ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа № 911/336/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Москалика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерне компанія Нафтогаз України (адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720)

до Комунального підприємства Ремонтно-експлуатаційна організація

(адреса: 98640, Автономна Республіка Крим, місто Ялта, смт Гурзуф, вул. Соловьова, буд. 3, код 33386022)

про стягнення 819479,24 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не зявилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, публічне акціонерне товариство Національна акціонерне компанія Нафтогаз України звернулось господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Ремонтно-експлуатаційна організація про стягнення 819479,24 гривень, з яких: 332781,62 гривень основного боргу, 23730,75 гривень пені, 46434,78 гривень 3% річних та 416532,09 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу від 29.12.2012 №13/2019-ТЕ-19 щодо здійснення розрахунку за поставлений природний газ у строк визначений договором.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та перизначено підготовче засідання на 22.03.2018.

Розгляд справи відкладався.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.04.2018 постановлено закрити підготовче засідання у справі №911/336/18, призначено розгляд справи по суті на 19.04.2018.

Представник відповідача в судове засідання 19.04.2018 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного веб-сайту суду, де міститься інформація про призначення справи № 911/336/18 до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2012 року між національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (постачальник) та Комунальним підприємством Ремонтно-експлуатаційна організація (покупець) був укладений договір №13/2019-ТЕ-19 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) (п. 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 410 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.): І квартал 280,00 (січень 95,00, лютий 100,00, березень 85,00); ІІ квартал 0,00 (квітень 0,00, травень 0,00, червень 0,00); III квартал- 0,00 (липень 0,00, серпень 0,00, вересень 0,00), IV квартал 130,00 (жовтень 0,00, листопад 40,00, грудень 90,00).

Відповідно до п. 3.1. договору продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання передачі.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що всього до оплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ 1309,20 гривень.

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, вони є обовязковими для сторін за договором з моменту введення їх в дію (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 5.5. договору загальна вартість цього договору на дату його укладення становить 536722,00 гривень.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В п. 11.1. договору сторони передбачили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору протягом січня-березня 2013 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 332781,62 гривень, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2013 за січень 2013 року на суму 115279,00 гривень, від 28.02.2013 за лютий 2013 року на суму 41163,13 гривень, від 31.03.2013 за березень 2013 року на суму 111127,51 гривень підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств та Реєстром обсягів реалізації природного газу з ресурсу позивача через газорозподільні мережі ПАТ «Кримгаз» за лютий 2013 року, Витягом з Реєстру споживачів природного газу за лютий 2013 року, податковою накладною про суми ПДВ, нараховані (сплачені) в звязку з постачанням товарів послуг за договором №13/2019-ТЕ-19.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором щодо оплати за отриманий газ, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача 819479,24 гривень, з яких: 332781,62 гривень основного боргу, 23730,75 гривень пені, 46434,78 гривень 3% річних та 416532,09 гривень інфляційних втрат.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобовязання за договором з передання відповідачу газу протягом січня-березня 2013 року, а відповідач не виконав взяті на себе зобовязання зі своєчасної та повної оплати отриманого у цей період газу та має перед позивачем заборгованість у сумі 332781,62 гривень.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 332781,62 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 416532,09 гривень та 3% річних в розмірі 46434,78 гривень, які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у звязку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобовязань з оплати переданого природного газу за даним договором у спірний період на підставі ст. 625 ЦК України також є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати отриманого газу нараховані 23730,75 гривень пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення пені в розмірі 23730,75 гривень, яку нараховано позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у звязку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобовязань з оплати поставленого газу за вказаним договором є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства Ремонтно-експлуатаційна організація (адреса: 98640, Автономна Республіка Крим, місто Ялта, смт Гурзуф, вул. Соловьова, буд. 3, код 33386022) на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерне компанія Нафтогаз України (адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 332781,62 гривень основного боргу, 23730,75 гривень пені, 46434,78 гривень 3% річних, 416532,09 гривень інфляційних втрат та 12292,17 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 19.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 02.05.2018.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак