обстеження земельної ділянки, про що складено акт та встановлено, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку.

Згідно з актом обстеження земельної ділянки №120 від 27.10.2017 загальною площею 17,3604 га дана земельна ділянка, яка знаходиться, в адміністративних межах села Вороновиця Кельменецького району, за межами населеного пункту.

За результатами даної перевірки уповноваженими особами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області директору КП ВКФ БОСС ОСОБА_4 видано припис №000146 від 27.10.2017, в якому вказано про необхідність в 30-денний термін усунути виявлене порушення земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки чи оформлення права користування.

Того ж дня, 27.10.2017, державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_5 складено протокол №151 про вчинення адміністративного правопорушення в особі директора КП ВКФ БОСС ОСОБА_4

За самовільне зайняття та використання земельної ділянки площею 17,3604 га, державної власності сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Вороновицької сільської ради (урочище Пором, за межами населеного пункту) Кельменецького району Чернівецької області, позивач нарахував відповідачу 28912,26 грн та запропонував останньому сплатити вказану суму шкоди на рахунок Вороновицької сільської ради.

Як вбачається з платіжного доручення від 12.12.2017 №119, відповідач сплатив на рахунок Вороновицької сільської ради 28912,26 грн.

Відповідачем не надано доказів оскарження чи скасування вищезазначених актів Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин господарським судам розяснено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку, тощо.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У свою чергу визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки наведено у статті 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель де, зокрема, зазначено, що такими є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Судом встановлено, що відповідач без достатніх на те підстав, а саме рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, фактично використовував земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 17,3604 га в адміністративних межах села Вороновиця Кельменецького району за межами населеного пункту.

При цьому, суд виходить з того, що самовільне використання вищезазначеної земельної ділянки порушує права держави в особі позивача, як розпорядника земель державної власності, та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель. Крім того, в результаті самовільного зайняття земельної ділянки до бюджету не надходять кошти за користування земельною ділянкою, що призводить до фактичного ослаблення економічних основ місцевого самоврядування та неможливості спрямувати ці кошти на реалізацію програм соціально-економічного розвитку, а також розподіляти видатки місцевого бюджету на охорону здоровя, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища.

За приписами статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідача належить зобовязати звільнити та повернути позивачу самовільно зайняту спірну земельну ділянку.

Доводи відповідача про неможливість задоволення позову, зазначені у відзиві на позовну заяві спростовуються обставинами справи та вимогами вищезазначеного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову прокуратурою Чернівецької області було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.02.2018 №69.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України статті 4 Закону України Про судовий збір, з відповідача стягуються на користь прокуратури Чернівецької області судовий збір.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 20, 129, 194, 232, 233, 236 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати колективне підприємство виробничо-комерційної фірму БОСС (Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Ярослава Мудрого буд. 35 код 21438686) звільнити та повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Чернівецькій області (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-А, ідентифікаційний код 39909396) самовільно зайняту земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 17,3604 га, яка знаходиться в урочищі Пором в адміністративних межах Вороновицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області.

3. Стягнути з колективного підприємства виробничо-комерційної фірми БОСС (Чернівецька область, Кельменецький район, смт. Кельменці, вул. Ярослава Мудрого буд. 35 код 21438686) на користь прокуратури Чернівецької області (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21, ідентифікаційний код 02910120, банк платника ДКСУ м. Київ, код банку 820172, р/р 4946, класифікація видатків бюджету - 2800) 1762,00 грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 26.04.2018

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Гончарук