РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018Справа № 910/2241/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, УЗВІЗ КОДАЦЬКИЙ, будинок 2)
до проМоторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м.Київ, РУСАНІВСЬКИЙ БУЛЬВАР, будинок 8) стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 140,14 грн
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі також - «Відповідач») про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 140,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №ABH0CPS-170Е004 від 14.01.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля "Daewoo Nexia", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу "Subaru", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, не застрахована на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому обов'язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/2241/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

27.03.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі від 28.02.2018 була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення ухвали суду уповноваженим особам Позивача та Відповідача 06.03.2018.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

14.01.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АВН0CPS-170Е004, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах. (а.с. 16-18)

За умовами Договору застрахованим транспортним засобом значиться «Daewoo Nexia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 р.в.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2017 на з'їзді з мосту метро на Набережне шосе в сторону мосту Патона в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo Nexia», д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Subaru», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується схемою місця ДТП. (а.с. 21-22)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль «Daewoo Nexia», д.р.н. НОМЕР_1.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2017 у справі №757/38242/17-п ОСОБА_2, водія транспортного засобу «Subaru», д.р.н. НОМЕР_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. (а.с. 23-24)

Звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 1636886/06/17 від 09.07.2017 складеним суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Daewoo Nexia», д.р.н. НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 26 665,14 грн (а.с. 25-31)

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №0333 від 10.07.2017, вартість ремонту застрахованого транспортного засобу «Daewoo Nexia», д.р.н. НОМЕР_1, склав 26 665,14 грн. (а.с. 50-51)

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 виставлено рахунок №РВ0333 від 10.07.2017 на ремонт транспортного засобу Daewoo Nexia», д.р.н. НОМЕР_1, на суму 26 665,14 грн. (а.с. 49)

Відповідно до Страхового акту від 13.07.2017 (а.с. 53-24), Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 27 140,14 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1028608 від 28.07.2017 на суму 26 665,14 грн та № 1028609 від 28.07.2017 на суму 475,00 грн. (а.с. 55-56)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що відповідальність водія транспортного засобу "Subaru", д.р.н. НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, не застрахована на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому обов'язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Заперечуючи проти позовних вимог, Відповідач зазначає, що Позивач не набув права звернення до Відповідача, а у Відповідача відсутній обов'язок здійснювати виплату страховику, оскільки МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі інших видів страхування. В даному випадку потерпілий (ТОВ «Автокредит Плюс») обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення з вимогою до Позивача, від якого і отримав страхове відшкодування. Як вказує Відповідач, при відсутності договору обов'язкового страхування у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 ст. 36 Закону № 1961-ІV прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов'язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з пунктом 39.1 статті 39 вказаного Закону МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Закону встановлено, що МТСБУ має ряд важливих завдань, до яких належить, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом.

Законом чітко визначено умови, за яких МТСБУ здійснює відшкодування страхових коштів.

Відповідно до підпункту 43.1.2 пункту 43.1 статті 43 Закону, для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому, крім інших, створено фонд захисту потерпілих у ДТП (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (положення пункту 1.7 стосуються будь-яких наземних транспортних засобів, отже, винятком є ті види транспортних засобів, які неможливо визнати наземними).

Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону, від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України звільняються учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Subaru", д.р.н. НОМЕР_2, на момент настання страхової події не була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а сам водій не належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

При цьому Суд зазначає, що МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. У таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування (пункт 41.3 статті 41 Закону).

Таким чином, за наявності договору добровільного страхування страхувальник (потерпілий) може отримати страхове відшкодування від свого страховика за договором добровільного страхування. При цьому МТСБУ відшкодовує потерпілому частину шкоди, яка не компенсована за договором добровільного страхування, у разі якщо винуватець ДТП (власник транспортного засобу) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом встановлено, що згідно з Договором добровільного страхування наземного транспорту №АВН0CPS-170Е004 від 14.01.2017 у добровільному порядку застраховано майнові права, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Daewoo Nexia», д.р.н. НОМЕР_1, що є іншим видом страхування, та надано можливість потерпілому (ТОВ "Автокредит Плюс") як страхувальнику отримати страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля від Позивача.

Заподіяння потерпілому (ТОВ "Автокредит Плюс") шкоди внаслідок винних дій водія автомобіля "Subaru", д.р.н. НОМЕР_2, під час ДТП породило деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондує відповідний обов'язок особи, яка завдала шкоди, відшкодувати заподіяну шкоду. Водночас така ДТП є підставою для виникнення зобов'язання згідно з договором добровільного страхування, в якому потерпілий має право вимоги до страховика - Позивача.

Зазначені зобов'язання не виключали одне одного. Потерпілому належало право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він на власний розсуд обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страховика (ПрАТ "СК "Інгосстрах"), від якого отримав страхове відшкодування на відновлення пошкодженого автомобіля.

Відповідно до положень статті 993 ЦК, статті 27 Закону України "Про страхування" страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може вимагати від страховика, що застрахував цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП (власника транспортного засобу), відшкодування зроблених витрат. У випадку відсутності у винуватця ДТП договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позов про відшкодування шкоди страховик може пред'явити безпосередньо до винуватця ДТП.

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону).

Аналогічне правило викладено в пункті 3.6 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у ДТП (затверджено протоколом Координаційної ради МТСБУ від 06.12.2012 № 31/2012), за змістом якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування в межах здійсненого ним страхового відшкодування виключно у разі настання ДТП з вини осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно з пунктом 13.1 статті 13 Закону № 1961-ІV та у разі, коли відповідальною за шкоду, спричинену внаслідок ДТП, є особа, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів іншим страховиком-членом МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований.

При відсутності договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов'язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 26.10.2016 у справі № 3-1115гс15/17/16 (910/1439/16).

За таких підстав Суд доходить висновку, що у Відповідача відсутній обов'язок по відшкодуванню Позивачу суми матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 140,14 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 140,14 грн. відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 квітня 2018 року

Суддя О.В. Чинчин