ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.2018                      Справа № 905/376/18

Суддя господарського суду Донецької області Фурсова С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок № 5; код ЄДРПОУ – 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602,м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок № 108; код ЄДРПОУ – 40081237)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» (84205, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Соборна, будинок № 30; код ЄДРПОУ - 37251934)

про стягнення 82 145,00 гривень, -

без виклику представників сторін

С У Т Ь С П О Р У

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» про стягнення 82 145,00 гривень неустойки.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем СМГС та Статуту залізниць України, яке полягає у фактичній невідповідності маси вантажу, зазначеного у накладній, що підтверджується комерційним актом №456404/33 від 22.11.2017, в наслідок чого останній повинен сплатити неустойку.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме – це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.02.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв’язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

Відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд –

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2017 року ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська» (вантажовідправник), з первісної станції Кіндратівка Донецької залізниці на станцію Кішли АЗ на адресу ТОВ «Вейсалогли» (вантажоодержувач), за накладною СМГС № 52997202 у вагоні № 28067130 вантаж – 17049099; кондитерські вироби, які не містять какао, інші, крім пігулок відпресованих, в первинних упаковках масою нетто менше 1кг, ЕТСНГ - 514173.

При оформленні накладної № 52997202 у вагоні № 28067130 відповідачем вказано масу вантажу: нетто – 34 350 кг.

Як свідчить розділ 21 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена за трафаретом.

На попутній станції Верхівцеве Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 28067130 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що був складений акт загальної форми № 2879 від 22.11.2017 та №1422.

За результатами контрольної перевірки станцією Верхівцеве Придніпровської залізниці був складений комерційний акт № 456404/33 від 22.11.2017, відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону № 28067130 на справних 150-тонних вагах станції Верхівцеве Придніпровської залізниці виявилось, що при переваженні вага брутто складає 91 100 кг., тара по документу 25 900 кг., нетто 65 200 кг., що більше ваги зазначеної в документі на 30 850кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що двері вагону двостулкові, щільно зачинені. З правого боку поїзда маються три ЗПУ вантажовідправника №П935846, №П935848, №П935850 і три закрутки «Темп» вантажовідправника справні, не порушені. З лівого боку - три ЗПУ вантажовідправника №П935849, №П935847, №П945056 і три закрутки «Темп» вантажовідправника справні, не порушені. Номери ЗПУ відповідають документу і акту №58. Доступу до вантажу немає. В копії митної електронної декларації (форма МД-2) UA700110/2017/104728 в графі 35 зазначено вагу брутто 64 350,2.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт № 456404/33 від 22.11.2017 підписаний належними особами у відповідності до п.10. Правил складання актів.

Відповідно до п.12. Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Згідно технічного паспорту ваг №63 станції Верхівцеве Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію – 21.02.2011, строк експлуатації – 10 років (тобто до 2021), міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 17.10.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 року, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Частиною 2 вищезазначеної статті передбачено, що нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

В зв'язку з вищезазначеним, у відповідності з ч. 4 § 2 ст. 12 та п. 2 ч. 1 § 1 ст. 18 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС), було складено комерційний Акт № 456404/33 від 22.11.2017.

Згідно з § 1 ст. 7 СМГС, яка діє з 1 листопада 1951 року, договір перевезення оформлюється накладною єдиного зразка. Одночасно з пред'явленням вантажу до перевезення відправник для кожної відправки повинен надати станції відправлення правильно заповнену та підписану накладну. Накладна повинна бути заповнена в строгій відповідності з Поясненням по заповненню накладної СМГС (Додаток 12.5).

Відповідно до § 5 ст. 7 СМГС данні, що вносяться до накладної, повинні бути написані розбірливо чорнилами, шариковою ручкою, на друкарській машинці, комп'ютері, виконані типографським способом або нанесені штемпелем. Всі відомості в накладну повинні бути внесені відправником або залізницею у відповідні графи.

§ 11 ст. 7 СМГС передбачає, що маса вантажу, а також спосіб її визначення зазначається в накладній у відповідності з внутрішніми правилами, що діють на залізниці відправлення.

§ 6 ст. 9 СМГС передбачає, що вагони можуть бути завантажені до максимальної вантажопідйомності з урахуванням допустимого навантаження від осі вагону на колію у відповідності до § 3 ст. 8. Завантаження вагону понад максимальну вантажопідйомність є перевантаженням. § 7 даної статті зазначає, що визначення маси та кількості місць здійснюється у відповідності з внутрішніми правилами, що діють на залізниці відправлення.

Згідно з § 1 ст. 12 СМГС відправник несе відповідальність за правильність даних та заяв, зазначених ним в накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного або неповного зазначення цих даних та заяв, а також від того, що вони внесені в невідповідну графу накладної.

Частина 1 § 2 ст. 12 СМГС передбачає, що залізниця має право перевірити правильність даних та заяв, зазначених відправником в накладній. В ч. 4 § 2 ст. 12 СМГС зазначено, що якщо в результаті перевірки вантажу, що була здійснена під час прямування або на станції призначення, було з'ясовано, що дані, зазначені в накладній відправником не відповідають дійсності, то станція, що здійснила перевірку, повинна про це скласти комерційний акт у відповідності до ст. 18 та зробити відмітку про акт в накладній в графі «Комерційний акт».

Як зазначено в п. 2 ч. 1 § 1 ст. 18 СМГС залізниця повинна скласти комерційний акт, як що під час перевезення або видачі вантажу вона здійснює перевірку стану вантажу, його маси або кількості місць, а також наявності накладної і при цьому встановлює невідповідність між даними. Зазначеними в накладній, та вантажем в натурі про найменування, масі, кількості місць вантажу, знаках (марках) та номерах місць вантажу, найменування отримувача та станції призначення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 § 3 ст. 12 СМГС штрафи стягуються при неправильному, неповному та неточному зазначенні в накладній даних та заяв, в результаті чого при навантаженні вантажу відправником було допущено перенавантаження вагону понад його максимальну вантажопідйомність (§ 6 ст. 9). Частиною 3 § 3 ст. 12 СМГС передбачено, що в даному випадку штраф по пункту 3 даного параграфу стягується у відповідності зі статтею 15 в п'ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу по залізниці, на якій було виявлено даний надлишок.

В ч. 4 вищенаведеного параграфа зазначено, що передбачені даним параграфом штрафи залізниця вправі стягнути незалежно від відшкодування можливої шкоди та інших штрафів, що сплачуються відправником/одержувачем у відповідності з даною Угодою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 § 1 ст. 15 СМГС провізні платежі, визначені у відповідності з ст. 13, стягуються за перевезення по залізницям відправлення - з відправника на станції відправлення або у відповідності з діючими на залізниці відправлення внутрішніми правилами.

Згідно ч. 1 § 1 ст. 13 СМГС провізні платежі, під якими розуміється плата за перевезення вантажу, проїзд провідника, водія автопоїзда, додаткові збори та інші витрати, що виникли за час від приймання вантажу до перевезення до його видачі одержувачу, розраховуються по наступним тарифам, що діють в день укладання договору перевезення - у сполученні між станціями залізниць сусідніх країн за перевезення по залізницям країною відправлення та країною призначення - по тарифам що застосовуються залізницями цих країн для таких перевезень.

Крім того, матеріали позовної заяви містять лист №2311-1 від 23.11.2017 ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська» за підписом директора, в якому останній просить начальника станції Кіндратівка Донецької залізниці направити на станцію Верхівцеве Придніпровської залізниці телеграму з наступним змістом: «В накладній СМГС до вагону №28067130 вірною вагою вважати 64 350 кг, що відповідає супровідним документам :рахунок-фактура №241 від 17.10.2017, митна декларація №ПА700110/2017/104728 від 20.11.2017» Також відповідачем зазначено, що оплату всіх додаткових зборів пов’язаних з затримкою вагону і залізничного тарифу гарантує.

§ 3 ст. 16 СМГС визначено, що «відправник оплачує перевізник неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник з’ясовує неправильність, неточність або неповноту зазначених відправником в накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що, зокрема п.4, занижено розмір провізних платежів;

Неустойка за пунктами 1, 2, 4, 5 цього параграфу стягується у відповідності з приписами статті 31 «Оплата провізних платежів и неустойки» у п’ятикратному розмірі провізної плати, що належить перевізнику, яких виявив таке порушення».

Згідно § 5 ст. 31 СМГС «провізні платежі і неустойки сплачуються перевізику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата».

Відповідно до ст. 2 СМГС «провізні платежі - платежі, що включають в себе провізну плату, плату за проїзд провідника, водія автопоїзда, додаткові збори та інші плати, що виникають за період від укладення договору перевезення до видачі вантажу отримувачу, в тому числі пов’язані з перевантаженням вантажу або переміщенням візків».

Оскільки, ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська» внесла в залізничну накладну СМГС № 52997202, щодо вагону №28067130 заздалегідь невірну масу вантажу 34 350кг, то було занижено розмір провізних платежів (провізної плати).

Зокрема, провізні платежі (провізна плата) за вагон № 28067130 із масою вантажу 34 350кг складають 14 985гривень (розділ 37 накладної), тоді як із масою 65 200кг -16 429 гривень.

Тобто, ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська» на 1 444 гривень занижено розмір провізних платежів (провізної плати).

Тому, розрахунок провізної плати здійснюється на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані із ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (затв. наказом №317 від 26.03.2009 Міністерства транспорту та зв'язку України та зареєстровано в Мін'юсті 15.04.2009 за № 340/16356).

§ 5 ст. 30 СМГС встановлено, що «при виявленні неправильних, неточних або неповних відомостей в накладній перевізник, що виявив таку невідповідність, і наступні перевізники вираховують провізні платежі для вантажу, що фактично перевозиться».

Таким чином, неустойка вираховується від дійсної провізної плати.

Для вантажів, що перевозяться на відстань 1009км із масою 65 200кг застосовується ставка - 9 647.

Коефіцієнт для вантажів із кодом вантажу згідно з Єдиною тарифно-статистичною номенклатурою вантажів 514 складає 1,703.

Таким чином, провізна плата становить: 9 647 х 1,703 = 16 429,00 гривень

Неустойка складає: 16 429грн х 5 = 82145,00 гривень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 247, 252, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» про стягнення 82 145,00 гривень неустойки – задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» (84205, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Соборна, будинок № 30; код ЄДРПОУ - 37251934) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602,м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок № 108; код ЄДРПОУ – 40081237) 82 145,00 гривень неустойки, 1 762,00 гривень судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2018.

Суддя                      С.М. Фурсова