ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Справа № 926/3254/17

За позовом заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах:
1) Міністерство оборони України,
2) Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці

до відповідача Приватне підприємство Євродор

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

Суддя О. Г. Проскурняк
Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники:
від позивача 1 не з`явився.
від позивача 2 Шеремета І.М., довіреність № 258 від 02 лютого 2018 року
від відповідача Шевченко М.М., договір №04/11-17 від 04.11.2017 року
прокурор Лупійчук Б.В.

СУТЬ СПОРУ: Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі його органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: 1) Міністерство оборони України, 2) Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся до суду з позовом до приватного підприємства Євродор про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, шляхом зобов`язання приватного підприємство Євродор звільнити та привести в попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 1,8649 га., шляхом знесення самочинно встановленого ним на цій ділянці заводу з виробництва бетонно-асфальтної суміші особисто або за його рахунок.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор та позивачі посилаються на те, що приватним підприємством Євродор самовільно зайнято земельну ділянку площею 1,8649 га., яка є частиною земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 по вул. Миколаївській, 51-Б у м. Чернівці, шляхом забудови на ній асфальтного заводу.
Далі прокурор та позивачі стверджують, що відповідач в порушення вимог Земельного законодавства України самовільно зайняв земельну ділянку без відповідного на те погодження оборонного відомства.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, з підстав викладених у відзиві на позов та зазначає, що ПП Євродор не займало самовільно земельну ділянку та не здійснювало на ній самовільного будівництва заводу з виробництва асфальтно-бетонної суміші.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10 жовтня 2017 року порушено провадження у справі № 926/3254/17 та призначено до розгляду в засіданні на 23 жовтня 2017 року. Ухвалою суду від 23 жовтня 2017 року відкладено розгляд справи на 06 листопада 2017 року.
Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року відкладено розгляд справи на 20 листопада 2018 року.
20 листопада 2018 року відповідач звернувся до суду із письмовим клопотанням про призначення у справі будівельно-технічної судової експертизи.
Проте, в судовому засіданні, відповідач відкликав вищезазначене клопотання, оскільки 20 листопада 2018 року сторони дійшли згоди про проведення спільної перевірки використання спірної земельної ділянки за участі всіх учасників справи та з залученням спеціалістів військової частини НОМЕР_2 , які мають необхідні спеціальні знання інженера-геодезиста, що підтверджується кваліфікаційним сертифікатом.
Враховуючи вищевикладене, у судовому засіданні 20 листопада 2017 року оголошено перерву в розгляді справи на 29 листопада 2017 року.
В результаті проведення спільної перевірки (обстеження) використання спірної земельної ділянки за участі представників сторін, прокурора та спеціалістів військової частини НОМЕР_2 , складено акт перевірки використання земельної ділянки військового містечка №195, за відсутності підпису представника відповідача, що долучено до матеріалів справи військовим прокурором 29 листопада 2017 року, разом із клопотанням про уточнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 18 грудня 2017 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18 грудня 2018 року вирішено справу №926/3254/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначено на 15 січня 2018 року.
Ухвалою суду від 15 січня 2018 року відкладено підготовче засідання на 05 лютого 2018 року.
Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 28 лютого 2018 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28 лютого 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20 березня 2018 року.
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20 березня 2018 року відкладено розгляд справи на 16 квітня 2018 року.
Прокурор та позивач 2 в судовому засіданні 16 квітня 2018 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Позивач 1 в судове засідання не з`явився. При цьому, 19 березня 2018 року та звернувся до суду із письмовим клопотанням про проведення судового засідання без участі представника, у зв`язку із відпусткою останнього. В своєму клопотанні, позивач 1 позовні вимоги з урахуванням їх уточнень підтримали в повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив.
Розглянувши подані прокурором та сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
Частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Відповідно до державного акту на право користування землею І-ЧВ № 001451, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради у 2000 році та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 1534, Чернівецькій КЕЧ району (правонаступником якої є КЕВ м. Чернівці, підстава - директива Міністра оборони України від 20 квітня 2005 року № Д-322/1/010) надано у безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку військового містечка № 195 для спеціального призначення загальною площею 18,5996 га. по вул. Авіаційній-Миколаївській у м. Чернівці.
На підставі наказу начальника Чернівецького гарнізону указана земельна ділянка закріплена за КЕВ м. Чернівці.
Статтею 1 Закону України "Про використання земель оборони", передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.
Частиною 2 статті 77 Земельного кодексу України, встановлено, що землі оборони можуть перебувати лише у державній власності.
Статтею 14 Закону України "Про збройні сили України" встановлено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів.
Так, спірна земельна ділянка, площею 18,5996 га. по вул. Авіаційній-Миколаївській у м. Чернівці відноситься до земель оборони.
Статтею 9 Закону України "Про збройні сили України" унормовано, що Кабінет міністрів України встановлює порядок надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі земельних (водних) ділянок.
Відповідно до Закону України "Про оборону України" та Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном.
Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності, без встановлення строку.
Відповідно до статті 152, 153 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених Земельним кодексом та іншими законами України.
Як встановлено актами перевірки використання земельної ділянки, будівель та споруд військового містечка № 195 по вул. Авіаційна вул. Миколаївська у м. Чернівці від 30 травня 2016 року та 06 жовтня 2017 року приватним підприємством Євродор захоплено земельну ділянку орієнтовною площею 1,60 га., яка є частиною земельної ділянки військового містечка № 195 по вул. Миколаївській, у м. Чернівці та належить до земель оборони і перебуває в державній власності.
Крім того, на виконання листа-звернення військової прокуратури Чернівецького гарнізону, 28 листопада 2017 року, спеціалістами відділу землевпорядкувальних робіт військової частини НОМЕР_2 в присутності сторін проведено польові топографо-геодезичні роботи, щодо обміру спірної земельної ділянки.
Так, згідно акту перевірки використання земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 , комісією у складі: начальника відділу землевпорядних робіт військової частини НОМЕР_2 , старшого геодезиста військової частини НОМЕР_2 , начальника відділення експлуатації фондів КЕВ м. Чернівці, начальником інспекції з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області та прокурором військової прокуратури Чернівецького гарнізону встановлено факт захоплення ПП Євродор земельної ділянки військового містечка №195 під завод з виробництва бетонно-асфальтної суміші, площа на якій розміщено завод з виробництва бетонно-асфальтної суміші, складає 1,8649 га.
Що стосується посилання представника відповідача на факт не підписання ним вищезазначеного акту, у зв`язку з чим останній на його думку є неналежним та недостатнім доказом, суд вказує на наступне.
Як вбачається вищевказаний акт є комплексним, оскільки складений та підписаний начальником відділу землевпорядних робіт військової частини НОМЕР_2 , старшим геодезистом військової частини НОМЕР_2 , начальником відділення експлуатації фондів КЕВ м. Чернівці, начальником інспекції з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області та прокурором військової прокуратури Чернівецького гарнізону.
При цьому, не підписання представником відповідача означеного акту не спростовує його об`єктивності, достовірності, повноти та всебічності, дає можливість дійти висновку про розташування на частині земельної ділянки військового містечка № 195 майна відповідача, що входять до предмета доказування.
Стосовно посилання представника відповідача на невідповідність (розбіжності) в адресі місцезнаходження обладнання з виробництва бетонно-асфальтної суміші у прохальній частині позовної заяви та в заяві про уточнення позовних вимог, суд вказує на наступне.
Частина 1 статті 74 ГПК України, унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Так, відповідно до державного акту на право постійного користування землею І-ЧВ № 001451, військове містечко № 195 розміщене на трьох земельних ділянках: ділянка 1 (вул. Миколаївська) площею 7,6847 га.; ділянка 2 (вул. Миколаївська) площею 7,8077 га. та ділянка 3 (вул. Авіаційна) площею 3,1072 га., загальною площею 18,5996 га.
Крім того, актом перевірки використання земельної ділянки військового містечка № 195 зазначено, що за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 49-Г, оціненого судом, як достовірний та допустимий доказ, встановлено, що обладнання з виробництва бетонно-асфальтної суміші, знаходиться саме на частині земельної ділянки військового містечка № 195, за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 49-Г., у зв`язку із чим прокурором і було подано заяву про уточнення позовних вимог.
Статтею 391 ЦК України унормовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і в розпорядження своїм майном.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, вищезазначений завод, власником якого є ПП Євродор, знаходиться на землях оборони без відповідного на те погодження оборонного відомства, Міністерства оборони України чи уповноважених ним органу.
Пунктом 2 статті 152 Земельного кодексу України, унормовано, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Таким чином, відповідач у порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України самовільно зайняв земельну ділянку, шляхом розташування на ній обладнання з виробництва бетонно-асфальтної суміші, на земельній ділянці, загальною площею 1,8649 га., яка є частиною земельної ділянки військового містечка № 195 по вул. Миколаївській, 49-Г у м. Чернівці та належить до земель оборони і перебуває в державній власності, а тому таке порушення підлягає усуненню відповідачем особисто або за його рахунок.
Одним із способів захисту порушеного права є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Згідно частини 2, пункту б частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян і юридичних осіб здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганням вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
У відповідності зі статтею 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян чи юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Частиною 2 статті 90 Земельного кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.
З огляду на викладене, беручи до уваги, що у відповідача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку позов задовольнити.
Судові витрати покласти на відповідача.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.
2. Зобов`язати приватне підприємство Євродор (56401, Миколаївська область, Доманівський район, смт Доманівка, вул. Мельнична, 22, корпус А, ) звільнити та привести в попередній стан самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 1,8649 га., яка є частиною земельної ділянки військового містечка № 195 по вул. Миколаївській, 49-Г у м. Чернівці, шляхом демонтажу самочинно встановленого на цій ділянці обладнання з виробництва бетонно-асфальтної суміші особисто або за його рахунок.
3. Стягнути з приватного підприємства Євродор (56401, Миколаївська область, Доманівський район, смт Доманівка, вул. Мельнична, 22, корпус А, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (58000, м. Чернівці, вул. Українська, 43, код 08179180) 1 600,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 19 квітня 2018 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк