ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 квітня 2018 року Справа № 915/336/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., розглянувши матеріали

за позовом: Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області (56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, пров.Костенка, 16) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54034, м.Миколаїв, просп.Миру, 34; ідент.код 39825404),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Вознесенськ облплемсервіс» (56501, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Висока, 38; ідент.код 00702386),

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вознесенський геріатричний пансіонат (56500, Миколаївська обл., м.Вознесенськ, вул.Київська, 275; ідент.код 03190538)

про: зобов’язання повернути у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 61,88 га (кадастровий номер 0:16:999:0001) ріллі державної форми власності сільськогосподарського призначення для ведення підсобного сільського господарства, що розташована в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, -

в с т а н о в и в:

19.04.2018 Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №(15-33)2900вих.-18 від 17.04.2018, в якій просить суд зобов’язати Приватне акціонерне товариство «Вознесенськ облплемсервіс» повернути у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 61,88 га (кадастровий номер 0:16:999:0001) ріллі державної форми власності сільськогосподарського призначення для ведення підсобного сільського господарства, що розташована в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що передачею вказаної земельної ділянки Вознесенським геріатричним пансіонатом після закінчення строку дії договору оренди у суборенду Приватному акціонерному товариству «Вознесенськ облплемсервіс» порушено інтереси держави щодо установленого чинним законодавством, а саме ч.2 ст.124 Земельного кодексу України, порядку розпорядження землями державної власності.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви №(15-33)2900вих.-18 від 17.04.2018 без руху, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.162 ГПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява №(15-33)2900вих.-18 від 17.04.2018 не відповідає вимогам ч.3 ст.162 ГПК України, оскільки в позовній заяві не зазначена інформація щодо перебування всіх оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, у позивача або іншої особи, а не лише договору суборенди.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.164 ГПК України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Однак, долучені до позовної заяви разом з фіскальними чеками аркуші з заголовками «Додатки в копіях» з підписом невідомої особи та відбитком поштового штемпеля не є описами вкладення до листів, оскільки не містять обов’язкових реквізитів, в тому числі й найменування та адреси отримувача листа, ідентифікатора поштового відправлення, а тому не можуть бути доказом відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. До того ж, аркуші з заголовками «Додатки в копіях» не містять підтвердження відправлення учасникам справи копії саме позовної заяви №(15-33)2900вих.-18 від 17.04.2018 з усіма доданими до неї документами, а містять лише перелік додатків.

Позивачу слід надіслати на адреси учасників справи саме копію позовної заяви №(15-33)2900вих.-18 від 17.04.2018 з усіма доданими до неї документами та надати суду докази такого надсилання, а саме фіскальні чеки з описами вкладення встановленої форми.

Суд також звертає увагу позивача на те, що у відповідності до ч.ч.2, 5 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог п.5.27 “Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ4163-2003”, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів “Згідно з оригіналом”, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Вказані вимоги оформлення письмових доказів стосуються всіх матеріалів позовної заяви наданих позивачем у копіях, а не лише їх частини.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Керівником Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області при поданні позову не дотримано вимог п.п.8 ч.3 ст.162, п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №(15-33)2900вих.-18 від 17.04.2018 Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області, залишити без руху.

2. Керівнику Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити Керівнику Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва