ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

23.04.2018

Справа № 910/3295/18

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м. Київ

про стягнення 98 254,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (відповідач) суми страхового відшкодування в розмірі 98 254,33 грн., посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України “Про страхування” та статті 993 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

17.04.2018р. до суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв’язку зі сплатою відповідачем суми страхового відшкодування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Оскільки, після звернення позивача до суду з даним позовом та відкриття провадження у даній справі, відповідачем виплачено позивачеві суму страхового відшкодування (предмет спору) в розмірі 98 254,33 грн., що підтверджується доданою до заяви позивача копією платіжного доручення № 69444 від 11.04.2018р. на вказану суму, у зв’язку з відсутністю спору, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як передбачено в ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач у своїй заяві з посиланням на ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не подано до суду відповідної заяви про відмову від позову, відтак положення ч. 3 ст. 130 ГПК України у даному випадку не можуть бути застосовані судом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням викладеного, за відсутності в матеріалах справи відповідного клопотання позивача, питання щодо повернення сплаченого ним судового збору, судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 130, 231-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/3295/18 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                    C.М. Морозов