РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/2566/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Центр Континент" (вул. Якуба Коласа, буд. 10, м. Київ, 03146)

До Приватного підприємства "ЛІКОМ» (пров. Радищева, буд.3, м. Київ, 03124)

про стягнення 9 274,96 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Центр Континент" (далі - позивач) подало до господарського суду міста Києва позовну заяву від 27.02.2018 до Приватного підприємства "ЛІКОМ" про стягнення 9 274,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням своїх зобов'язань за Договором № Л-12/1 про надання послуг від 01.07.2013, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з оплати наданих послуг у розмірі 9 274,96 грн..

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №910/2566/18. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

29.03.2018 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

11.04.2018 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

В межах співпраці між ТОВ «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР «КОНТИНЕНТ» і ПП «ЛІКОМ» (поставка/маркетинг) був укладений Договір №Л-12/1 від 01.07.2013 р. разом із Протоколом розбіжностей від 01.07.2013 р., що визначав співпрацю щодо товару Відповідача.

Відповідно до даного Договору Позивач зобов'язаний надати Послуги, і згідно п. 1.4 Договору - під терміном «Послуги» Сторони домовились розуміти створення умов для збільшення обсягів реалізації Продукції шляхом створення сприятливих умов для реалізації Продукції, збільшення обізнаності споживачів про Продукцію, що продається Постачальником(Відповідачем) покращення стану розрахунків за реалізовану Постачальником Продукцію.

Також згідно п. 2.3. Сторони підтверджують, що надання Послуг Покупцем(Позивачем) здійснюється саме на користь Відповідача і сприяють збільшенню доходів Відповідача від його господарської діяльності:

- послуги сприяють збільшенню збуту Продукції Відповідача;

- послуги сприяють збільшенню обізнаності споживачі про Продукцію, що реалізується Позивачем;

- послуги посилюють лояльність споживачів до Продукції Відповідача;

- послуги (в частині процедури оплати продукції) покращують фінансове становище Відповідача зменшуючи необхідність запозичень.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що Сторони погоджуються, що надання послуг Позивачем безпосередньо пов'язане із продажем Відповідача Продукції та використовується Відповідачем у своїй власній господарській діяльності.

Згідно пункту 1.2 Договору під терміном «Групи Продукції 1» Сторони домовились розуміти: Кава Нескафе, інші субстанції для приготуванні напоїв(що містять каву та какао), Готові сніданки ТМ Нестле, Каші миттєвого приготування ТМ Бистров, Кондитерські Вироби ТМ Нестле та ТМ Світоч.

Згідно пункту 1.3 під терміном «Групи Продукції 2» Сторони домовились розуміти продукцію ТМ Торчин, ТМ Магги та ТМ Мівіна.

Співпраця за даним Договором разом із Протоколом розбіжностей до Договору з моменту його підписання мала безперервний характер у частині збільшення обсягів реалізації Продукції шляхом створення сприятливих умов для реалізації Продукції, збільшення обізнаності споживачів про Продукцію Відповідача. Позивачем було надано, а Відповідачем не оплачено наступні послуги:

Згідно п. 3.3.1. вартість наданих послуг Позивачем виходячи із критерію дотримання вимог щодо розміщення Продукції, здійснюється, якщо в місцях розміщення товарів, які є аналогічним відповідним Групам продукції в мережі магазинів Континент, що розраховується відповідно до формули визначеної в договорі.

Згідно Договору розрахунку вартості послуг Позивач використовує інформацію, отриману від Відповідача і остаточна вартість вказується у Акті наданих послуг.

Згідно Договору № Л-12/1 від 01.07.2013 р. Позивачем було надані наступні послуги, а з боку Відповідача вони не були оплачені в сумі 9 274,96 грн.

В підтвердження надання послуг позивач посилається на рахунки на оплату, а також акти надання послуг на суму 9 274,96 грн., підписаний бухгалтером позивача та скріплений печаткою позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правовою природою укладені між сторонами договори є договорами про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Акти надання послуг на суму 9 274,96 грн., складені позивачем в односторонньому порядку також не містить ані переліку послуг, ані періоду, в якому вони надавалися. Також в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача актів надання послуг. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання останнім послуг відповідачеві.

Враховуючи наведене, повно та всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов'язує можливість застосувати відповідальність у вигляді стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 9 274,96 грн. Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами підтвердження надання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Центр Континент" послуг Приватному підприємству "ЛІКОМ" за Договором №Л-12/1 від 01.07.2013 р. загалом на суму 9 274,96 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За висновками суду, всупереч викладеним вище нормам закону, позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів надання послуг.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не підтверджено, не доведено наявність тих обставин, на які позивач посилався в обґрунтування позовних вимог, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Центр Континент" до Приватного підприємства "ЛІКОМ" про стягнення 9 274,96 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 26.04.2018 року

Суддя М.О. Лиськов