УХВАЛА

м. Київ

18.04.2018Справа № 910/6435/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши скаргу Національного банку України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до Національного банку України про стягнення 18 358,83 грн., за участю представників заявника (боржника) - Голєва Ю.В., довіреність №18-0014/18753 від 03.04.2018 року, стягувача - Німченко Л.М., довіреність №17-6/09-22/8 від 12.01.2018 року, відділу ДВС - Бігдан А.В., довіреність №3929/20.3-03 від 29.12.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 18 358,83 грн. коштів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.06.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з Національного банку України на користь Київського міського центру зайнятості 18 358 грн. 83 коп. коштів, стягнуто з Національного банку України в дохід спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1 600, 00 грн.

12.03.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Національного банку України надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2018 року скаргу Національного банку України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України було залишено без руху.

23.03.2018 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2018 року розгляд скарги призначено на 11.04.2018 року.

10.04.2018 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України через канцелярію суду надано відзив на скаргу, в якому він просив в задоволенні скарги відмовити з тих підстав, що Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 року №512/5 прямо передбачено підвідомчість виконання рішень відносно боржника саме Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України.

11.04.2018 року представником стягувача в судовому засіданні надано письмові пояснення на скаргу.

11.04.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.04.2018 року.

16.04.2018 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України через канцелярію суду надано додаткові пояснення.

Заслухавши пояснення представників заявника, стягувача, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, розглянувши подану скаргу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.02.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №910/6435/17 від 17.07.2017 року ВП №55817930 відносно боржника - Національного банку України.

Суд вважає такі дії органу Державної виконавчої служби неправомірними з огляду на наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Національний банк України є органом державної влади.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Абзацом 2 підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» і пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

За змістом абзацу 3 пункту 2 Порядку у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно з пунктом 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Міністерства фінансів України, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, державні виконавці позбавлені можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими боржниками є державні органи, державні підприємства, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, що належать до комунальної власності, тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Тому, державний виконавець в таких випадках зобов'язаний повернути виконавчий документ стягувачеві.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №3-317гс15 від 24.06.2015 року.

За таких обставин дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 16.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55817930 є незаконними.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, господарський суд за результатами розгляду скарги може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи встановлені судом порушення прав та інтересів боржника у справі як сторони виконавчого провадження, доводи скаржника визнаються судом законними та обґрунтованими, а вимоги скарги Національного банку України про визнання неправомірними рішення та дій державного виконавця щодо винесення постанови від 16.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55817930, визнання неправомірною та скасування вищезазначеної постанови і зобов'язання державного виконавця повернути стягувачу наказ №910/6435/17 від 17.07.2017 року такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 232-235, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Національного банку України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України задовольнити повністю.

Визнати неправомірними рішення та дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 16.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55817930.

Визнати неправомірною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 16.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження №55817930.

Зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України повернути Київському міському центру зайнятості наказ №910/6435/17 від 17.07.2017 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя С.О.Чебикіна