РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2018Справа № 910/19331/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Родинний центр реабілітації

"Феміна"

до 1)Київської міської ради

2)Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської

міської ради

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 - Комунальне підприємство "Київська міська стоматологічна поліклініка"

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Усатенко І. В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники учасників справи:

Від позивача: Клименко К.О.;

Від відповідача 1: Ваховська І.Б.;

Від відповідача 2: Ваховська І.Б.;

Від третьої особи: не прибули.

В судовому засіданні 16.04.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Родинний центр реабілітації "Феміна" до 1) Київської міської ради, 2) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 Комунальне підприємство "Київська міська стоматологічна Поліклініка" про внесення змін до п. 3.1. Договору №2468 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 21.06.2017.

Під час розгляду справи позивачем була подана суду заява про зміну предмету позову, в якій позивач просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 06.04.2017 № 140/2362 в частині незастосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родинний центр реабілітації Феміна» орендної ставки, визначеної п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280; внести зміни до п. 3.1. договору № 2468 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 21.06.2017 в наступній редакції: орендна плата, визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280, і становить без ПДВ 68, 81 грн., за у кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку квітень 2017 року 16 375, 00 грн., без ПДВ.

Вищевказана заява позивача була прийнята судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 19.02.2018.

Через канцелярію суду 19.02.2018 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких вона підтримує позовні вимоги щодо скасування рішення Київської міської ради в частині не застосування до позивача орендної ставки, визначеної п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280, однак вимоги про внесення змін до договору оренди щодо зменшення розміру орендної плати вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засідання 19.02.2018 позивачем подано клопотання про виклик свідка, в якому на підставі ст. 67 ГПК України позивач просив викликати в якості свідка ОСОБА_3, депутата Київської міської ради, який може повідомити суду про правові підстави не застосування до орендаря ТОВ "Родинний центр реабілітації "Феміна" знижку орендної плати, передбаченої п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280. Суд, розглянувши в судовому засіданні 19.02.2018 клопотання позивача відмовив в його задоволенні з огляду на його необґрунтованість та відсутність правових підстав для виклику свідка.

В усному порядку позивачем у судовому засіданні 19.02.2018 заявлено клопотання про витребування доказів - протоколу комісії по використанню нерухомого майна при Департаменті охорони здоров'я від 17.06.2016 № 66 додаток № 3 п.5, де було погоджено зменшення розміру ставки орендної плати на 10% для позивача . Представник позивача просила витребувати вказаний доказ у Київської міської ради, а в подальшому уточнила свої вимоги та просила витребувати доказ у Департаменту охорони здоров"я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Суд розглянув клопотання позивача про витребування доказів та відмовив у його задоволенні з огляду на його необґрунтованість.

В судовому засіданні 19.02.2018 судом було встановлено, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, враховуючи вказане суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.03.2018.

В судове засідання 29.03.2018 представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 29.03.2018 оголошено перерву до 16.04.2018.

Через канцелярію суду 03.04.2018 від відповідача 2 надійшли додаткові документи, зокрема, рішення про внесення змін до рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

Рішенням від 08.02.2018 № 21/4085 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» було змінено орендні ставки за використання нерухомого майна територіальної громади та внесено зміни в типовий договір про передачу майна територіальної громади.

Судом не приймаються подані відповідачем з порушенням строків та порядку докази (рішення Київської міської ради), однак оскільки Рішення від 08.02.2018 № 21/4085 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» є загальнодоступним актом і міститься у вільному доступі в мережі Інтернет та на них посилались сторони у даній справі - зазначене Рішення оцінюється судом разом з іншими доказами, на які сторони послались в обґрунтування викладених обставин, своїх вимог та заперечень.

Ухвалою суду від 16.04.2018 за заявою представника позивача закрито провадження у справі № 910/19331/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Родинний центр реабілітації "Феміна" до 1) Київської міської ради, 2) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 Комунальне підприємство "Київська міська стоматологічна Поліклініка" про внесення змін до договору, визнання незаконним та скасування рішення в частині позовних вимог про: внесення змін до п. 3.1. Договору №2468 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 21.06.2017 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в зв'язку відмовою позивача від частини позовних вимог.

В судове засідання 16.04.2018 представник третьої особи не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідачі заперечили проти задоволення позовних вимог.

Заперечення відповідачів ґрунтуються на тому, що спірне рішення щодо позивача прийняте компетентним органом в межах його повноважень та обов'язкове до виконання і не порушує прав позивача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» (в редакції, яка діяла станом на 06.04.2017 встановлено, що до 01 липня 2017 року, але не пізніше дати набуття чинності новою редакцією Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, для об'єктів оренди, дата оцінки яких встановлена після 01 вересня 2014 року, орендні ставки, визначені Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, застосовуються у розмірі 50 % встановленого обсягу, крім: ставок, визначених пунктами 1 - 5 таблиці 2 Методики (за винятком банків), погодинної орендної плати відповідно до пункту 6 Методики і орендної плати, визначеної за результатами конкурсу.

06.04.2017 відповідачем - 1 було вирішено передати в оренду позивачу нежитлові приміщення за адресою: вул. Пімоненка, 10 А, загальною площею 238, 00 кв. м. строком на два роки та ставкою орендної плати 10 %, про що прийнято рішення Київської міської ради від 06.04.2017 N 140/2362 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиному претенденту на право оренди».

Вказане рішення було прийнято відповідачем - 1, згідно зазначеного в ньому, відповідно до статей 760 - 763 Цивільного кодексу України, частини п'ятої статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 5 та 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 N 415/1280, з метою забезпечення ефективного використання нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва та враховуючи те, що за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди подано одну заяву.

У примітці до ставки орендної плати - 10%, яка визначена в додатку до рішення Київської міської ради від 06.04.2017 № 140/2362, вказано, що до орендної ставки не застосовується пункт 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача - 1 із листом вих. № 1 від 07.06.2017, в якому просив надати інформацію на якій правовій підставі до орендної ставки, що визначена для Товариства з обмеженою відповідальністю «Родинний центр реабілітації «Феміна» не застосовується п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

У відповідь на лист позивача, відповідач - 2 надав листа вих. № 062/05/19 - 6086 від 15.06.2017, в якому повідомив, що під час розгляду Київською міською радою проекту рішення «Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиному претенденту на право оренди», яким передбачалося надання в оренду ТОВ «Родинний центр реабілітації «Феміна» нежитлових приміщень на вул. Пимоненка, 10-А, загальною площею 238,00 кв. м, депутатом Київської міської ради ОСОБА_3. було запропоновано не застосовувати до зазначеного орендаря знижку орендної плати, передбаченої пунктом 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280. Київська міська рада прийняла рішення з урахуванням пропозиції ОСОБА_3 Відповідно до рішення Київської міської ради від 06.04.2017 № 140/2362 передбачається укладання договору оренди з ТОВ «Родинний центр реабілітації «Феміна» на користування нежитловими приміщеннями на вул. Пимоненка, 10-А, загальною площею 238,00 кв. м, з застосуванням орендної ставки у розмірі 10 % на весь термін оренди.

В подальшому, 21.06.2017 між відповідачем - 2, як орендодавцем, позивачем, як орендарем та Комунальним підприємством «Київська міська стоматологічна поліклініка», як балансоутримувачем було укладено договір № 2468 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від « 06» квітня 2017 року № 140/2362 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт, яке знаходиться за адресою: вулиця Пимоненка Миколи, буд. 10-А, для розміщення приватного закладу охорони здоров'я (медичний центр з фізичної реабілітації (фізіотерапії).

Відповідно до п. 2.1. договору об'єктом оренди є нежилі приміщення загальною площею 238,00 кв. м на 3 поверсі, згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

В п. 2.2. договору зазначено, що вартість об'єкта згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на "31" березня 2017 року становить за 1 кв. м. 16 512,61 грн. всього 3 930 000,00 грн.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від "21" квітня 2015 року N 415/1280, і становить без ПДВ: 137,61 грн. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку квітень 2017 року 32 750, 00 грн. без ПДВ.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п. 3.2. договору).

Сторони в п. 3.4. договору погоджено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу одній із сторін у разі зміни Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з п. 3.5., 3.6., 3.7. договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою, орендна плата сплачується на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 21.06.2017 до 19.06.2020 (п. 9.1. договору).

Пунктом 9.3. договору визначено, що усі зміни та доповнення до договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами.

В п. 2 розрахунку орендної плати по нежитловому приміщенню за адресою: м. Київ, вул. Миколи Пимоменка, 10-А, станом на квітень 2017 р. (додаток № 1 до договору) зазначено, що вартість об'єкта оренди, яке є частиною нежилого будинку (споруди) відповідно до висновку про вартість майна станом на 31.03.2017, виконано суб'єктом оціночної діяльності - ПП «Саната», що діє на підставі сертифіката складає 3 930 000, 00 грн. без ПДВ.

Причиною спору між сторонами стало неправомірне, на думку позивача, не застосування до нього при прийнятті рішення Київською міською радою від 06.04.2017 № 140/2362 пункту 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва».

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача - 1 про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 06.04.2017 № 140/2362 в частині не застосування до позивача орендної ставки, визначеної п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

Згідно положень ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній станом на 06.04.2017) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання (ч. 5 ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності").

Враховуючи наведене рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» є регуляторним актом органу місцевого самоврядування, який встановлює норми права та застосовується щодо невизначеного кола осіб, і є обов'язковим до виконання на відповідній території.

Пунктом 11 вказаного рішення було встановлено, що до 01 липня 2017 року, але не пізніше дати набуття чинності новою редакцією Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, для об'єктів оренди, дата оцінки яких встановлена після 01 вересня 2014 року, орендні ставки, визначені Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, застосовуються у розмірі 50 % встановленого обсягу, крім: ставок, визначених пунктами 1 - 5 таблиці 2 Методики (за винятком банків), погодинної орендної плати відповідно до пункту 6 Методики і орендної плати, визначеної за результатами конкурсу.

Рішенням від 08.02.2018 № 21/4085 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» було змінено орендні ставки за використання нерухомого майна територіальної громади та встановлено, що до 31.12.2018 орендні ставки, що визначені цим рішенням для видів діяльності визначених п. 11, 13, 17, 32, 33, 36, 38, 41, 48 таблиці 2, дата оцінки яких встановлена після 01.09.2014, застосовується у розмірі 70% від встановленого обсягу, крім орендної плати, визначеної за результатами конкурсу. Однак, не зважаючи на внесені в рішення від 21.04.2015 № 415/1280 зміни щодо відсотка орендної плати, спірним рішенням порушені права позивача, оскільки, в будь-якому випадку відсоток (50%), визначений п. 11 рішення від 21.04.2015 № 415/1280, як і відсоток у розмірі 70%, визначений Рішенням від 08.02.2018 № 21/4085 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» для визначення орендної плати має застосовуватись до позивача. Крім того, зміни були внесені після прийняття спірного рішення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Оцінка об'єкту оренди проведена станом на 31.03.2017, тобто після 01.09.2014, позивач не відноситься до категорії господарюючих суб'єктів, що визначені пунктами 1-5 таблиці 2 Методики, рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» є регуляторним актом (нормативно - правовим), що має виконуватися всіма суб'єктами правовідносин, які ним регулюються, в тому числі і Київською міською радою, відповідно прийняття рішення Київською міською радою від 06.04.2017 N 140/2362 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиному претенденту на право оренди» в частині не застосування до позивача орендної ставки, визначеної пунктом 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» не відповідає положенням чинного законодавства України, і порушує права позивача. Відповідно суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 06.04.2017 № 140/2362 в частині не застосування до позивача орендної ставки, визначеної п. 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 та задовольняє такі вимоги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 06.04.2017 N 140/2362 «Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиному претенденту на право оренди» в частині не застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родинний центр реабілітації «Феміна» (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 40, кв. 444; ідентифікаційний код 40289135) орендної ставки, визначеної пунктом 11 рішення Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва».

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Родинний центр реабілітації «Феміна» (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 40, кв. 444; ідентифікаційний код 40289135) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 23.04.2018

Суддя І.В.Усатенко