УХВАЛА

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/13820/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд»

про стягнення 320766,83 грн.,

за участі представників:

від позивача - Шурда О.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився;

від ВДВС - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулось зі скаргою на бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у мусті Києві.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що в провадженні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження №54376618 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/13820/16. Скаржник зазначає, що державним виконавцем при виконанні вказаного наказу порушено вимоги чинного законодавства, оскільки останнім не накладався арешт на майно боржника, а також не вживались заходи щодо обмеження виїзду за кордон керівника ТОВ «Анкон Трейд».

На підставі викладеного скаржник просить суд визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у мусті Києві Лисенко Оксани Вікторівни при виконанні наказу господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/13820/16.

За приписами ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2018 скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні підтримав обставини викладені у скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних пояснень по суті скарги не подав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представники третіх осіб 1-3 в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку.

Представник ВДВС в судове засідання не з'явився, проте до початку розгляду справи через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав копії матеріалів виконавчого провадження №54376618.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.09.2016 у справі №910/13820/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд» про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 320 766,83 грн. позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд» на користь Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» грошові кошти: основного боргу - 255794,92 грн., пені - 46554,68 грн., штрафу - 17905,64 грн. та судовий збір - 4803,83 грн. чотири тисячі вісімсот три гривні 83 копійки).

04.10.2016 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи рішення господарського суду міста Києва від 20.09.2016 по справі №910/13820/16 набрало законної сили 04.10.2016.

04.10.2016 на примусове виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент видачі зазначеного наказу передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Позивач у передбачені законом строки звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

26.07.2017 головним держаним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54376618.

Звертаючись із розглядуваною заявою заявник стверджує, що державним виконавцем неналежним чином вчинялись виконавчі дії, зокрема не накладено арешт на майно боржника, а також не вжито заходів щодо обмеження виїзду за кордон керівника ТОВ «Анкон Трейд».

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 зазначеної статті Закону, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Разом з тим, суд зазначає, що вказаною частиною статті Закону визначено саме права державного виконавця в ході здійснення виконавчого провадження, надані виконавцю для забезпечення виконання судових рішень у примусовому порядку, які виконавець використовує на власний розсуд, виходячи з доцільності вжиття певних заходів у конкретному виконавчому провадженні, а не обов'язок вжиття зазначених заходів.

В той же час, як вбачається із наявної у справі копії матеріалів виконавчого провадження ВП №54376618, постановою від 26.07.2017 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. відкрито виконавче провадження ВП №54376618.

В подальшому, відповідно до постанови від 18.12.2017 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. накладено арешт на кошти боржника. Також державним виконавцем направлялись платіжні вимоги до банківських установ, проте останні були залишенні без задоволення у зв'язку із відсутністю коштів на рахунку боржника.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. неодноразово звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд» - Барікова Сергія Юрійовича, зокрема з наявної в матеріалах скарги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2017 вбачається що державний виконавець звернувся до суду із зазначеною заявою, проте останню було залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою заявника в судове засідання.

Також, 06.04.2018 головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. звернулась до господарського суду міста Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2018 відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Анкон Трейд».

Враховуючи викладене, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд приходить до висновку, що на день розгляду зазначеної скарги, державним виконавцем було вжито всіх необхідних заходів для примусового виконання рішення.

За таких обставин, суд не вбачає в діях головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, скарга Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволенню не підлягає.

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №910/13820/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 27.04.2018.

Суддя Я.В. Маринченко