ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги на дії або бездіяльність

органу ДВС, приватного виконавця

"16" квітня 2018 р. Cправа № 902/484/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., розглянувши без виклику сторін скаргу ПАТ "Хмільниксільмаш" б/н від 28.03.2018 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагротех", с.Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області

до публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш", м.Хмільник Хмільницького району Вінницької області

про стягнення 25998,64 грн боргу згідно договору поставки

за участю:

старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1;

представника публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" ОСОБА_2, яка діє за довіреністю;

стягувач (позивач) правом участі в судовому засіданні не скористався

В С Т А Н О В И В :

У провадженні господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/484/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагротех" до публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" про стягнення 25998,64 грн заборгованості.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 18.08.2016 (суддя ЯремчукЮ.О.) у справі №902/484/16 позов задоволено повністю.

30.08.2016 на виконання вказано рішення видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

29.03.2018 до суду надійшла скарга б/н від 28.03.2018 (вх. канц. суду №02.1-39/13/18) за підписом представника публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" ОСОБА_2, якою останній просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 щодо оцінки майна, що розташоване за адресою: Вінницька область, м.Хмільник вул.Пирогова, 5 та належить ПАТ "Хмільниксільмаш", та результати визначення оцінки цього майна згідно звіту товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» від 09.02.2018 - неправомірними;

- зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 повторно залучити суб'єкта оціночної діяльності для оцінки зазначеного майна.

В обґрунтування вимог скарги боржник посилається на те, що суб'єкт оціночної діяльності - товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» не ознайомлювалось з об'єктом оцінки, не збирало вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки, що підтверджується відсутністю у Звіті вказівок на огляд та обстеження майна, відвідування боржника (ПАТ «Хмільниксільмаш»), фотографій майна, актів огляду майна, копії правовстановлюючих документів на майно. Також не зазначено наявності у оцінюваних об'єктах оздоблень приміщень, установлення опалення, підключення до систем водопостачання, газопостачання та підведення системи електроживлення від міських електромереж; взято для порівняння будівлі, які знаходяться у смтЛітині, м.Барі та м.Ладижині, тобто в невеликих райцентрах, з меншою площею та значенням, тоді як об'єкти оцінювання знаходяться у м.Хмільнику - "санаторній столиці" Вінниччини (у курортному місті з розвиненою інфраструктурою), місті обласного підпорядкування, місцезнаходження майна та його складова - має окреме високе оціночне значення.

З огляду на зазначене боржник (заявник) стверджує, що визначена суб'єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» у Звіті вартість майна є значно заниженою.

Також публічне акціонерне товариство "Хмільниксільмаш", посилаючись на положення ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІ від 02.06.2016, просить суд зупинити дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 щодо передачі майна на реалізацію до вирішення скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа передана на розгляд судді Нешик О.С.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 02.04.2018, в редакції ухвали від 04.04.2018, справу №902/484/16 прийнято до свого провадження; розгляд скарги та заяви про зупинення передачі майна на реалізацію призначено до розгляду в засіданні суду на 10 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 10.04.2018 постановлено відкласти судове засідання по розгляду скарги ПАТ "Хмільниксільмаш" на дії державного виконавця б/н від 28.03.2018, повідомити учасникам судового процесу, що судове засідання по розгляду скарги відбудеться 16 квітня 2018 року.

16.04.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подано до суду відзив №2535/02.1-25/2 від 16.04.2018 на скаргу ПАТ "Хмільниксільмаш", в яких він зазначає, що скарга є необґрунтованою, безпідставною, суперечить фактичним обставинам справи та нормам права та просить суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

У судове засідання 16.04.2018 з'явився представник боржника (скаржника) та представник органу ДВС.

Представник боржника (скаржника) у судовому засіданні 16.04.2018 підтримав вимоги скарги та зазначив, що на його думку, визначена суб'єктом оціночної діяльності вартість майна, яка зазначена у Звіті товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» є заниженою.

ОСОБА_3ОСОБА_1 у судовому засіданні 16.04.2018 проти задоволення скарги заперечила. На підтвердження вчинених дій у відповідності до визначених положень законодавства України надала для огляду оригінали матеріалів виконавчого провадження.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання 16.04.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений телефонограмою та ухвалою суду від 10.04.2018, яка була надіслана на його адресу рекомендованим листом, що підтверджується відповідною відміткою на зазначеній ухвалі, що в силу вимог ч.2 ст.342 ГПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Розглянувши скаргу б/н від 28.03.2018 публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" на дії державного виконавця при виконанні рішення господарського суду Вінницької області у справі №902/484/16, заслухавши пояснення представників боржника та державного виконавця, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 18.08.2016 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагротех" задоволено повністю, стягнуто з публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" 24538,98 грн заборгованості; 1080,68 грн інфляційних втрат; 378,98 грн 3 % річних; 1378,00 грн понесених витрат зі сплати судового збору.

30.08.2016 на виконання рішення господарського суду Вінницької області від 18.08.2016, яке набрало законної сили 30.08.2016, видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на час вчинення відповідних дій).

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами частини першої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до змісту частин першої-третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що полягають у здійсненні заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Таким чином, перевіряючи законність дій державного виконавця в ході виконавчого провадження, правомірність та обґрунтованість винесених ним документів, суд повинен перевірити їх відповідність законодавству, яке регулює саме порядок та підстави вчинення ним відповідних дій.

На примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження №36434004 про стягнення заборгованості з ПАТ "Хмільниксільмаш" на користь юридичних осіб та держави.

До складу зведеного виконавчого провадження входить зокрема ВП №52115523 з виконання, виданого на виконання рішення господарського суду Вінницької області у справі №902/484/16, наказу №902/484/16 від 30.08.2016.

Як слідує з пояснень представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з метою належного виконання виконавчих документів винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлено до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстри заборон на його відчуження.

Згідно відповіді Державної податкової служби України, встановлено, що боржником відкрито рахунки у банківських установах, у зв' язку з чим, винесено постанову про арешт коштів боржника, на які в подальшому неодноразово виставлялись платіжні вимоги щодо безспірного списання коштів з рахунків боржника.

За змістом ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" (№1404-VIII) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" (№1404-VIII) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В ході виконавчого провадження державними виконавцями Хмільницького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області, на виконання доручення ГТУЮ у Вінницькій області №5 від 05.12.2017 при примусовому виконанні ЗВП №36434004 складено акт опису й арешту майна від 12.12.2017 та згідно постанови від 12.12.2017 описано та арештовано нерухоме майно боржника - ПАТ "Хмільниксільмаш", яке розташоване за адресою: Вінницька обл., м.Хмільник, вул.Пирогова, 5.

Також згідно постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 від 20.12.2017 на виконання ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" призначено зберігачем арештованого нерухомого майна ПАТ "Хмільниксільмаш".

За змістом вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Також п.18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт. У випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.

Відповідно до п.1 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" (№1404-VIII) для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Після винесення постанови про арешт майна від 12.12.2017 року ЗВП №36434004 жодна з сторін у 10 денний строк письмово не повідомила державного виконавця про визначену ними вартість майна, внаслідок чого державний виконавець на виконання ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» був зобов'язаний самостійно вжити заходи для визначення вартості майна.

Постановою від 25.01.2018 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - товариство з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр».

Пунктом 2 вищезазначеної постанови постановлено суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання товариству з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» провести експертну оцінку описаного постановою від 12.12.2017 майна боржника, про що виготовити відповідний висновок (звіт).

Суб'єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності ФДМУ №357/15 від 30.04.2015, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів України №93, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №1061 від 15.05.2004) складено звіт станом на 09.02.2018 про незалежну експертну оцінку вартості майна, відповідно до якого вартість об'єкту оцінки - майна, що належить ПАТ "Хмільниксільмаш", станом на 09.02.2018, без урахування ПДВ, сумарно становить 3052825,00 грн.

16.02.2018 на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна боржника.

Однак, скаржник з визначеною суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Експертно-консалтинговий центр" ринковою ціною не погоджується та просить суд визнати дії старшого державного виконавця ВПР УДВС ГТУІО у Вінницькій області І.М.Заводнюк щодо оцінки майна, розташованого за адресою Вінницька область, м.Хмільник вул.Пирогова, 5, що належить ПАТ "Хмільниксільмаш", та результати визначення оцінки цього майна згідно звіту товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» від 09.02.2018 - неправомірними; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУІО у Вінницькій області ОСОБА_1 повторно залучити суб'єкта оціночної діяльності для оцінки зазначеного майна.

Частиною 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" надано стороні, яка не згодна з результатами визначення вартості чи оцінки майна, право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Пунктом 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 визначення вартості, оцінки майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч.ч. 1, 4 ст.9 вказаного вище Закону).

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ №1440 від 10 вересня 2003 року є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому ОСОБА_4, використовуються в інших національних стандартах.

ОСОБА_4 (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Згідно з п.51 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Скаржник у поданій до суду скарзі зазначає про невчинення товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» таких дій, як ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки.

Водночас згідно п.2 Розділу І Звіту про незалежну оцінку оцінювачем зазначено про візуальний огляд об'єкту оцінки та його оточення. Про натуральний огляд об'єкта оцінки оцінювачем ОСОБА_5. зазначено також у самому висновку про вартість майна. Також у матеріалах виконавчого провадження наявні фотографії майна, яке підлягало оцінці. Скаржником же в порядку ст.ст. 13, 73, 76 ГПК України не спростовано належними та допустимими доказами, що інформація про майно, яка передана оцінювачу та використовувалась ним при здійсненні оцінки, є недостатньою для проведення оцінки, відображена не в повному обсязі, спотворює стан майна на момент проведення оцінки, чи іншим чином впливає на об'єктивне визначення вартості майна.

Крім того, відповідно до ст.13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Пунктом 3 Національного стандарту №1 визначено, що неякісною (недостовірною) оцінкою є оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

Таким чином, належним способом спростування звіту про оцінку майна від 09.02.2018 могло б бути проведене рецензування такого звіту.

В матеріалах справи відсутні докази звернення боржника щодо рецензування звіту про оцінку майна. Скаржником належних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається у своїй скарзі, зокрема доказів які б свідчили про заниження оцінювачем вартості об'єктів оцінки, не надано.

Окрім того згідно з п.38 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об'єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний.

Як вбачається з п.6 Розділу ІІ, п.7 Розділу IV звіту від 09.02.2018 про незалежну експертну оцінку вартості майна, для проведення незалежної оцінки майна, з метою визначення ринкової вартості майна оцінювачем (експертом) використано порівняльний підхід.

Згідно з п.47 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" порівняльний підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об'єктами порівняння та об'єктом оцінки.

У п.54 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" зазначено, що зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства.

У п.7 звіту від 09.02.2018 про незалежну експертну оцінку вартості майна оцінювачем зазначені джерела інформації для використання об'єктів порівняння - дані сайтів мережі Інтернет (www.dom.ria.ua).

При цьому при дослідженні суб'єктом оціночної діяльності взято до уваги відомості щодо вартості аналогічного майна і у місті обласного значення Ладижині (аналогічно місту обласного значення Хмільнику).

Згідно з п.56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Враховуючи вимоги вказаного пункту Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", законодавством не встановлено обсяги описової частини звіту, при цьому вказано, що звіт повинен містити опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати.

У розділі ІІІ звіту від 09.02.2018 про незалежну експертну оцінку вартості майна (опис об'єкта оцінки) оцінювачем надано характеристику об'єкту оцінки та відображено найменування та опис майна, за яким можна ідентифікувати предмет оцінки, що свідчить про відповідність звіту вимогам п.56 Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

Отже судом встановлено, що звіт від 09.02.2018 про незалежну експертну оцінку вартості майна, виконаний товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно консалтинговий центр» з дотриманням вимог Національного стандарту "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ №1440 від 10 вересня 2003 року, та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вказані вище обставини, а також те, що державним виконавцем в рамках його повноважень, здійснювались всі необхідні дії направлені на якнайшвидше та повне виконання рішення суду, водночас, обставини, про які зазначає скаржник, не знайшли документально підтвердження, скаржником не доведені, та спростовуються поданими матеріалами, суд вважає скаргу публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" б/н від 28.03.2018 у справі № 902/484/16 необґрунтованою, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Також відмовляючи у скарзі на дії державного виконавця, суд, розглянувши заяви про забезпечення позову (скарги), відмовляє у їх задоволенні з огляду на необґрунтованість та відсутність підстав до зупинення дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію майна публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш".

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" б/н від 28.03.2018 (вх. канц. суду №02.1-39/13/18) відмовити.

У задоволенні заяв публічного акціонерного товариства "Хмільниксільмаш" про забезпечення скарги (про зупинення дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 щодо передачі майна реалізацію) відмовити.

Повний текс ухвали складено та підписано 23.04.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - вул.Чехова, 45, с.Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область, 23219.

3 - відповідачу - вул.Небесної Сотні, 26, м.Хмільник, Вінницька область, 22000.

4 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21036.