Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/8/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

при секретарі: Макарчук В.І.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1- дов. № 3 від 07.08.2017.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес"

про стягнення 52326,31 дол. США (згідно курсом НБУ станом на 01.12.2,37 грн. та 761969,68 грн. пені)

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" заборгованості за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1444-м-12 (№ 7-01-12) від 20.02.2012 в розмірі 52326,31 долари США, що згідно курсу НБУ станом на 01.12.2017 становить 1420965,37 грн. та 761969,68 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.02.2018.

В підготовчому засіданні від 01.02.2018 оголошено перерву до 20.02.2018, в підготовчому засіданні від 20.02.2018 оголошено перерву до 27.02.2018.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.02.2018 продовжено строк підготовчого провадження по 04.04.2018; оголошено в підготовчому засіданні перерву до 22.03.2018.

В підготовчому засіданні від 22.03.2018 за клопотанням представника позивача було оголошено перерву до 27.03.2018.

Ухвалою від 27.03.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 20.04.2018.

В судовому засіданні від 20.04.2018 оголошено перерву до 23.04.2018.

Представник позивача в судовому засіданні від 20.04.2018 підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та доповнення на відзива ПАТ "БМЗ "Прогрес" (а.с.219-222 т.1).

В судове засідання від 23.04.2018 представник позивача не з'явився, через загальний відділ 23.04.2018 представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечила проти позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та доповненнях на відзив (а.с. 92-97, 156-158,224-226 т.1).

Дослідивши матеріали справи, заслухаши пояснення учасників процесу, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2012 між Відкритим акціонерним товариством «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Бердичівський машинобудівний завод «Прогрес» (позичальник/відповідач), та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», (позивач/кредитор) укладено Договір про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 (№7-01-12) (а.с.36-45 т.1), відповідно до якого позичальнику надано на умовах поворотності, строковості, платності кредитні кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з встановленим лімітом заборгованості у розмірі згідно п.1.1. Кредитного договору 2000000,00 грн., з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 19.02.2013 (п.п. 1.1. кредитного договору).

Надалі, умови кредитного договору було змінено шляхом підписання додаткових угод до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 (№7-01-12), від 11.12.2012., від 25.04.2013, від 24.04.2014, від 22.07.2014 від 25.09.2014, від 07.08.2014, від 15.01.2015, від 23.04.2015, від 04.06.2015, які є невід'ємною частиною Кредитного договору (а.с. 46-87 т.1).

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9002 - 30% процентів річних - з 07.12.2012 до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього договору;

- по кредиту в доларах, який обліковується на рахунку №9003 - 12,8 % процентів річних - з 07.12.2012 до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього договору.

Згідно Додаткової угоди від 17.03.2014 до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 від 20.02.2012 внесено зміни в п. 1.1., 2.5. та 3.1. Договору і викладено в новій редакції, згідно якої банк:

- надає Позичальнику кредит в сумі 3500000 (три мільйони п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов'язується повернути отримані кредитні кошти до 24.04.2014 включно, з оплатою за користування кредитними коштами процентів згідно розділу 3 цього Договору (п.п. 1.1. та 2.5. додаткової угоди);

-позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

а) по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9002 - 30% процентів річних - з 07.12.2012 видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в доларах, який обліковується на рахунку №9003 - 12,8 % процентів річних - з 07.12.2012 року видачі до 16.03.2014 року;

- по кредиту в доларах, який обліковується на рахунку №9003 - 8,5 % процентів річних - з 17.03.2014 видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору».

б) за кредитом в Національній валюті України - гривні - 60% процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що вказано в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, вказаних в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

- за кредитом в доларах СІЛА - 17% процентів річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що вказано в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, вказаних в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом;

с) у разі порушення Позичальником строків погашення згідно Графіка зниження ліміту кредитної лінії, встановленому в п. 2.5. цього Договору:

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 60% процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом;

- по кредиту в доларах США - 17% процентів річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом».

За умовами Додаткової угоди від 24.04.2014 до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 від 20.02.2012 внесено зміни в п. 1.1.1 договору та викладеного в наступній редакції: «1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - «траншами») на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 4029497,50 грн. та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, Додаток 4 цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в розділі З цього Договору».

Додатковою угодою від 22.07.2014 до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 (№7-01-12) від 20.02.2012 внесено зміни в п.п. 1.1.1., 1.2 та змінено абзац а) пункту 3.1 щодо нарахування та сплати процентів:

«1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - «траншами») на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 4340000 (чотири мільйони триста сорок тисяч) гривень 00 копійок та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, Додаток 5 цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в розділі 3 цього Договору».

«1.2. для обліку Кредитних коштів, що видаються в рахунок кредитної лінії, Банк відкриває позичкові рахунки в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» м. Київ, код банку 300131:

- в Національній валюті України - №9002;

- в Національній валюті України - №9004;

- в доларах США - №9003».

«3.1. а) Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9002 - 30% процентів річних - з 07.12.2012 року видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9004 - 23,00 % (дванадцять три) процентів річних - з 22.07.2014 видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в доларах, який обліковується на рахунку №9003 - 8,5 % процентів річних - з 17.03.2014 видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору».

За умовами Додаткової угоди від 07.08.2014 до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 (№7-01-12) від 20.02.2012 внесено зміни в п. 1.1.1.:

«1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - «траншами») на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 8340000 (вісім мільйонів триста сорок тисяч) гривень 00 копійок та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, Додаток 6 цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в розділі 3 цього Договору».

Додатковою угодою від 25.09.2014 до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1444м-12 (№7-01-12) від 20.02.2012 року внесено зміни в п.п. 1.1.1., 1.2:

«1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - «траншами») на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 9516500 (дев'ять мільйонів п'ятсот шістнадцять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, Додаток 7 цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в розділі 3 цього Договору».

«1.2. Для обліку Кредитних коштів, що видаються в рахунок кредитної лінії, Банк відкриває позичкові рахунки в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» м. Київ, код банку 300131:

- в Національній валюті України - №9002, №9004, №9006;

- в доларах США - № 9003».

Згідно Додаткової угоди від 23.04.2015 до Договору про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 від 20.02.2012 року внесено зміни в п. 1.1.1 та 3.1.:

«1.1.1. Надання кредитних коштів буде здійснюватись окремими частинами (надалі по тексту - «траншами») на умовах, визначених цим Договором в межах відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом максимальної заборгованості 7600000 (сім мільйонів шістсот тисяч) гривень 00 копійок та з урахуванням його зменшення згідно Графіка зниження ліміту, Додаток 9 цього Договору, з оплатою за користування кредитними ресурсами процентів в розмірі, вказаному в розділі 3 цього Договору».

«3.1. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами окремо за кожним траншем, виходячи з наступних процентних ставок:

а)- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9002 - 28% річних - з 23.04.2015 року видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9004 - 28% річних - з 23.04.2015 року видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9006 - 26% річних - з 24.04.2014 року до 22.04.2015 включно;

- по кредиту в Національній валюті України гривні, який обліковується на рахунку №9006 - 28% річних - з 23.04.2015 року до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору;

- по кредиту в доларах, який обліковується на рахунку №9003 - 8,5 % річних - з 17.03.2014 року видачі до терміну погашення кредиту вказаного в п. 2.5 цього Договору».

б) за кредитом в Національній валюті України - гривні - 56% річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що вказано в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, вказаних в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

- за кредитом в доларах США - 17% річних за користування траншем в період з дня, наступного за терміном, що вказано в п. 2.5. цього Договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, вказаних в п.п. 4.5, 6.1 цього Договору, до дня фактичного погашення позичкової заборгованості.

с) у разі порушення Позичальником строків погашення згідно Графіка зниження ліміту кредитної лінії, встановленому в п. 2.5. цього Договору:

- по кредиту в Національній валюті України - гривні - 56% річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом;

- по кредиту в доларах США - 17% річних від суми своєчасно невиконаного зобов'язання по кредиту згідно вищевказаного графіка, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом».

Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору та додаткових угод до нього (Додаткова угода до Договору про мультивалютну кредитну лінію від 23.04.2015) позичальник зобов'язався повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти відповідно Графіку погашення кредитної лінії (Додаток №9 до цього Договору) з кінцевим строком погашення до 20.04.2016, шляхом перерахунку грошових коштів на відповідні строкові рахунки. Погашення по кожному траншу здійснюється в тій же валюті, в якій було надано кредитні кошти.

Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору та Додаткових угод до нього нарахування та погашення процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник оплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за один останній робочий день кожного місяця. У вказаний строк сплачуються проценти за користування кредитними коштами з 26 числа попереднього місяця до 25 числа поточного місяця (включно). Позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами, які нараховані по 20.04.2015 включно, в строк до 30.04.2015.

Позичальник сплачує проценти за останній звітний період (тобто звітний період, в якому настає термін повернення кредиту) не пізніше за термін поверненян кредиту, що вказазний в п. 2.5 договору

Згідно п. 7.1 Кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або погашення процентів та/або комісійних витрат Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня оплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.1.6, 2.5., 2.6, З.4., З.6., 4.5., 6.1., 8.3. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Погашення пені на звільняє Позичальника від зобов'язання погасити відсотки за весь час фактичного користування кредитними коштами.

На виконання умов кредитного договору та додаткових угод позивач, шляхом перерахування на рахунок відповідача, надав останньому кредит (грошові кошти).

Позивач вказує, що відповідач не виконував своїх зобов'язань за Договором про мультивалютну кредитну лінію №1444м-12 (№7-01-12) від 20.02.2012, внаслідок чого у останнього виникла прострочена заборгованість перед позивачем, яку стягнуто на користь АТ "Банк "Фінанси та кредит" згідно рішення господарського суду Житомирської області від 10.10.2016 у спарві № 906/735/16.

Так, рішенням господарського суду Житомирської області від 10.10.2016 у справі № 906/735/16 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 216344,29 доларів США - тіло кредиту (гривневий еквівалент 5409055,52 грн.), 12422,78 доларів США заборгованості по процентам (гривневий еквівалент 310595,24 грн.), 302072,12 грн. пені.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконано зобов'язань з погашення відсотків за договором, нарахованих за період з 07.06.2016 по 30.11.2017 у розмірі 52326,31 дол.США, що згідно курсу НБУ станом на 01.12.2017 становить 1420965,37 грн.

Крім того, за прострочення погашення основної заборгованості позивачем нараховано пеню за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 у розмірі 595463,94 грн.

За неналежне виконання зобов'язань щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно умов договору позивачем нараховано пеню за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 у розмірі 166505,74 грн.

Відповідач з вимогами за позовом не погодився з наступних підстав:

- вказує що рішенням господарського суду Житомирської області у справі № 906/735/16 з відповідача було стягнуто пеню, та заборгованість по процентам. Вважає, що позивач двічі намагається стягнути з відповідача суми за одне й те ж правопорушення;

- вважає, що позивачем не дотримано норми ст. 232 ГПК при нарахуванні пені та вказує, що строк позовної давності що вимог про стягнення пені почався 21.04.2016 та сплив 21.04.2017;

- вважає, що позивачем також пропущено строк позовної давності щодо нарахування пені за несвоєчасну сплату відсотків згідно договору. Позивач здійснює нарахування відсотків за період з 07.06.16 по 30.11.17 . Однак з огляду на приписи ст. 232 ГК України нарахування пені починається з 07.06.2016 та мало бути припинено 07.12.2016. Строк позовної давності для стягнення нарахованої пені за несвоєчасну сплату відсотків згідно з договором сплив 07.06.2017.

Отже, позивач пред'явив вимоги про стягнення з відповідача пені після спливу строку позовної давності, тому просить суд застосувати строк позовної давності до вказаних вимог та відмовити в позові (а.с. 123-126 т.1);

Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 52326,31 дол. США (згідно з курсом НБУ станом на 01.02.2017 становить 1420965,37 грн.) (а.с. 156-158 т.1);

- щодо вимоги про стягнення заборгованості по відсотках в сумі 1420965,37 грн. вказує, що позивач включений в реєстр кредиторів по договору про мультивалютну кредитну лінію № 1444м-12 від 20.02.2012 як заставний кредитор з урахуванням строкової та простроченої заборгованіості по кредиту, строкової та простроченої заборгованості по відсоткам (в дол. США) та пені за прострочення заборгованості по основному боргу та відсоткам, станом на 16.03.2017, що складає 7225937,55 грн. Грошові вимоги ПАТ " Банк" Фінанси та Кредит" за договором про мультивалютну кредитну лінію № 1444м-12 від 20.02.2012 були визнані господарським судом м.Києва в межах справи № 910/182/17 про банкрутство ТОВ "Прогресгруп" та включені до реєстру вимог кредиторів. Відтак вважає, що провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю (а.с. 92-97 т.1).

- вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню, оскільки договір про мультивалютну кредитну лінію від 20.02.2012 припинив свою дію з прийняттям господарським судом Житомирської області рішення у справі № 906/735/16.

На підставі викладених заперечень відповідач просить відмовити в задоволені позову.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами склались у зв'язку з укладенням договору № 1444м-12 (№7-01-12) про мультивалютну кредитну лінію з додатковими угодами до нього.

Приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, порядок та строк сплати відсотків за користування кредитом сторони погоди у п.п. 3.1, 3.4 договору.

З наданих позивачем та не спростованих відповідачем доказів вбачається, що на виконання умов кредитного договору та додаткових угод позивач, шляхом перерахування на рахунок відповідача коштів надав останньому кредит у розмірі 7600000,00 грн., однак відповідач в порушення умов Договору повернув Банку (позивачу) кредитні кошти з порушенням встановленого строку, що зокрема встановлено в рішенні господарського суду Житомирської області від 10.10.2016 у справі № 906/735/16.

Крім того, в порушення умов договору, відповідач не сплатив проценти за їх користування в розмірі 52326,31 дол. США, які нараховані позивачем за період з 07.06.2016 по 30.11.2017. При розрахунку процентів позивачем враховані оплати, які були проведені відповідачем в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Перевіривши розрахунок заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом (а.с.26-27 т.1) суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним, позивачем вірно визначено період нарахування відсотків, розрахунок здійснено відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 52326,31 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 01.12.2017 становить 1420965,37 грн. відсотків за користування кредитом є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені нарахованої за прострочення погашення основної заборгованості в сумі 595463,94 грн., то суд зазначає про наступне.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, у відповідності до ст. 610 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно приписів ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Отже для нарахування пені застосовується період у шість місяців.

Як вже встановлено судом, сторонами у додатковій угоді від 04.06.2015 до Договору про мультивалютну кредитну лінію № 1444м-12 від 20.10.2012 погоджено, що позичальник зобов'язався повернути всі отримані кредитні кошти у валютах заборгованості по кожному траншу до 20 квітня 2016 року згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії шляхом переказу грошових коштів на відповідні позичкові рахунки (а.с. 85 т. 1).

Згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії, погодженого сторонами у додатку № 10 від 04.06.2015 до договору, останній платіж мав бути вчинений 20.06.2016 р. в сумі 5060000,00 грн. (а.с. 86-87 т.1).

Як вбачається з розрахунку (а.с. 28-31 т.1), пеня за несвоєчасно проведені розрахунки по сплаті тіла кредиту нарахована за 183 дні за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 на суму простроченої заборгованості, яка існувала у відповідний період з врахуванням проведених відповідачем погашень , яка склала 595463,94 грн.

При цьому, рішенням від 10.10.2016 у справі № 906/735/16 господарськиий суд Житомирської області стягнув на користь позивача пеню за несвоєчасне повернення сум кредиту по 06.06.2016.

За таких обставин, позивач вправі був нараховувати пеню за несвоєчасне погашення основної заборгованості, яка існувала після закінчення дії договору та після винесення рішення у справі № 906/735/16, починаючи з 06.06.2016 по 21.10.2016.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд встановив, що позивачем заявлено до стягнення пеню за період, який перевищує встановлений ч.6 ст. 232 ГК України шестимісячний строк нарахування. При цьому, договір не містить умов щодо нарахування пені за весь період прострочки.

Отже, враховуючи норми ч.6 ст. 232 ГК України та положення договору, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати позичальником основної заборгованості за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 в сумі 595463,94 грн. є безпідставною, відтак суд відмовляє в задоволені позову в цій частині.

Крім того, за неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо сплати відсотків за користування кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 166505,74. грн.

Перевіривши розрахунок пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом (а.с. 31-34 т.1 ), господарський суд прийшов до висновку, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як наголошувлось вище, розрахунок пені відповідачем вчинено за період з 01.06.2017 по 30.11.2017 і на заборгованість по відсотках, яка мала місце на конкретно визначену дату у вищевказаний період.

Суд встановив, що розрахунок пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, позивачем здійснего арифметично вірно, проте при здійсненні нарахувань ним безпідставно не враховано положення норм ч. 6 ст. 232 ГК України, щодо шестимісячного строку нарахування пені.

З результаті вказаного позивачем нараховано пеню за період, який перевищує шестимісячний строк нарахування, що є недопустимим в даному випадку.

Зокрема, позивачем з 01.06.2017 неправомірно нараховувалась пеня на загальну заборгованість по сплаті відсотків в сумі 48958,78 дол США, яка, в тому числі, включає в себе заборгованість, яка виникла станом на 06.06.2016 р. та стягнута за рішенням суду у справі № 906/735/16 в сумі 12422,78 дол. США, а також заборгованість по відсоткам, нарахованим станом на 30.06.2016 в сумі 2451,90 дол. США; на 31.07.2016 в сумі 3167,04 дол. США; 31.08.2016 в сумі 3167,04 дол. США; на 30.09.2016 в сумі 3064,88 дол. США; на 31.10.2016 в сумі 3167,04 дол. США та на 30.11.2016 в сумі 3064,88 дол. США . На загальну суму 30505,56 дол. США.

Правомірним за період з 01.06.2017 по 29.06.2017 буде здійснювати розрахунок пені на заборгованість в сумі 18593,59 дол. США, яка включає в себе заборгованість по відсотках, нарахованих станом на 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017 та 31.05.2017, що за розрахунком суду становить 9642,78 дол. США.

За період з 30.06.2017 по 30.07.2017 розрахунок пені слід здійснювати на заборгованість по відсотках в сумі 18491,43 дол. США, яка включає в себе заборгованість по нарахованих відсотках станом на 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017 та 30.06.2017, що за розрахунком суду становить 9597 дол США.

За період з 31.07.2017 по 30.08.2017 розрахунок пені слід здійснювати на заборгованість по відсотках в сумі 18491,43 дол. США, яка включає в себе заборгованість по відсотках станом на 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017 та 31.07.2017 , що за розрахунком суду становить 8130,12 дол США.

За період з 31.08.2017 по 28.09.2017 розрахунок пені слід здійснювати на заборгованість в сумі 18781,83 дол. США, яка включає в себе заборгованість станом на 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017 та 31.08.2017, що за розрахунком суду становить 9705,82 дол США.

За період з 29.09.2017 по 30.10.2017 розрахунок пені слід здійснювати на заборгованість по відсотках в сумі 18623,09 дол. США, яка включає в себе заборгованість по нарахованих відсотках станом на 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017, що за розрахунком суду становить 10983,86 дол США.

За період з 31.10.2017 по 29.11.2017 розрахунок пені слід здійснювати на заборгованість по відсотках в сумі 18186,01 дол. США, яка включає в себе заборгованість по нарахованих відсотках станом на 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017, 30.09.2017 та 31.10.2017, що за розрахунком суду становить 10775,68 дол США.

За 30.11.2017 розрахунок пені слід здійснювати на заборгованість в сумі 15559,94 дол. США, яка включає в себе заборгованість станом на 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017, 30.09.2017, 31.10.2017 та 30.11.2017, що за розрахунком суду становить 310,93 дол США.

Загальна сума пені розрахована судом становить 59146,58 грн.

Суд наголошує на тому, що розрахунок пені судом здійснено, виходячи із встановлених обставин та із врахуванням вихідних даних позивача, які використані ним при здійснені його розрахунку пені та відсотків за користування кредитом.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом є обгрунтованою та підлягає задволенню в сумі 59146,58 грн.

В частині стягнення 107359,16 грн. пені за несвоєчасно проведені розрахунки по сплаті відсотків за користування кридитними коштами (166505,74 грн. - 59146,58 грн. ) суд відмовляє за безпідставністю вимог.

Водночас, суд вважає безпідставними заперечення відповідача з приводу того, що позивач, звертаючись з даним позовом намагається двічі притягнути відповідача за одне й те ж саме правопорушення, оскільки вимоги в даній справі позивачем заявлено за періоди, які не були предметом розгляду при вирішенні справи № 906/735/16, що є допустимим.

При цьому суд погодився з запереченнями відповідача щодо порушення позивачем норм ст. 232 ГК України щодо шестимісячного строку нарахування пені.

Стосовно заперечень позивача відносно того, що у зв'язку з визнанням конкурсних вимог АТ "Банк "Фінанси та Кредит" у справі № 910/182/17 про банкрутство ТОВ "Прогресгруп" є підставою припинення нарахування процентів за Договором про Мультивалютну кредитну лінію № 1444м-12 (№ 7-01-12), то суд не погоджується з такими твердженнями, оскільки ТОВ "Прогресгруп" є лише фінансовим поручителем Боржника, а тому вимоги позивача заявлені до поручителя в рамках справи про банкрутство не звільняють відповідача від обов'язку повернення грошових коштів, отриманих за кредитним догвором.

Відповідно до ч.ч 2,3 ст. 554 ЦК україни, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд враховує, що за приписами ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, визнання конкурсних вимог АТ "Банк "Фінанси та Кредит" у справі № 910/182/17 про банкрутство ТОВ "Прогресгруп" не є належним виконанням зобов'язань ПАТ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогртес" за договором кредиту перед позивачем, тому в розумінні ст. 599 ЦУК України не є підставою для припинення зобов'язань.

Безпідставними є також твердження відповідача, що вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками не підлягають задоволенню, оскільки договір про мультивалютну кредитну лінію від 20.02.2012 припинив свою дію з прийняттям господарським судом Житомирської області рішення у справі № 906/735/16, оскільки даним рішенням стягнуто заборгованість за договором, яка існувала у заявлений період. Суд зазначає, що рішення суду про стягнення заборгованості з позичальника не є підставою звільнення від виконання договірних зобов'язаньм та не є підставою для припинення договору.

Крім того, умовами кредитного договору сторони погодили, що нарахування відсотків здійснюється з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом.

Слід також зазначити, що припинення зобов'язання передбачено лише у випадках, встановлених статтями 598, 599 ЦК України, на вимогу однієї із сторін і на підставах, встановлених договором або законом, а також виконанням, проведеним належним чином. Поряд з тим, умови кредитного договору №1444м-12 від 20.02.2012 не містять підстави припинення нарахування відсотків інакше, ніж у зв'язку з повним погашенням заборгованості по кредиту.

Враховуючи наведене, доводи відповідача про неправомірність нарахування банком відсотків, в тому числі, за період після винесення рішення у справі № 906/735/16, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до заявлених вимог, суд зазначає про наступне.

Положенням статті 257 Цивільного кодексу України встановлено: загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч.2 ст. 258 ЦК Украни до вимог про стягнення нейстойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За умовами ч.ч.1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо нарахування пені за несвоєчасну сплату відсотків. Вважає, що згідно договору строк позовної давності сплив 07.06.2017.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, оскільки як нарахування відсотків так і нарахування пені здійснено позивачем в межах встановленого строку позовної давності.

Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 52326,31 дол. США (згідно з курсом НБУ станом на 01.12.2017 становить 1420965,37 грн.), що також є помилковим, оскільки до вимог про стягнення відсотків за користування кредитом застосовується загальний строк позовної давності терміном у три роки.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення відсотіків за користування кредитом за період з 07.06.2016 по 30.11.2017, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин суд відмовляє в задоволені заяви відповідача про застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають частковому задоволенню на суму 1480111,95 грн., з яких: 52326,31 дол. США ( 1420965,37 грн. - гривневий еквівалент): 59146,58 грн. пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом.

В частині стягнення 595463,94 грн. пені за прострочення погашення основної заборгованості, 107359,16 грн. пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом суд відмовляє за безпідставністю вимог.

В порядку ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Європейська, 79, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60, )

- 52326,31 дол. США (1420965,37 грн. - гривневий еквівалент) відсотків за користування кредитом;

- 59146,58 грн. пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом;

- 22201,68 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.04.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.)