ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

24.04.2018

Справа № 910/3940/18

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 14 121,91 грн.

Суддя Любченко М.О.

Без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення заборгованості за договором №14/1292/04 від 01.10.2004р. оренди газопроводів та споруд на них на суму 14 121,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором №14/1292/04 від 01.10.2004р. в частині повної та своєчасної оплати послуг (робіт) з експлуатації об’єкта Єдиної газотранспортної системи України за 2015, 2016, 2017 роки.

Ухвалою від 04.04.2018р. Господарського суду міста Києва за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/3940/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.04.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання №50/05-348 від 16.04.2018р. про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом представників сторін, яке мотивоване тим, що в судовому засіданні представником відповідача можуть бути надані пояснення в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, суд дійшов висновку щодо відмови в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

При цьому, ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 1 ст.247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У ч.5 ст.12 вказаного нормативно-правового акту зазначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначалось вище, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 14 121,91 грн. Тобто, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018р. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», отже справа №910/3940/18 є малозначною у розумінні п.1 ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, на виконання положень ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 04.04.2018р. Господарського суду міста Києва судом було призначено розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення 14 121,91 грн. в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання відповідача у клопотанні №50/05-348 від 16.04.2018р. на норми ст.250 Господарського процесуального кодексу України в обґрунтування вимог про розгляд справи в порядку загального позовного провадження є безпідставними, враховуючи, що положення означеної статті регулюють порядок подання відповідного клопотання позивачем, проте не відповідачем, та розгляду його судом (ч.ч.2-6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відповідно до ч.7 ст.250 Господарського процесуального кодексу України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Посилання відповідача на те, що право сторони заявити клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження гарантоване ч.5 ст.252 Господарським процесуальним кодексом України, є помилковими, оскільки положення наведеної норми регулюють питання розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін чи без нього, а не порядок розгляду справ за правилами спрощеного чи загального провадження.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що справа №910/3940/18 підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження, враховуючи її малозначність в розумінні п.1 ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, характер спірних правовідносин та предмет доказування, клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.6 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідачем не зазначено, які риси характеру спірних правовідносин та обставини, які входять до предмету доказування свідчать про необхідність розгляду справи з викликом її учасників. Одночасно, судом встановлено, що предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів в розмірі 14 121,91 грн. за договором №14/1292/04 від 01.10.2004р. оренди газопроводів та споруд на них, тобто правовідносини, характер яких не містить безумовних особливостей, які б вимагали проведення по справі №910/3940/18 судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, стосовно посилання відповідача у своєму клопотанні на те, що його представником можуть бути надані пояснення у справі по суті обставин, які мають значення для вирішення спору, суд зазначає, що відповідач має право та дійсну можливість викласти свою правову позицію по суті спору, в тому числі, заперечення проти позову, свої аргументи, пояснення, доводи та міркування щодо процесуальних питань та питань, які виникають під час судового розгляду, у відзиві на позовну заяву, заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв та клопотань, у відповідності до п.3 ч.1 ст.42, ст.ст.165, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України.

З таких обставин, враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що клопотання №50/05-348 від 16.04.2018р. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом представників сторін задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.12, 234, 235, 247, 250, 252, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання №50/05-348 від 16.04.2018р. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовити.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.04.2018р.

Суддя                                                                                 М.О. Любченко