РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2018Справа № 910/1928/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ» (вул. Шевченка, буд. 122, м. Харків, 61013)

до 1) Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053)

2) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (вул. Дмитрівська, буд. 18/24, м. Київ, 01054)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСБП» (вул. Шота Руставелі, буд. 33-Б нежил.прим. 27, м. Київ, 01033)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлюк, Сороколат і Партнери-Патентні Повірені» (61054, Харківська область, місто Харків, вул. Бобруйська, буд. 46)

про визнання недійсним торгів та протоколів, складених за результатами їх проведення

Суддя Бондаренко Г.П.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Самчук М.В., довіреність № б/н від 28.02.2018

від відповідача-1: Штогріна С.В., довіреність № 27-26473/17 від 27.12.2017

від відповідача-2: Шкурко Ю.М., довіреність № 1 А від 30.03.2018

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Синерджи Інвест» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державної організації (установи, закладу) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач-1), Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (надалі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСБП» (надалі - відповідач-3) про скасування аукціону, визнання недійсними результатів аукціону, протоколів електронних торгів.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку проведення аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017 з реалізації активів АТ «КБ «Експобанк» - нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. вул. Дмитрівська, 18/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/1928/18 у порядку загального позовного провадження, залучено до часті у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлюк, Сороколат і Партнери-Патентні Повірені» та призначено підготовче засідання на 15.03.2018.

06.03.2018, 12.03.2018 та 15.03.2018 від відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 відповідно через відділ діловодства суду надійшли відзиви на позов, в яких останні заперечують проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2018, керуючись ст. ст. 182, 185, 195, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/1928/18 до судового розгляду по суті на 24.04.2018; повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання і про те, що їх участь у ньому є обов'язковою. Про час та місце розгляду справи учасників справи було повідомлено під розписку.

У судовому засіданні 24.04.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 у судовому засіданні 24.04.2018 надали суду пояснення по суті спору, позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідач-3 та третя особа повноважних представників у дане судове засідання не направили, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача-1 та третьої особи не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 24.04.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 26.01.2015 № 15 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (надалі - АТ «КБ «Експобанк») з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 29.12.2015 № 245 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк» до 31.03.2017 включно.

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 16.03.2017 № 1040 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «КБ «Експобанк» строком на один рік до 30.03.2018 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 3507 від 14.08.2017 було затверджено умови продажу майна Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», у тому числі: нежитлові приміщення 1-2 поверхів розважального призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м.Київ, вул. Дмитрівська, 18/24.

Організатором відкритих торгів (аукціону) щодо продажу зазначеного майна визначено ТОВ «ОСБП».

На офіційному веб-сайті ФГВФО за посиланням http://torgi,fg.gov.ua/catalog/nerukhom- st/nezhitlova/116839/?lang=ua було розміщено інформацію щодо аукціону, зокрема паспорт відкритих торгів (аукціону), а також публічний паспорт активу. Вказаному вище майну було присвоєно номер лоту Q82257b16126.

Аналогічна інформація розміщена була і на офіційному веб-сайті Prozorro за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2017-10-18-000142-b.

Торги з продажу вказаного майна відбувалися наступним чином: перші відкриті торги (аукціон) - 14.09.2017; другі відкриті торги (аукціон) - 28.09.2017; треті відкриті торги (аукціон) - 12.10.2017; четверті відкриті торги (аукціон) - 27.10.2017.

Учасниками аукціону були Товариство з обмеженою відповідальністю «Михайлюк, Сороколат і Партнери-Патентні повірені» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ».

27.10.2017 о 14:38:56 сформовано протокол електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b, згідно з яким переможцем аукціону, що відбувся 27.10.2017, визнано ТОВ «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ». Даний протокол підписаний директором ТОВ «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ» 06.11.2017 (учасник та переможець аукціону), директором ТОВ «ГГ Контракт» 06.11.2017 (оператор, через електронний майданчик якого надано найвищу цінову пропозицію), уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «КБ «Експобанк» 07.11.2017.

Надалі, 01.12.2017 о 18:02:25 сформовано протокол електронних торгів №UA-EA- 2017-10-18-000142-b, згідно з яким торги 27.10.2017 визнані такими, що не відбулися.

На думку позивача, проведені електронні торги з продажу лоту № Q82257bl6126 (назва згідно з паспортом активу: «Нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24»), а також складені за їх результатами протоколи електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 27.10.2017 та №11А-ЕА-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню й визнанню недійсними, оскільки оголошення про реалізацію спірного майна (призначення аукціону), розміщені на офіційному веб-сайті ФГВФО та ПАТ «КБ «Експобанк» відрізняються відомостями про початкову ціну продажу майна та організатора аукціону.

Так, за твердженням позивача, на сайті ФГВ ФО (torgi.fg.gov.ua/116839) наявне оголошення про призначення аукціону на 27.10.2017 із початковою ціною продажу 23 040 360,00 грн. При цьому, на сайті неможливо встановити дату публікації відповідного оголошення. Крім того, на думку позивача, відповідне оголошення мало б бути опубліковане й на сайті ПАТ «КБ «Експобанк» (офіційна веб-адреса www.expobank.ua). Однак, на сайті ПАТ «КБ «Експобанк» міститься лише два однакові оголошення з продажу вказаного вище майна, початкова ціна його реалізації вказана в сумі 37 500 000,00 грн. Також на сайті зазначено, що майно виставляється на аукціон уперше, організатор відкритих торгів (аукціону) - ДП «СЕТАМ», рішення виконавчої дирекції ФГВФО про продаж активу: № 40/16 від 25.05.2016, № 1025 від 16.06.2016.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається також на те, що будь-яких інших повідомлень (оголошень) щодо проведення аукціону з продажу вказаного майна (дата продажу 27.10.2017) сайт ПАТ «КБ «Експобанк» не містить, а також зауважив, що відповідно до відомостей, які містяться в паспорті активу, розміщеному на сайті ФГВФО, вказана на сайті ПАТ «КБ «Експобанк» інформація є відомостями про продаж вказаного майна, що відбувався у 2016 році.

Крім того, позивач вказує на те, що опублікований на сайті ФГВФО паспорт відкритих торгів (аукціону) з продажу спірного майна, не містить відомостей щодо посилання в мережі Інтернет на веб-сторінку організатора торгів та щодо галузі виробництва, в якій може бути використано майно, що на його думку є порушенням порядку проведення аукціону з продажу майна.

Позивач також зауважив, що паспорт не містить переліку конкретних приміщень, що пропонуються до продажу через аукціон. Зокрема, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за вказаною адресою знаходиться декілька об'єктів нерухомого майна - нежитлових приміщень, що також належать ПАТ «КБ «Експобанк», а відсутність чіткої вказівки на об'єкт нерухомого майна, що підлягає продажу, створює умови для введення потенційних покупців в оману щодо такого майна.

Так, згідно з оголошенням, розміщеним на сайті ФГВФО, об'єктом продажу є «Нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24». Аналогічний об'єкт міститься й у паспорті активу, що розміщений на сайті ФГВФО. Однак, згідно з паспортом відкритих торгів (аукціону), що розміщений на сайті ФГВФО, об'єктом продажу є «Нежитлові приміщення 1-2 поверхів розважального призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24».

За даними публічного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, існує наступний об'єкт: «Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0; Об'єкт нерухомого майна: нежилі приміщення; Опис об'єкта: Загальна площа (кв.м): 1070.6, Опис: І поверх: приміщення № І площею - 4,7 кв.м., приміщення № Іа площею - 7,4 кв.м.; Всього по І поверху - 12,1 кв.м. II поверх: приміщення № 6 площею 1039,7 кв.м., приміщення № І площею - 18,8 кв.м. Всього по поверху II - 1058,5 кв.м.; Адреса: м.Київ, вулиця Дмитрівська (Шевченківський р-н), будинок 18/24».

Таким чином, позивач вважає, що до продажу було запропоновано майно, відомості щодо якого не зареєстровані в установленому чинним законодавством України порядку, а отже, яке не є за своїм правовим статусом нерухомим майном, тобто, до продажу пропонується різне не лише за своєю назвою, а й за місцезнаходженням майно.

Також у підтвердження своїх тверджень позивач зазначив, що фотоматеріали, які містились на сайті ФГВФО, а також у паспорті активу, не відповідають фактичному стану та місцезнаходженню майна, що пропонувалося до продажу. Зокрема, на вказаних фотоматеріалах міститься зображення ресторану «Sorry, Бaбyшкa», реєстраційний номер якого не співпадає із номером об'єкту, що був запропонований до продажу на аукціоні, що оскаржується.

З цього приводу ТОВ «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ» до ФГВФО було подано відповідну скаргу. Проте, дана скарга була залишена без задоволення (витяг з протоколу засідання комісії від 09.11.2017 № 32/17К з розгляду скарг та підготовки пропозицій стосовно організації і проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються).

Враховуючи наведене, через суттєві, на думку позивача, порушення під час підготовки та проведення аукціону, він був введений в оману щодо об'єкту продажу, його місцезнаходження, опису, призначення та типу через недостовірні відомості, що надані ФГВФО та ПАТ «КБ «Експобанк» щодо майна, що пропонувалося до продажу; незаконні дії ТОВ «ОСБП» як організатора аукціону, який не пересвідчився у достовірності наданих йому даних, а також не вжив відповідних заходів до виявлення та усунення явних порушень вимог чинного законодавства України щодо переліку документів та дій, що мали б бути в наявності для належної організації процесу продажу майна.

Для захисту своїх порушених прав та інтересів позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить скасувати аукціон в електронній формі, що відбувся 27.10.2017, з реалізації активів ПАТ «КБ «Експобанк», а саме лоту № Q82257b16126 (назва згідно з публічним паспортом активу: «Нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м.Київ, вул. Дмитрівська, 18/24»); визнати недійсним протокол електронних торгів № UА-ЕА-2017-10-18-000142-b, сформований 27.10.2017 за результатами проведеного аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017, з реалізації активів ПАТ «КБ «Експобанк», а саме лоту № Q82257b16126 (назва згідно з публічним паспортом активу: «Нежитлові приміщення 1 -2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24»); визнати недійсним протокол електронних торгів № UА-ЕА-2017-10-18-000142-b, сформований 01.12.2017 за результатами проведеного аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017, з реалізації активів ПАТ «КБ «Експобанк», а саме лоту № Q82257b16126 (назва згідно з публічним паспортом активу: «Нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24»).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

1) Щодо юрисдикції господарського суду

Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з системного аналізу Законів України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (щодо визначення повноважень Фонду) та положень статті 20 ГПК України (редакція діє з 15.12.2017), можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а відтак, з огляду на ті обставини, що спір виник, по суті, в зв'язку з наявністю господарських правовідносин щодо реалізації майна банку, в якому запроваджено процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування, якій делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Експобанк», зважаючи на суб'єктний склад сторін спору, даний спір є підвідомчим господарським судам, оскільки стосується діяльності Фонду та інших осіб як учасників господарських відносин. Дана позиція суду, зокрема підтверджується Постановою Великої палати Верховного суду України від 18.04.2018 року у справі № 910/8132/17.

2) Нормативно-правові акти, що регулюють порядок реалізації майна банку, що ліквідується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно з п.п. 2, 4, 9 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктами 1, 2, 3 статті 50 Закону N 4452-VI визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд гарантування приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом, а також ліцензія, гудвіл. Майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом гарантування. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб'єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом гарантування. Для проведення оцінки майна Фонд має право залучати суб'єктів оціночної діяльності з оплатою їх послуг за рахунок ліквідаційної маси банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону N 4452-VI Фонд гарантування після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування N 2 від 05.07.2012 р. (надалі - Положення N 1), зокрема визначено, що порядок організації передпродажної підготовки, реалізації майна банку, у тому числі консолідованого продажу майна банку (кількох банків), затверджується виконавчою дирекцією Фонду (пункт 5.1 Розділу V).

За приписами ч. 6. ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавець наділив Фонд гарантування та уповноважену особу Фонду гарантування обов'язком вчиняти дії щодо реалізації активів та/або зобов'язань банку за найвищою вартістю.

Абзацом 5 пункту 5.6 та пунктом 5.11 Положення про виведення неплатоспроможного банку передбачено, що інформація про вибраний спосіб та порядок продажу (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) майна банку або кількох банків оприлюднюється на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, майно якого реалізується.

Виконавча дирекція Фонду гарантування приймає рішення, зокрема, про затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу.

Дані положення також кореспондуються зі статтями 12 та 47 Закону N 4452-VI.

Отже, провівши аналіз законодавства щодо реалізації активів неплатоспроможного банку, можна прийти до висновку, що будь-яке нерухоме та рухоме майно, яке перебуває у власності банку є активом такого банку та відповідно включаються до складу ліквідаційної маси для подальшого задоволення вимог кредиторів/вкладників банку.

Порядок організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються, так і пропозицій з продажу окремих активів/пулів активів, регулюються Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 № 388 (надалі - Положення № 2).

3) Порядок реалізації нерухомого майна ПАТ «КБ «Експобанк» по лоту № Q82257b16126 та оцінка правомірності порядку проведення аукціону судом

Реалізація активів ПАТ «КБ «Експобанк», а саме лоту № Q82257b16126 здійснювалася через електронну торгову систему «Prozzoro. Продажі», яка є електронною, самостійною та автоматизованою системою, яка функціонує відповідно до Регламенту роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються (надалі - Регламент ЕТС), який визначений в додатку № 1 до Договору про взаємодію щодо реалізації Пілотного проекту з організації продажу майна (активів) банків, в яких запроваджено процедуру тимчасової адміністрації або ліквідації, укладеному 01.09.2016 між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Громадською організацією «Трансперенсі Інтернешнл Україна» (розміщений на офіційному веб-сайті https://ti-ukraine.org/projects/innovatsiini-proekty/prozorro-prodazhi/). Даний регламент є за своєю правовою природою публічним договором приєднання, і позивач, реєструючись для участі в електронних торгах надав свою згоду та погодився з умовами даного договору (Регламенту ЕТС).

Згідно абз. 4 п. 1 Розділу II Положення щодо організації продажу електронна (Положення № 2), торгова система (далі - ETC) - сукупність спеціалізованого програмного забезпечення, торгових систем, баз даних, модуля бізнес-аналітики (ВІ), технічних, програмно-апаратних комплексів, телекомунікаційних та інших засобів та систем електронного документообігу, що забезпечують можливість введення, зберігання та обробки інформації, необхідної для проведення електронних торгів та встановлення їх результатів у вигляді протоколу, що генерується центральною базою даних.

У Розділі II Положення № 2 щодо організації продажу наведені наступні визначення:

кімната даних - місце розкриття інформації про актив (майно) банку, що ліквідується, доступ до якого надається потенційному покупцю після підписання договору щодо нерозголошення банківської таємниці, інформації, що становить службову інформацію, та персональних даних (у разі якщо інформація про актив (майно) містить інформацію про банківську таємницю, службову інформацію та/або персональні дані) шляхом розміщення електронної форми документів у визначеній кімнаті на персональному комп'ютері за місцезнаходженням банку або активу (майна) банку (у тому числі його відокремлених підрозділів) або на захищеному веб-сайті;

розкриття інформації - надання інформації потенційним покупцям щодо активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом оприлюднення стислого опису майна у вигляді публічного паспорта активу (майна) та паспорта відкритих торгів (аукціону) на офіційному веб-сайті Фонду, веб-сайтах банків та в друкованих засобах масової інформації. На етапі передпродажної перевірки - шляхом надання інформації про актив (майно) у кімнаті даних.

Пунктом 2 Положення щодо організації продажу (Положення № 2) передбачено, що протягом п'яти робочих днів з дати отримання заявки про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна), але не пізніше дня, що передує дню проведення відкритих торгів (аукціону), банк підписує з таким потенційним покупцем договір щодо нерозголошення банківської таємниці та конфіденційної інформації.

Після цього банк забезпечує доступ до кімнати даних у робочий час упродовж робочого тижня та можливість ознайомлення з активом(ми) (майном) на період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) та надає проект договору купівлі-продажу активів (майна), а до електронної форми документів - на спеціальному захищеному веб-сайті, доступ до якого забезпечується Фондом цілодобово до дати проведення відкритих торгів (аукціону), на яких планується продати такий актив (майно).

Вищевказані положення також знайти своє відображення в Правилах зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 14.07.2006 № 267, які визначають порядок та межі розкриття банками інформації, що містить банківську таємницю.

Таким чином, суд вважає, що позивачу мало бути відомо про порядок та підстави проведення електронних торгів, порядок ознайомлення з інформацією, а також формування оскаржуваних ним протоколів електронних торгів № UА-ЕА-2017-10-18-000142-b, сформований 27.10.2017 за результатами проведеного аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017, з реалізації активів ПАТ «КБ «Експобанк», а саме лоту № Q82257b16126 (назва згідно з публічним паспортом активу: «Нежитлові приміщення 1 -2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24»), та № UА-ЕА-2017-10-18-000142-b, сформований 01.12.2017 за результатами проведеного аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017, з реалізації активів ПАТ «КБ «Експобанк», а саме лоту № Q82257b16126 (назва згідно з публічним паспортом активу: «Нежитлові приміщення 1-2 поверхів торгово-офісного призначення загальною площею 1070,6 м. кв. за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24»).

Крім того, суд зауважує, що на сайті Фонду гарантування також розміщено інформаційне повідомлення про те, що «інформація та документи, розміщені на цьому сайті, були підготовлені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно для інформаційних цілей і не повинні вважатися спонуканням до будь-яких дій чи бездіяльності. Інформація та документи, що міститься на цьому сайті, були отримані з/або ґрунтуються на джерелах, які вважаються надійними, але не є вичерпними та не можуть сприйматися як повні або актуальні. Рішення покупця щодо будь-яких дій або бездіяльності повинно ґрунтуватися на власних оцінках та дослідженнях майна (активу/активів), котре реалізується, в тому числі шляхом перевірки інформації у відповідних державних реєстрах та інших відкритих джерелах інформації. Фонд не несе відповідальності за рішення покупця та його наслідки, що ґрунтуються на інформації, викладеній на даному сайті» (РrintScreen сторінки із сайту міститься в матеріалах справи).

У паспорті відкритих торгів (аукціону) з продажу майна міститься інформація щодо найменування/стислого опису майна. Більш детальну інформацію потенційний покупець може отримати, здійснивши передпродажну перевірку - сукупність заходів, які здійснюються потенційним покупцем (з можливим залученням третіх осіб) для формування цінової пропозиції та участі у відкритих торгах (аукціоні). Відповідно до розділу V Положення потенційний покупець одночасно подає до Фонду та до банку, що ліквідується, у тому числі засобами електронного зв'язку, заявку про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна). Протягом п'яти робочих днів з дати отримання заявки про зацікавленість у придбанні активу(ів) (майна), але не пізніше дня, що передує дню проведення відкритих торгів (аукціону), банк підписує з таким потенційним покупцем договір щодо нерозголошення інформації з обмеженим доступом, у тому числі банківської таємниці та персональних даних. Після цього банк надає потенційному покупцю проект договору купівлі-продажу активів (майна) та забезпечує можливість ознайомлення з документами щодо активу(ів) (майна) на період до дати проведення відкритих торгів (аукціону) у кімнаті даних у робочий час упродовж робочого тижня, а також щодо активів (майна), визначених Фондом, на спеціальному захищеному веб-сайті, доступ до якого забезпечується Фондом цілодобово.

Таким чином, якщо потенційний покупець має якісь запитання, сумніви, бажає детально ознайомитись з документами щодо активу (майна) він може це зробити у вищевказаному порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що невідповідність даних, про яку зазначає позивач у позовній заяві, пунктів 13, 16 Положення, в паспорті відкритих торгів (аукціону) з реалізації активу за лотом № Q82257b16126, не породжувало для позивача ніяких правових наслідків, зокрема і обов`язку приймати участь в аукціоні з продажу майна. Навпаки, з публічної інформації, розміщеної у відкритому доступі, зокрема з сайту Фонду гарантування, позивач міг та мав знати, що «рішення покупця щодо будь-яких дій або бездіяльності повинно ґрунтуватися на власних оцінках та дослідженнях майна (активу/активів), котре реалізується, в тому числі шляхом перевірки інформації у відповідних державних реєстрах та інших відкритих джерелах інформації. Фонд не несе відповідальності за рішення покупця та його наслідки, що ґрунтуються на інформації, викладеній на даному сайті».

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, що позивач здійснював таку перевірку чи звертався до контактної особи банку з питань надання інформації щодо галузі виробництва, в якій може бути використано майно та щодо посилання в мережі Інтернет на веб-сторінку організатора торгів, а тому неточність інформації в протоколі відкритих торгів не впливає на порядок проведення аукціону та не може свідчити про незаконність проведення такого аукціону.

Отже, суд вважає, що позивач міг до моменту проведення аукціону усунути всі суперечності (неточності інформації) щодо об`єкту продажу як шляхом доступу до кімнати даних, так і шляхом звернення до Банку та/або Фонду за отриманням інформації та огляду такого об`єкту продажу. Матеріали справи не містять доказів, що позивач звертався до відповідачів за такою інформацією. При цьому, в судовому засіданні, представник позивача під технічну фіксацію підтвердив, що позивач не здійснював огляд нерухомого майна, що було об`єктом продажу за лотом № Q82257b16126.

Твердження позивача про те, що ПАТ «КБ «Експобанк» запропонувало до продажу майно, яке взагалі не існує як об'єкт нерухомого майна у розумінні чинного законодавства України, також не знаходить підтвердження, оскільки запропоноване до продажу майно існує, право власності на вищевказані нежитлові приміщення зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 21.02.2013, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №661921.

Таким чином, спростовуються твердження позивача про те, що інформацію про майно (актив) неплатоспроможного банку відображено не в повній мірі (не містить відомостей щодо галузі виробництва, відсутність чіткої вказівки на об'єкт нерухомого майна) є безпідставним та необґрунтованими, оскільки можливість ознайомлення із документами щодо продажу майна (активу) неплатоспроможного банку в рамках процедури ліквідації, надається в порядку та межах передбачених нормативно-правовими актами Фонду гарантування з дотримання приписів законодавства України щодо захисту персональних даних та збереження банківської таємниці.

Згідно з п. 1 розділу V Положення, протягом п'яти робочих днів після рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу(ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7 - 16 до цього Положення. Період між датою оприлюднення на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду публічного паспорта активу (майна), паспорта відкритих торгів (аукціону) і датою проведення відкритих торгів (аукціону) (строк експозиції) не може бути меншим семи робочих днів.

Пунктом 5 розділу V Положення визначено, що оголошення, яке розміщується на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду, має містити: назву, опис, затверджену початкову ціну активу (майна) та іншу інформацію про такий актив (майно); місце проведення продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі; час та місце особистого ознайомлення з активом (майном); місцезнаходження, номер телефону, час роботи відповідальної особи банку за продаж активу (майна) або організації роздрібної торгівлі.

Відповідно до п. 1 розділу VI Положення, на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги. Інші види активів (майна) можуть продаватися у спосіб, визначений законодавством.

Продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах (аукціоні) може проводитися в електронній формі, у тому числі через ЕТС (п. 2 розділу 6 Положення).

Судом встановлено, що на сайті ФГВФО (torgi.fg.gov.ua/116839) наявне оголошення про призначення аукціону на 27.10.2017 із початковою ціною продажу 23 040 360,00 грн.

Стосовно тверджень позивача про відсутність у паспорті відкритих торгів (аукціону) посилань на веб-сторінку організатора торгів, то дані твердження спростовуються тим, що за посиланням (яке міститься в паспорті відкритих торгів (аукціону)) http://torgi.fg.gov.ua/prozorrosale наведений весь перелік організаторів торгів, які у своїй діяльності використовують створену Громадською організацією «Трансперенсі Інтернешнл Україна» Електронну торгову систему. Так, у даному переліку зазначена інформація про ТОВ «ОСБП» (п. 22), зокрема, зазначено його веб-сторінка (http://e-trading.kiev.ua) (PrintScreen із http://torgi.fg.gov.ua/prozorrosale міститься в матеріалах справи).

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача на невідповідність ціни реалізації майна по етапах проведення відкритих торгів (аукціону) щодо реалізації активу в 2016 та 2017 роках є безпідставними, оскільки в зв'язку із тим, що актив не було реалізовано через ДП «СЕТАМ» у 2016, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3507 від 14.08.2017 було затверджено нові умови реалізації активу ПАТ «КБ «Експобанк».

За вказаним рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування торги щодо реалізації активу за лотом № Q82257b16126 відбувались в чотири етапи, з пониженням суми реалізації майна до 23 040 360,00 грн. 27.10.2017. Всі чотири етапи торгів з реалізації спірного активу банку не відбулись.

Таким чином, вбачається чітка послідовність проведення відкритих торгів (аукціону) з реалізації активу за лотом № Q82257b16126 (РrintSсrееn сторінки https://prozorro.sale міститься в матеріалах справи).

Стосовно вимоги позивача щодо визнання недійсними протоколів електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 27.10.2017 та № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017, то суд звертає увагу на те, що підставами їх скасування може бути порушення порядку оформлення кінцевих результатів торгів.

До порушення порядку оформлення кінцевих результатів торгів відноситься підписання протоколу про проведення прилюдних торгів особою, яка не є переможцем, або ж підписання цього протоколу на інших умовах, ніж це було запропоновано переможцем торгів. Проте жодних доказів зазначених порушень позивачем не надано.

Позивачем не зазначено в чому саме відбулось порушення його прав, жодний наведений аргумент позивача не підкріплено належними та допустимими доказами, а отже позовні вимоги в частині визнання недійсним протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 27.10.2017, яким позивача визнано переможцем таких торгів, та протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017, яким торги визнано такими, що не відбулися, не підлягають задоволенню.

4) Оцінка судом обраного позивачем способу захисту відносно можливості відновлення права або законного інтересу, яке позивач вважає порушеним (ефективність обраного способу)

Стаття 55 Конституції України встановлює, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Таким чином, через норму ч. 1 ст. 55 Конституції України реалізується принцип доступності правосуддя, а гарантоване Конституцією України право на судовий захист з боку держави Україна не може бути обмежене.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. За приписами ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Однак, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Вимоги позивача про скасування аукціону в електронній формі, що відбувся 27.10.2017 року (пункт перший прохальної частини позовної заяви) не відповідають встановленому способу захисту, оскільки результат аукціону відповідно до наведених вище норм права та умов публічного договору, до якого приєднався позивач встановлюються у визначеній законодавством формі, а саме протоколами електронних торгів, а тому така вимога не відповідає вимогам належності обрання способу судового захисту.

Крім того, суд зазначає, що оскаржуваним протоколом електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 27.10.2017 позивача було визначено переможцем, а електронним протоколом № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 визнано торги такими, що не відбулися. Представник позивача під технічну фіксацію в судовому засіданні підтвердив, що позивач у справі не здійснив подальших дій з придбання нерухомого майна, що є об`єктом лоту № Q82257b16126, а саме як переможець торгів не уклав договір купівлі-продажу, що й стало підставою для формування електронного протоколу № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 про те, що торги не відбулися. Фактично, позивач посилається в обґрунтування позовних вимог саме на те, що було порушено його право на ознайомлення з предметом торгів, через що він помилково зареєструвався та став учасником таких торгів (в судовому засіданні представник позивача усно під технічну фіксація також пояснив, що також порушено право позивача на повернення гарантійного внеску за участь в торгах), а тому визнання недійсним протоколу електронних торгів № UA-EA-2017-10-18-000142-b від 01.12.2017 не є належним способом захисту тих прав позивача, на порушення яких він посилається, оскільки не здатне призвести у разі задоволення вимог до відновлення того становища, яке існувало до проведення торгів, а відтак поновлення, нібито порушеного права позивача, є неможливим у заявлений ним такий спосіб.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки не забезпечує ефективне поновлення нібито порушених прав позивача, а лише робить неможливим виконання рішення (у разі задоволення позовної заяви) через відсутність правового механізму.

Також суд зауважує, що вимоги позивача скасувати аукціон в електронній формі, а також визнати недійсними результати вказаного аукціону стосуються аукціону (події), який не відбувся та якому присвоєно статус - «Торги не відбулись».

Крім того, суд зазначає, що пілотний проект ProZorro.Продажі - це електронна торгова система, створена за ініціативи Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Громадської організації «Трансперенсі Інтернешнл Україна», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України та електронних торгових майданчиків, одним із принципів якого є прозорість всього процесу аукціону.

Таким чином, позивач не зазначив яким чином та за яким механізмом має бути скасований аукціон, який в свою чергу наразі має статус - «Торги не відбулись», якщо це є електронною, самостійною та автоматизованою системою, в яку ніхто не має права втручатись.

В ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНЕРДЖИ ІНВЕСТ» до Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСБП» про визнання недійсним торгів та протоколів, складених за результатами їх проведення, у зв`язку з чим відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд даної справи покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Синерджи Інвест» (, 61013, м. Харків, вул.. Шевченка, 122) до Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053), Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» (вул. Дмитрівська, буд. 18/24, м. Київ, 01054), Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСБП» (вул. Шота Руставелі, буд. 33-Б нежил.прим. 27, м. Київ, 01033) відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02.05.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко