РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 Справа № 910/385/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфо Транс Сервіс"

до Приватного акціонерного товариства "АСК "Інго Україна"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автогарант Маркет"

про стягнення 9 919,39 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфо Транс Сервіс" (далі - ТОВ "Інфо Транс Сервіс", позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "АСК "Інго Україна" (далі - ПрАТ "АСК "Інго Україна", відповідач) про стягнення витрат на усунення недоліків неякісно проведених відновлювальних робіт та упущеної вигоди у сумі 29 169,39 грн.

Свої позовні вимоги ТОВ "Інфо Транс Сервіс" обґрунтовує тим, що за договором фінансового лізингу № 4198-05/02/16-Н від 02.02.2016 р., укладеним з ТОВ «Український лізинговий фонд», у власність позивача перейшов транспортний засіб марки «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що був застрахований у ПрАТ "АСК "Інго Україна" (відповідач). Проте, останній, як страховик майнових інтересів, не здійснив належного контролю за виконанням ремонтно-відновлювальних робіт спеціалізованою ремонтною майстернею - ТОВ «Автогарант Маркет» вказаного автомобіля, пошкодженого у ДТП, внаслідок чого позивач був вимушений за власний кошт усунути виявлені недоліки ремонту та нести фінансові втрати. Отже, враховуючи, що пошкоджений автомобіль був застрахований відповідно до договору добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р. у ПрАТ "АСК "Інго Україна", позивач звернувся до суду за відшкодуванням понесених матеріальних витрат та упущеної вигоди, пов'язаної із відсутністю можливості здійснювати експлуатацію автомобіля.

У позові ТОВ "Інфо Транс Сервіс" просило суд стягнути з ПрАТ "АСК "Інго Україна" витрати на усунення недоліків ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 9 919,39 грн. та упущену вигоду у сумі 19 250,00 грн., а всього - 29 169,39 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.02.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автогарант Маркет" (далі - ТОВ "Автогарант Маркет").

До початку першого судового засідання у справі, від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "Інфо Транс Сервіс" просить стягнути з відповідача витрати по усуненню недоліків неякісно проведених ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 9 919,39 грн. Вказана заява була подана із додержанням вимог ст. 46 ГПК України, а тому прийнята судом до розгляду. Також позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог (від 06.03.2018 р.), яка судом розцінена як додаткові пояснення до позову та прийнята до уваги під час розгляду справи.

Представник відповідача, у строк, визначений законом, подав до суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що страхувальником за договором добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р. є інша особа - ТОВ «Український лізинговий фонд», якій страховик і виплатив страхове відшкодування за страховим випадком (дорожньо-транспортною пригодою), вважав, що будь-яких зобов'язань у ПрАТ "АСК "Інго Україна" перед позивачем немає, просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - ТОВ "Автогарант Маркет" у строк, визначений судом, письмові пояснення стосовно заявленого позову не надала, позиція третьої особи щодо цього позову суду невідома.

Вивчивши надані сторонами заяви по суті позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору фінансового лізингу № 4198-05/02/16-Н від 02.02.2016 р., укладеного між ТОВ "Інфо Транс Сервіс" (лізингоодержувач) та ТОВ «Український лізинговий фонд» (лізингодавець), у користуванні (лізингу) ТОВ "Інфо Транс Сервіс" перебував автомобіль марки «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Майнові інтереси ТОВ «Український лізинговий фонд» пов'язані з володінням і розпорядженням наземним транспортним засобом, зокрема, автомобілем марки «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до договору добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р. були застраховані ПрАТ "АСК "Інго Україна". Вигодонабувачем за вказаним договором визначений був страхувальник - ТОВ «Український лізинговий фонд», а страховим випадком за договором страхування сторони погодили, зокрема, пошкодження, знищення транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (загальний розділ договору страхування).

З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2016 р. у місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у відповідача автомобіля, який належав ТОВ «Український лізинговий фонд», під керуванням водія ОСОБА_1, а також автомобіля "Джілі", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Опель", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Форд" (передня права частина автомобіля (передній бампер та переднє праве крило)).

12.08.2016 р. сертифікованим СТО - ТОВ «Автогарант Маркет» був проведений огляд пошкодженого автомобіля марки «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за результатами якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Форд", внаслідок ДТП, був визначений у сумі 9 921,52 грн. та відповідачу був виставлений рахунок-фактура № ККК00002707/ККС00002618 від 12.08.2016 р. на вказану суму.

У подальшому, платіжним дорученням № 6044 від 17.08.2016 р. згідно зі страховим актом № 142907 від 15.08.2016 р. ПрАТ "АСК "Інго Україна" відшкодував страхувальнику (ТОВ «Український лізинговий фонд») матеріальний збиток у сумі 8 901,02 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на замовлення ПрАТ "АСК "Інго Україна" спеціалізованою ремонтною майстернею - ТОВ "Автогарант Маркет" були проведені ремонтно-відновлювальні роботи пошкодженого 10.08.2016 р. у ДТП автомобіля марки "Форд", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на суму 6 537,70 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № КК30001923/ККН00001791 від 03.01.2017 р.

Отже, суд вважає, що відповідно до умов договору добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р. страховик - ПрАТ "АСК "Інго Україна" виконав свої зобов'язання перед своїм страхувальником - ТОВ «Український лізинговий фонд», у зв'язку з настанням страхового випадку.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що оскільки він набув права власності на вказаний транспортний засіб (автомобіль марки «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1), що підтверджується актом про передачу ТОВ «Український лізинговий фонд» права власності від 17.02.2017 р., він, як власник, вказаного автомобіля вважає неналежним виконання ТОВ «Автогарант Маркет» відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, тому ним було прийнято рішення про самостійне усунення недоліків за наслідками проведеного 03.01.2017 р. ТОВ «Автогарант Маркет» ремонту.

Так, позивач самостійно звернувся до ФОП ОСОБА_4 для здійснення додаткових відновлювальних робіт. Згідно з актом наданих послуг № 012/17 від 14.04.2017 р. вартість виконаних додаткових робіт склала 9 919,39 грн., яка на думку позивача, має бути відшкодована ПрАТ "АСК "Інго Україна", як страховиком автомобіля марки «Форд» за договором добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р.

Проте, вирішуючи спір по суті та перевіряючи такі доводи, суд не погоджується з позицією позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про страхування" страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України.

Частиною 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Судом вже встановлено, що договір добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р., за яким був застрахований пошкоджений автомобіль «Форд», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був укладений ПрАТ "АСК "Інго Україна" зі страхувальником - ТОВ «Український лізинговий фонд», при цьому вигодонабувачем за цим договором страхування визначений також ТОВ «Український лізинговий фонд», про що зазначено у загальних положеннях договору страхування, що також не заперечувалось сторонами.

Отже, страхувальником та вигодонабувачем за вказаним договором страхування є одна і та ж юридична особа - ТОВ «Український лізинговий фонд», а як вже зазначалось судом, свій обов'язок за договором страхування ПрАТ "АСК "Інго Україна" перед страхувальником (ТОВ «Український лізинговий фонд») у зв'язку з настанням страхового випадку 10.08.2016 р. виконало у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 994 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про страхування" права та обов'язки страхувальника можуть перейти до третіх осіб, іншої фізичної чи юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не передбачено договором страхування. Як встановлено судом, страхувальник - ТОВ «Український лізинговий фонд» (який є одночасно вигодонабувачем) своїх прав та обов'язків позивачу не передавав, також не надавав такої згоди на перехід прав та обов'язків за договором страхування до ТОВ "Інфо Транс Сервіс" і страховик (відповідач). Будь-яких змін у цій частині до договору добровільного страхування № 250517342.16 від 15.02.2016 р. сторонами не вносились.

За таких обставин, суд вважає, що позивач (ТОВ "Інфо Транс Сервіс") не є належним позивачем у справі, оскільки договір страхування з ПрАТ "АСК "Інго Україна" він не уклав та не мав із ним договірних відносин страхування, отже, й підстав для відшкодування витрат на користь ТОВ "Інфо Транс Сервіс" за ремонтно-відновлювальні роботи у сумі 9 919,39 грн., які були проведені позивачем на власний розсуд, немає.

Усі інші доводи позивача щодо неналежного виконання ремонтних робіт, їх якості та недоліків, суд відхиляє, оскільки вони не впливають на правильність вирішення спору внаслідок відсутності у позивача відповідних прав та обов'язків за договором страхування.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ТОВ "Інфо Транс Сервіс" до ПрАТ "АСК "Інго Україна" необхідно відмовити, як у недоведеному та безпідставному.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 202, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфо Транс Сервіс" до Приватного акціонерного товариства "АСК "Інго Україна", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогарант Маркет" про стягнення 9 919,39 грн.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.