ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" квітня 2018 р. Справа № 911/3859/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс", 02121, місто Київ, Дарницький район, вулиця Колекторна, будинок 3

до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр", 08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Лісова, будинок 6-Г

про стягнення 139 289,61 грн. за договором №РЦ028025 від 01.11.2014

суддя Н.Г. Шевчук

секретар Н.С. Матраєва

за участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1 (дов. №19 від 01.12.2017);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 02.01.2018).

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" про стягнення 139289,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов'язку по оплаті товару, отриманого згідно договору поставки №РЦ028025 від 01.11.2014.

Ухвалою суду від 09.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 05.02.2018.

У звязку з відрядженням судді Шевчук Н.Г. з 05.02.2018 по 09.02.2018 судове засідання 05.02.2018 не відбулось та було перенесено на 22.02.18 згідно ухвали суду від 23.01.2018.

Ухвалою суду від 23.01.2018 призначено наступне підготовче засідання на 22.02.2018.

31.01.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № суду 2054/18) в якому заперечив проти позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 22.02.2018 оголошено перерву до 01.03.2018, про що представники сторін повідомлені особисто під підпис.

01.03.2018 відповідач подав заяву (вх. № суду 4377) про продовження підготовчого засідання на тридцять днів, яку судом було задоволено.

В судовому засіданні 01.03.2018 оголошено перерву до 15.03.2018, про що представники сторін повідомлені особисто під підпис.

Ухвалою суду від 01.03.2018 продовжено строк розгляду спору на тридцять днів по 11.04.2018.

Ухвалою суду від 15.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.04.2018.

В судовому засіданні 02.04.2018 оголошено перерву до 19.04.2018, про що представники сторін повідомлені особисто під підпис.

16.04.2018 позивач подав уточнюючий розрахунок позовних вимог (вх. № суду 7445/18), який судом залучено до матеріалів справи.

18.04.2018 відповідач подав контррозрахунок позовних вимог (вх. № суду 7596/18), який судом залучено до матеріалів справи.

Під час розгляду справи позивачем неодноразово подавались заяви про зменшення розміру позовних вимог у звязку з погашенням відповідачем суми основного боргу та проведення між сторонами взаємозаліку. Відповідно до останньої заяви про зменшення позовних вимог (вх. № суду 8315/18 від 26.04.2018) позивач просить стягнути з відповідача 20643,04 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 01.09.2016 по 01.10.2017 та 3994,02 грн. 3% річних за сукупний період з 06.09.2016 по 01.12.2017.

В звязку зі зменшенням розміру позовних вимог 22.02.2018 позивачем подано заяву вх. (№ суду 3762/18) про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

Згідно пункту 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що в даному випадку має місце нова ціна позову 24637,06 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

26.04.2018 відповідач подав уточнений контррозрахунок позовних вимог (вх. № суду 8334/18), який є ідентичним розрахунку позивача,доданому до заяви про зменшення позовних вимог (вх. № суду 8315/18 від 26.04.2018). Даний розрахунок залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 26.04.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

встановив:

01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс" (постачальник) та Дочірнім підприємством "Рітейл Центр" (покупець) укладено договір поставки №РЦ028025 (Договір, а. с. 19-24), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін узгоджених в Специфікації.

Товар поставляється постачальником у відповідності з замовленням покупця по асортименту, кількості та цінам в строк зазначений в замовленні. Замовлення можуть надаватись постачальникові письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятій для сторін. В будь-якому випадку прийняття замовлення постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) в погодженій сторонами формі. Постачальник зобовязується дотримуватись відповідності позицій в накладній позиціям в замовлені. Кожне замовлення повинно оформлюватися окремо накладною. Не допускається обєднання декількох замовлень в одну накладну та оформлення декількох накладних по одному замовленню (пункти 3.1. та 3.2. договору).

У відповідності до пунктів 5.1. та 5.2. Договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця. Приймання-передачі товару за кількістю та якістю здійснюється на складі покупця в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми. Загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яких була здійснена поставка товару.

Оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 45 (сорок пять) днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. При цьому сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500 гривень з кожного магазину (пункти 7.1.,7.8. та 7.9. Договору).

Відповідно до пункту 10.1. договору даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017.

На виконання умов договору позивач здійснював на користь відповідача поставки товару згідно підписаних та скріплених печатками сторін накладних (т.1 а. с. 25-11).

Відповідач здійснив оплату отриманого товару у повному розмірі, проте, з порушенням встановлених Договором поставки №РЦ028025 від 01.11.2014 строків, що відповідачем не спростовано.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору позивач здійснив нарахування 20643,04 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 01.09.2016 по 01.10.2017 та 3994,02 грн. 3% річних за сукупний період з 06.09.2016 по 01.12.2017 і звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 20643,04 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 01.09.2016 по 01.10.2017 та 3994,02 грн. 3% річних за сукупний період з 06.09.2016 по 01.12.2017 підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

В звязку зі зменшенням розміру позовних вимог 22.02.2018 позивачем подано заяву (вх. № суду 3762/18) про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Згідно з частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При поданні позовної заяви за розгляд майнової вимоги про стягнення 139289,61 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс" сплачено судовий збір в розмірі 2089,34 грн. згідно платіжного доручення №1114 від 01.12.2017.

Відповідно до останньої заяви про зменшення позовних вимог (вх. № суду 8315/18 від 26.04.2018) позивач просить стягнути з відповідача 20643,04 грн.

За розрахунком суду сума судового збору, що підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України в даному випадку становить 489,34 грн.

Решта судового збору в розмірі 1600 грн. відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" (08205, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Лісова, будинок 6-Г, ідентифікаційний код 38734018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс" (02121, місто Київ, Дарницький район, вулиця Колекторна, будинок 3 ідентифікаційний код 39375744) 20643 (двадцять тисяч шістсот сорок три) грн. 04 коп. інфляційних втрат, 3994 ( три тисячі девятсот девяносто чотири) грн. 02 коп. 3% річних та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс" (02121, місто Київ, Дарницький район, вулиця Колекторна, будинок 3 ідентифікаційний код 39375744) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 489 (чотириста вісімдесят девять) грн. 34 коп., сплачений згідно платіжного доручення №1114 від 01.12.2017.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 02.05.2018