ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2686/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Таран С.В.
розглянувши питання про прийняття додаткової постанови за апеляційною скаргою до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»
на ухвалу господарського суду Одеської області
від18 січня 2018року (про визнання грошових вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»)
у справі№ 916/2686/16
за заявою до боржника про за участю Арбітражний керуючийТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» Приватного підприємства «Топрак» визнання банкрутом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Дарієнко Віктор Дмитрович

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання грошових вимог кредитора до боржника - Приватного підприємства «Топрак», на загальну суму 1 066 169 грн. 89 коп., як вимоги забезпечені іпотекою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило її скасувати та відхилити кредиторські вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Одеської області від 18 січня 2018року (про визнання грошових вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль») по справі № 916/2686/16 залишено без змін.

Відповідно до п.п.«б», п.1 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки питання про розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги не стосується суті спору, а виключно розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути це питання в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Згідно із ст.129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» подана на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018р., якою визнані грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до боржника.

Так відповідно до п.п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом сплачується судовий збір у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Заява Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» з грошовими вимогами до боржника була подана до господарського суду Одеської області 24.02.2017р. (що підтверджується штампом пошти на конверті в якому була направлена відповідна заява). Отже Банк при зверненні до господарського суду Одеської області із заявою про визнання грошових вимог повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3 200,грн. (1600,00грн.х2).

До заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання грошових вимог додано платіжне доручення № 565752 від 20.01.2017р. про сплату судового збору у встановленому законом розмірі - 3 200грн. (т. 1, а.с. 225).

Відповідно до п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже при поданні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. (про визнання грошових вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль») апелянтом мав бути сплачений судовий збір у сумі 4 800,00грн. (3 200,00грн.х150%).

Як вбачається з апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», а саме квитанції № 0.0.956941468.1 від 06.02.2018р. доданої до апеляційної скарги (т. 4, а.с. 100), скаржником за подачу апеляційної скарги на ухвалу господарського суду від 18.01.2018р. (про визнання грошових вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль») сплачено судовий збір у розмірі 1 762,00грн. Тобто скаржником не доплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 038,00грн.

З огляду на вищезазначене та враховуючи відмову суду у задоволенні апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до Державного бюджету України судового збору у розмірі 3 038,00грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 244, 281-283 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (адреса державної реєстрації: 03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, б. 40, офіс 315; адреса місцезнаходження: 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23; ) до Державного бюджету України 3 038,00грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

С.В. Таран