ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2018

Справа № 910/23496/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Мельник К.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/23496/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт», м. Київ,

про стягнення 312 550,94 грн.,

без участі представників сторін у зв’язку з їх неявкою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» (далі – ТОВ «Е100 Україна») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт» (далі – ТОВ «Крафт»): 108 980,19 грн. основної заборгованості, яка утворилася у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 28.12.2010 №КОМ-80-06 (далі – Договір №КОМ-80-06); 66 418,20 грн. 15% річних; 137 152,55 грн. втрат від інфляції, а всього 312 550,94 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; запропоновано: - позивачу надати (направити) відповідь на відзив (за наявності) у строк не пізніше 02.02.2018; - відповідачу надати (направити) відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, у строк не пізніше 22.01.2018.

Позивач 25.01.2018 подав суду заяву, в якій заперечив щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2018 вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання у справі №910/23496/17 призначено на 22.02.2018; запропоновано: - відповідачу у строк до 14.02.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 21.02.2018 подати відповідь на відзив.

Судове засідання, призначене на 22.02.2018, не відбулось у зв’язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 підготовче засідання у справі призначено на 15.03.2018; запропоновано: - відповідачу у строк до 07.03.2018 подати суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; - позивачу у строк до 14.03.2018 подати відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 03.04.2018.

Частинами восьмою і дев’ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відмітками канцелярії суду на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучено конверти-повернення з адреси відповідача з відмітками відділення поштового зв’язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з інформацією з офіційного сайту публічного акціонерного товариства «Укрпошта»:

18.01.2018 відділення поштового зв’язку проставлено відмітку «Невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини» щодо поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором №785, а 17.02.2018 – «Невдала спроба вручення (повернення): закінчення встановленого терміну зберігання»;

03.03.2018 відділення поштового зв’язку проставлено відмітку «Невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини» щодо поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором №020, а 03.04.2018 – «Невдала спроба вручення (повернення): закінчення встановленого терміну зберігання»;

23.03.2018 відділення поштового зв’язку проставлено відмітку «Невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини» щодо поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором №088, а 03.04.2018 – «Невдала спроба вручення (повернення): закінчення встановленого терміну зберігання».

Разом з тим, станом на 19.03.2018 відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у зв’язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач 27.03.2018 подав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв’язку з відрядженням представника.

Частинами першою і другою статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Господарський суд міста Києва вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про відкладення розгляду справи оскільки ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2018 визначено, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не є обов'язковою, в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи по суті.

Суд, з’ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209 та 210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.12.2010 ТОВ «Е100 Україна» (комісіонер) і ТОВ «Крафт» (комітент) укладено Договір №КОМ-80-06, відповідно до пункту 1.1 якого комісіонер від свого імені за дорученням і за рахунок комітента, за винагороду укладає договори з нерезидентами про покупку для комітента послуг з організації придбання комітентом товарів і послуг в торгових точках мережі станцій за межами митної території України для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів комітента.

За визначенням договору, карта – ідентифікаційна плати стикова карта Е 100, яка є без документарною основою для здійснення угод, засобом ідентифікації комітента при отриманні ним товарів та/або послуг, а також технічним засобом обліку здійснених угод, але не є платіжним засобом.

Згідно з пунктом 3 параграфу 2 Договору №КОМ-80-06 передача карт покупцю здійснюється на основі акту приймання-передачі карт. Підписання сторонами акту приймання-передачі карт як користування покупцем картою для здійснення хоча б однієї угоди уповноважує фактичний вступ сторони в договірні відносини і розглядається в якості прийняття покупцем всіх умов договору.

Відповідно до пунктів 3 і 6 параграфу 3 Договору №КОМ-80-06 розрахунки за товари та послуги, відпущені за договором здійснюються в українських гривнях. Будь-які платежі за договором будуть проведені відповідачем згідно виставлених рахунків-фактур у формі безготівкого грошового переводу на банківський рахунок. Додаток до рахунку-фактури з реєстром всіх здійснених операцій одночасно є звітом комісіонера, відповідно до статті 1022 Цивільного кодексу України.

Пунктом 7 параграфу 3 Договору №КОМ-80-06 встановлено, що вартість товарів та послуг, отриманих і спожитих комітентом за межами митної території України, не включають ПДВ.

Вартість товарів та послуг по даному договору зазначається комісіонером у рахунках-фактурах і вважається прийнятою комітентом, якщо комісіонер протягом 15 календарних днів, рахуючи від дати рахунку-фактури, не отримав від комітента письмових заперечень по даному рахунку-фактури (пункт 8 параграфу 3 Договору №КОМ-80-06).

Згідно з пунктом 2 Додатку №1 до Договору №КОМ-80-06 розрахункові періоди: перший з 1 числа по 15 число місяця та другий з 16 числа по останній день поточного місяця, 30, 31 число або 28, 29 число в лютому.

Відповідно до пункту 10 параграфу 3 Договору №КОМ-80-06 в останній день розрахункового періоду продавець виставляє покупцю рахунок-фактуру за угодами в системі Е100, врахованими з використання виданих покупцю карток.

Пунктом 6 Додатку № 1 до Договору №КОМ-80-06 встановлено, що строк оплати рахунків-фактур по договору: останній день місяця (30, 31 число або 28, 29 число в лютому) в якому виставлений рахунок-фактура, за перший розрахунковий період і 15 число місяця, наступного за місяцем, в якому виставлений рахунок за другий розрахунковий період.

Згідно з пунктом 6 параграфу 2 Договору №КОМ-80-06 комітент заявляє, що будь-яка особа фактичний пред’явник карти, виданої на підставі договору комітенту є уповноваженим представником покупця. Контроль над використанням карт уповноваженими особами покупця покладається винятково на покупця.

Відповідно до пункту 11 параграфу 3 Договору №КОМ-80-06 комітент має право безоплатно отримувати через мережу Інтернет за електронною адресою: www.e100.ua деталізовані розшифрування всіх угод, здійснених в розрахунковому періоді, в т.ч. наступні дані: номери карток; дати отримання товарів/послуг; назву АЗС; кількість товарів та послуг.

Статтею 1011 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з частинами першою і третьою статті 1012 Цивільного кодексу України, договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що позивачем на виконання договору №КОМ-80-06 було передано відповідачу в користування пластикові картки Е100, що підтверджується актами приймання-передачі карт від 28.12.2010 та від 24.11.2011, підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору, які містяться в матеріалах справи.

За період з вересня по жовтень 2013 року заборгованість відповідача за отриманими товарами та послугами у Системі Е100 в межах договору №КОМ-80-06 становить 108 980,19 грн., що підтверджується рахунками на оплату з деталізаціями до них, та виписками з рахунка позивача, які підтверджують часткову сплату відповідачем заборгованості.

Крім того, сторонами було укладено договір поставки №80-06, за умовами якого:

- Договором №80-06 продавець забезпечує покупцю можливість використання карт для придбання товарів та/або послуг на автозаправних станціях і пунктах дорожнього сервісу, що знаходяться на території України (мережа станцій) (пункт 1 параграфу 1 Договору №80-06);

- передача карт покупцю здійснюється на підставі акта приймання-передачі карт; підписання сторонами акта приймання-передачі карт так само як користування покупцем картою для здійснення хоча б однієї угоди засвідчує фактичний вступ сторін у договірні відносини і розглядає як прийняття покупцям всіх умов Договору №80-06 (пункт 3 параграфу 2 Договору №80-06);

- за Договором №80-06 покупець має право використовувати карту для придбання в мережі станцій товарів і послуг без обмежень за кількістю, за винятком кількості придбаного дизельного палива на добу (24 години) на одну карту; добовий ліміт дозволеного до придбання дизельного палива буде регулюватися сторонами в Додатку № до Договору№80-06 (пункт 1 параграфу 3 Договору №80-06);

- умови оплати товарів і послуг, операції з придбання яких враховуються з використанням виданих покупцю карт, в частині, що не врегульована даним параграфом, будуть регулюватися сторонами в Додатку №1 до Договору№80-06 (пункт 2 параграфу 3 Договору №80-06);

- в останній день кожного розрахункового періоду продавець виставляє покупцю рахунок-фактуру за операціями в системі Е100, врахованим з використанням виданих покупцеві карт (пункт 7 параграфу 3 Договору №80-06);

- у зв'язку з тим, що в окремих випадках учасники системи Е100 допускають прострочення в наданні продавцю інформації про вчинені з використанням карт угодах, рахунок-фактура продавця за певні розрахункові періоди може не містити повних даних про кількість та вартість отриманих покупцем товарів і послуг за такий період; за мірою надходження інформації від учасників системи Е100 продавець включає інформацію про здійснені угоди, надану з запізненням, в рахунок-фактуру за розрахунковий період, протягом якого ця інформація була надана продавцю (пункт 8 параграфу 3 Договору №80-06);

- Договір №80-06 вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2011, а в частині розрахунків – до їх повного врегулювання (пункт 1 параграфу 8 Договору №80-06);

- у випадку, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору №80-06 жодна із сторін не заявить про свій намір припинити відносини, дія Договору №80-06 пролонгується строком на один рік на тих же умовах (пункт 2 параграфу 8 Договору №80-06).

Додатком №1 до Договору №80-06 сторони визначили таке:

- покупець має право, на умовах Договору №80-06, використовувати карту для придбання в мережі станцій 1 500 літрів дизельного палива на добу (24 години) на одну карту (пункт 1 Додатка №1 до Договору №80-06);

- розрахункові періоди за Договором №80-06: перший - з 01 по 15 число місяця; другий - з 16 по останнє число місяця (30, 31 число або 28, 29 в лютому) (пункт 2 Додатку №1 до Договору №80-06);

- порядок розрахунків за Договором №80-06 – відстрочка платежу (пункт 3 Додатка №1 до Договору №80-06);

- рахунок-фактура виставляється продавцем в останній день кожного розрахункового періоду (пункт 4 Додатка №1 до Договору №80-06);

- строк оплати рахунку-фактури за Договором №80-06: останній день місяця (30, 31 число або 28, 29 в лютому), в якому виставлено ??рахунок-фактуру, за перший розрахунковий період, і 15 число місяця, наступного за місяцем, в якому виставлено ??рахунок-фактуру, за другий розрахунковий період (пункт 5 Додатки №1 до Договору №80-06).

За період роботи сторін, відповідно до виставлених рахунків за період з 2011 року по 2013 рік та банківської виписки з рахунка позивача за період з 28.12.2010 по 03.07.2017 сума реалізації за договором комісії становить 4 938 173,99 грн., а за договором поставки – 200 805,96 грн., разом реалізовано 5 138 979,35 грн., сума оплат – 5 029 999,16 грн.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 108 980,19 грн. і підлягає стягненню з відповідача.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 66 418,20 грн. 15% річних і 137 152,55 грн. втрат від інфляції.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно з листом Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Відповідно до пункту 13 параграфу 3 Договору №КОМ-80-06 у випадку невиконання або неналежного виконання покупцем свого обов’язку з оплати рахунків у встановлені додатком №1 строки, комітент зобов’язується оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п'ятнадцять відсотків річних, рахуючи з дня наступного за днем в який повинна була надійти оплата.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок сум 15% річних і втрат від інфляції та періодів їх нарахування і встановлено, що він правильний.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 66 418,20 грн. 15% річних і 137 152,55 грн. втрат від інфляції.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт» (04070, м. Київ, вул. Братська, буд. 6; ідентифікаційний код 25474845) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» (03179, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 123; ідентифікаційний код 37311364): 108 980 (сто вісім тисяч дев’ятсот вісімдесят) грн. 19 коп. основної заборгованості; 66 418 (шістдесят шість тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 20 коп. 15% річних; 137 152 (сто тридцять сім тисяч сто п’ятдесят дві) грн. 55 коп. втрат від інфляції і 4 688 (чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн. 26 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.04.2018.

Суддя            В.О. Демидов