Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/64/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства "Прикарпаття і К", вул. Бульвар Південний, 35 А, 5 поверх, м. Івано-Франківськ,76010

до відповідача: Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України, вул. Гетьмана Мазепи, 144,м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в сумі 160654, 23 грн та повернення майна

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №012-с від 30.01.2018),

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність № б/н від 12.02.2018)

від відповідача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність №б/н від 12.02.2018)

,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство "Прикарпаття і К" звернулось в суд із позовом до Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України про стягнення заборгованості та повернення майна, згідно договору про участь у будівництві від 24.05.2013 із Змінами від 09.01.2014 та 21.05.2015.

Ухвалою від 26.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 20.02.2018, в якому судом оголошено перерву до 07.03.2018, за наслідками якого підготовче судове засідання відкладено на 22.03.2018.

Ухвалою суду від 22.03.2018 задоволено заяву позивача вх.№4310/18 про залишення позову в частині стягнення 278802,00 грн вартості виконаних робіт без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та зазначив, що відповідач в порушення норм договору про участь у будівництві від 24.05.2013 не оплатив виконані та прийняті підрядні роботи, обов"язок по оплаті яких виник на підставі Змін від 21.05.2015 до договору про участь в будівництві від 24.05.2013 та всупереч вимог ст.512, 697 ЦК України не оплатив і не повернув придбаний для нього транспортний засіб.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов та вказали, що згідно договору про участь у будівництві від 24.05.2013 сторони погодили, що позивач - Генпідрядник -інвестор зобов"язався безоплатно передати відповідачу - Замовнику роботи, визначені п.3.3.1 -.3.3.7 договору та згідно п.3.3.25 Змін до договору про участь у будівництві від 21.05.2015 позивач придбав для відповідача та передав останньому, а Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України безоплатно прийняла у власність та на баланс транспортний засіб, тому обов"язок по оплаті виконаних робіт та транспортного засобу відсутній, а позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними.

Позивачем відповідь на відзив не подано.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В частині позовних вимог про стягнення 278802,00 грн вартості виконаних робіт судом ухвалою від 22.03.2018 задоволено заяву позивача вх.№4310/18 про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем зазначено, що сторони не погодили об"єми виконаних робіт та замовник не прийняв будівельні роботи, зазначені в ОСОБА_4 №159-0-1-1.

Предметом позову є вимога приватного підприємства "Прикарпаття і К" до Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України про стягнення заборгованості в сумі 160654,23 грн та повернення транспортного засобу.

Як стверджує позивач, підставою позову є невиконання Івано-Франківською обласною організацією Товариство сприяння обороні України договору про участь у будівництві від 24.05.2013 із Змінами від 21.05.2015.

24.05.2013 між Івано-Франківською обласною організацією Товариством сприяння обороні України - Замовником та приватним підприємством "Прикарпаття і К" - Генпідрядником-Інвестором укладено договір про участь у будівництві (далі- договір).

Згідно п.1.1.договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Замовник надає Генпідряднику-Інвестору дозвіл для будівництва Об"єкта на належній йому земельній ділянці, а також всю наявну документацію на будівництво Об"єкта, а Генпідрядник-Інвестор за цим договором зобов"язується здійснити власними та/або залученими силами і засобами будівництво Об"єкта, ввести його в експлуатацію та виконати перед Замовником визначені цим договором зобов"язання щодо проведення ремонтних робіт адміністративного будинку на вул. Гетьмана Мазепи,144 в м.Івано-Франківську в розмірі та в строки, передбачені цим договором.

Адміністративний будинок: чотирьох поверховий корпус комітету Івано-Франківської обласної організації ТСО України, що розташований за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Гетьмана Мазепи,144 , який належить Замовнику на праві власності, що посвідчено Свідоцтвом про право власності, яке видано на підставі рішення міськвиконкому від 09.12.1969 року за №596/1 (п.1.4 договору).

Розділом 3 договору сторони визначили права та обов"язки. Так, пунктом 3.1 договору Замовник, зокрема зобов"язався надати Генпідряднику-Інвестору дозвіл для будівництва Об"єкта та будівельний майданчик, в межах належної йому земельної ділянки та площею, необхідною для здійснення підготовчих робіт та проведення капітального будівництва Об"єкта; всіма можливими засобами сприяти Генпідряднику-Інвестору в усіх його діях, пов"язаних із виконанням функцій забудовника будівництва та на його письмовий запит надавати необхідні документи, пов"язані із виконанням даного договору, у строк до трьох календарних днів; належним чином та у встаановлені чинним законодавством і договором строки виконувати функції Замовника будівництва, що визначені договором та виконувати умови самого договору; забезпечити Генпідряднику-Інвестору вільний доступ до приміщення адміністративного будинку, для можливості виконання Генпідрядником-Інвестором власних договірних зобов"язань; прийняти від Генпідрядника-Інвестора роботи, виконані останнім на виконання умов договору.

Відповідно до п.3.3. договору Генпідрядник-Інвестор зобов"язався власними силами та за власні кошти:

- п.п.3.3.1- 3.3.2. до кінця II кварталу 2013 року, за власні кошти провести проектно-пошукові роботи на будівництво автономної котельні на твердому паливі для забезпечення теплопостачання адмінбудинку та забезпечити розроблення проектної документації на будівництво вказаної котельні, погодити її в установленому законом порядку з відповідними інстанціями та отримати всі необхідні дозвільні документи, для її будівництва;

- п.п.3.3.3. побудувати котельню, ввести її в експлуатацію та провести її пуско-наладку не пізніше жовтня 2013 року;

- п.п.3.3.4. замінити 100% вікон адміністративного будинку на металопластикові поетапно (до 01 жовтня 2013 на другому поверсі, до 15 жовтня 2014 усі решта вікон);

- п.п.3.3.6. здійснити влаштування теплоізоляції, фарбування та оздоблення фасаду адміністративного будинку до 30 жовтня 2015 року.

Згідно п.п.3.3.7. договору об"єми робіт та матеріали перелічені в підпунктах 3.3.4.-3.3.6. договору передбачені кошторисом, який підписується Замовником та Генпідрядником-Інвестором та є невід"ємною частиною даного договору.

Генпідрядник-Інвестор у відповідності до п.п.3.3.8. договору зобов"язався безоплатно передати Замовнику роботи, перелічені пунктами 3.3.1-3.3.7договору.

Розділом 4 сторони погодили порядок розподілу результатів господарської діяльності, відповідно до п.4.1 якого, за виконання власних договірних зобов"язань Замовник отримує:

котельню необхідної потужності для забезпечення теплопостачання адміністративного будинку; роботи по утепленню фасаду адміністративного будинку; роботи по ремонту каналізаційної системи адміністративного будинку; роботи по влаштуванню металопластикових вікон на адміністративному будинку.

Згідно п.4.2 сторони погодили, що за виконання власних договірних зобов"язань згідно умов даного договору Генпідряднику-Інвестору після введення Об"єкта в експлуатацію переходить у власність новозбудований Об"єкт в цілому.

Генпідрядником-Інвестором виконано підрядні роботи на умовах договору про участь у будівництві від 24.05.2013 та у межах, визначених договірною ціною та Локальним кошторисом з розрахунком договірної ціни №1 (а.с.19-28), що підтверджується підписаними 29.01.2015 представниками сторін та скріпленими печатками ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (а.с. 46-58).

21.05.2015 сторони внесли Зміни до договору про участь у будівництві від 24.05.2013, зокрема пункт 3.3 договору доповнили пунктами 3.3.21-3.3.24, згідно яких продовжили строк виконання робіт до 01 липня 2015 та кінця 2016 року відповідно.

Пунктом 3.3.25 сторони визначили обов"язок Генпідрядника-Інвестора в строк до 30.05.2015 року придбати для Замовника транспортний засіб марки BMW модель X5, випуску 2004 року, шасі (кузов, рама) WBAFA11040LT52120, реєстраційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_4 21.05.2015 підписано тристоронній ОСОБА_4 приймання-передачі транспортного засобу, який свідчить про виконання Генпідрядником-Інвестором обов"язку, визначеного п.п.3.3.25 Змін до договору про участь у будівництві.

09.01.2018 позивач звернувся до відповідача із вимогою про оплату виконаних підрядних робіт у сумі 439456,23 грн та повернення автомобіля до 20 січня 2018 року(а.с.65). Відповідачем вимогу отримано 12.01.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.66), проте відповіді позивачу не надано, вимоги не виконано.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як визначено у частинах 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (Ст. 627 ЦК України).

Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови.

Зміст договору, згідно ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

ОСОБА_4 мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Із правового аналізу укладеного між сторонами договору, суд встановив, що за своєю правовою природою зазначений договір є змішаним договором, тобто містить у своєму складі елементи договору підряду та інвестиційного договору, а тому до правовідносин, що виникли між сторонами за цим договором слід застосовувати відповідні статті Цивільного кодексу України та Закону України "Про інвестиційну діяльність" .

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду (ст.875 ЦК України) підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ч.1 ст. 879 ЦК України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно ч.4 згаданої вище статті, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Предметом інвестиційного договору є інвестиція у будь-якій незабороненій законодавством України формі. Це можуть бути передбачені законодавством форми інвестицій та інвестиційної діяльності: інноваційна діяльність; капітальні вкладення в основні фонди; корпоративна форма; лізинг; придбання не забороненого законами України рухомого та нерухомого майна; створення підприємств, що повністю належать інвестору, чи придбання останнім у власність діючого підприємства повністю; придбання майнових прав. Предметом такого договору також можуть бути дії, послуги тощо, які надаються (виконуються) учасниками інвестиційної діяльності та спрямовані на забезпечення інвестування.

За приписами ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На виконання умов договору про участь у будівництві від 24.05.2013, Генпідрядником-Інвестором виконано підрядні роботи у межах, визначених договірною ціною та Локальним кошторисом з розрахунком договірної ціни №1 (а.с.19-28), що підтверджується підписаними 29.01.2015 представниками сторін та скріпленими печатками ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (а.с. 46-58).

Суд прийшов до висновку, що сторони п.3.3.8. договору погодили обов"язок позивача безоплатно передати Замовнику роботи, перелічені пунктами 3.3.1-3.3.7 договору, Змін щодо порядку оплати сторони до договору не вносили, тому підстави для стягнення вартості виконаних підрядних робіт у суду відсутні.

Заперечення позивача щодо протилежного судом розцінюється критично. В судовому засіданні представник позивача стверджував, що безоплатно, згідно умов договору мало бути збудовано і фактично збудовано лише приміщення котельні, проте документальних доказів виконання проектно-пошукових робіт, робіт із розроблення проектної документації та будівництва котельні суду не подано.

Крім того, твердження про те, що Змінами до договору від 21.05.2015 змінено порядок оплати за виконані роботи не відповідає дійсності, оскільки сторонами лише доповнено п.3.3 договору підпунктами 3.3.21-3.3.26, якими продовжено строк виконання робіт на підставі локальних кошторисів.

Також суд не знаходить достатніх правових підстав розцінити посилання представника позивача на Зміни до договору, як на підставу для оплати, в яких є посилання на Локальні кошториси №2-1-1/1 (а.с.32-35), №2-1-1/2 (а.с.36-39), №2-1-1/3 (а.с.40-43), оскільки роботи виконані 29 січня 2015 року, про що свідчать підписи на складених двосторонніх ОСОБА_4 приймання виконаних будівельних робіт, в той час як Зміни до договору сторони внесли 21 травня 2015 року, а Локальний кошторис у ОСОБА_4 згадується за №2-1-1, який у матеріалах справи відсутній. Інших договорів підряду, як вбачається із пояснень представників сторін у судовому засіданні, не укладалося.

Щодо вимоги про повернення майна, слід зазначити наступне.

21.05.2015 року сторонами підписано тристоронній ОСОБА_4 приймання-передачі транспортного засобу, який свідчить про виконання Генпідрядником-Інвестором обов"язку, визначеного п.п.3.3.25 Змін до договору про участь у будівництві.

Згідно п.2 зазначеного вище ОСОБА_4, ОСОБА_5О, як директор ПП "Прикарпаття і К" підписуючи даний акт стверджує, що на виконання пункту 3.3.25 Змін до договору від 21.05.2015, які були підписані між ПП "Прикарпаття і К" та Івано-Франківською обласною організацією ТСО України ОСОБА_4 2 сплатила ОСОБА_1 як представнику ОСОБА_6, кошти за транспортний засіб марки BMW моделі X5, випуску 2004 року, шасі WBAFA11040LT52120, в обумовленій сторонами сумі. Приймаючи до уваги пункти 1та 2 цього ОСОБА_4 1 передала у власність ОСОБА_4 3, а ОСОБА_4 3- відповідач безоплатно прийняла у власність та на баланс транспортний засіб марки BMW моделі X5, випуску 2004 року, колір чорний, шасі WBAFA11040LT52120.

Оцінюючи в системному аналізі п.п.3.3.25 Змін до договору про участь у будівництві від 21.05.2015 та ОСОБА_4 приймання-передачі транспортного засобу від 21.05.2015, суд приходить до висновку про відсутність обов"язку відповідача щодо оплати транспортного засобу, оскільки сторони, які є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору не передбачили такого обов"язку.

Суд не може погодитися із доводами позивача про те, що останній згідно ст. 512 ЦК України став новим кредитором для відповідача, оскільки зазначеною статтею визначено умови такої заміни, які не узгоджуються із правовідносинами, що склалися між сторонами. Крім того, відповідно до ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов"язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин на підставі якого виникло зобов"язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Позивач доказів укладення правочину щодо заміни кредитора у зобов"язанні не надав.

З наведеного в сукупності, у суду відсутні підстави для висновку про заміну у спірних правовідносинах кредитора у зобов'язанні за правилами, що викладені у ст.ст. 512 -517 ЦК України.

Також на думку суду, ст. 697 ЦК України не підлягає до застосування, оскільки між сторонами спору не існувало зобов"язань за договором купівлі - продажу, в матеріалах справи такі докази відсутні; із пояснень представників сторін у судовому засіданні вбачається, що сторонами договір купівлі-продажу транспортного засобу не укладався.

Договір про участь у будівництві укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України). Договір про участь у будівництві із Змінами укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, що відповідає приписам статей 207, 208 ЦК України; погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого договору є обов'язковим. Згідно ст. 204 ЦК України, договір про участь у будівництві із Змінами є правомірним правочином, так як іншого (розірвання, припинення, скасування цього договору) сторонами суду не представлено.

Зважаючи на те, що укладений між сторонами договір від 24.05.2013 року із Змінами від 21.05.2015 містить елементи інвестиційного договору, суд розцінює безоплатність виконання робіт та передачу майна як інвестицію, якою, згідно ч.1ст.1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності) про що свідчить досягнута сторонами домовленість у п.4.2 договору -за виконання власних договірних зобов"язань згідно умов даного договору Генпідряднику-Інвестору після введення Об"єкта в експлуатацію переходить у власність новозбудований Об"єкт в цілому.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться(ч.1 ст.526 ЦК України). Стаття 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона, згідно ст.74 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства України та умови договору, суд дійшов до висновку про те, що позивач не довів підставності та обґрунтованості позовних вимог, не підтвердив їх документальними доказами, тому у задоволенні позову належить відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст.129, 130 ГПК України покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до 124, 129 Конституції України, керуючись статтями 73, 74, 129, 130, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові приватного підприємства "Прикарпаття і К" до Івано-Франківської обласної організації Товариства сприяння обороні України про стягнення заборгованості в сумі 160654,23 грн та повернення майна - транспортного засобу марки BMW моделі X5, випуску 2004 року, шасі (кузов, рама)WBAFA11040LT52120 - відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.04.2018

Суддя Максимів Т.В.