КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. Справа№ 910/14972/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря Гуліди А.О.

та представників:

від позивача - Кузьмич Я.В. - дов. №346 від 12.032018р.;

від відповідача 1 - Фінагіна В.Б. - дов. №2434-03/69 від 02.02.2018р.;

від відповідача 2 - Шульга А.О. - ордер №262575 від 20.04.2018р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Зентіва, к.с., (Zentiva, k.s.)

на рішення господарського суду м.Києва від 12.02.2018р.

(повний текст складено 14.02.2018р.)

у справі №910/14972/17 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Зентіва, к.с., (Zentiva, k.s.)

до 1) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

2) Приватного підприємства "Альянс Краси"

про дострокове припинення дії свідоцтва України №168112 на торговельну

марку "bio CRYSTAL" повністю

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 12.02.2018р. у справі №910/14972/17 відмовлено в позові повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, 12.03.2018р. Зентіва, к.с., (Zentiva, k.s.) подала апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 12.02.2018р., в якій просить скасувати рішення суду повністю та прийняти нове, яким достроково припинити дію свідоцтва України №168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені - „Промислова власність".

У відзивах на апеляційну скаргу Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та Приватне підприємство "Альянс Краси" просять відмовити Зентіва, к.с., (Zentiva, k.s.) у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 12.02.2018р. залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Зентіва, к.с., (Zentiva, k.s.), розгляд апеляційної скарги призначено на 23.04.2018р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 08.09.2017р. було порушено провадження у справі №910/14972/17 та призначено розгляд справи.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 02.10.2017р. було продовжено строк вирішення спору, відкладено розгляд справи, зобов'язано Державну фіскальну службу України надати інформацію стосовно митного оформлення органами державного митного контролю товарів під торгівельною маркою "bio CRYSTAL", дати здійснення оформлення товарів та осіб експортерів/імпортерів таких товарів.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 26.12.2017р. було постановлено здійснювати розгляд справи №910/14972/17 у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 22.01.2018р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

З матеріалів справи вбачається, що Зентіва, к.с.( Zentiva, k.s.) є юридичною особою, яка створена та діє відповідно до законодавства Чеської Республіки, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з торгового реєстру, який веде Міський суд м.Праги, відділ А, справа №64046, стосовно вказаної юридичної особи.

Позивач мав комерційний інтерес та намір зареєструвати знаки "Crystal" та "Кристал" в якості торговельних марок для товарів 5-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП), а саме для ліків, лікарських засобів, фармацевтичних засобів, препаратів та речовин для людини, у зв'язку з чим 25.11.2015р. подав до Державної служби інтелектуальної власності України заявки № m 2015 21429 та № m 2015 21430.

17.03.2017р. Державною службою інтелектуальної власності України було повідомлено позивача про можливу відмову у реєстрації вказаних знаків відносно усього переліку товарів і/або послуг (повідомлення ДП "Український інститут інтелектуальної власності" Державної служби інтелектуальної власності України №26692/ЗМ/17 від 17.03.2017р., №26702/ЗМ/17 від 17.03.2017р.).

Підставою для попередньої відмови в наданні правової охорони вказаним знакам позивача стало те, що вони є схожими настільки, що їх можна сплутати з комбінованим знаком "bio CRYSTAL", раніше зареєстрованим в Україні згідно свідоцтва України №168112 від 25.03.2013р. на ім'я Приватного підприємства "Альянс Краси", щодо споріднених товарів 3 та 5 класів МКТП.

Рішення за результатами розгляду заявок позивача на знаки для товарів і послуг № m 2015 21429 та № m 2015 21430 станом на 31.10.2017р. не були прийняті, вказані заявки перебували на стадії кваліфікаційної експертизи, що підтверджувалось наявним в матеріалах справи листом ДП "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 01.11.2017р. №1613/1.1.

Водночас, як було зазначено позивачем, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №168112 не використовувався Приватним підприємством «Альянс Краси» в Україні протягом останніх трьох років щодо товарів 3 та 5 класів МКТП, для яких він був зареєстрований, тому позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Приватного підприємства "Альянс Краси" з наступними вимогами:

- достроково припинити дію свідоцтва України №168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до місцевого суду, полягав в тому, що дія свідоцтва України №168112 на знак для товарів і послуг "bio CRYSTAL", виданого на ім'я відповідача-2 щодо товарів 3 та 5 класів МКТП, є перешкодою для позивача в реєстрації знаків "Crystal" та "Кристал" в якості торговельних марок щодо ліків, лікарських засобів, фармацевтичних засобів, препаратів та речовин для людини.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач послався, зокрема, на п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", приписами якої передбачено право будь-якої особи звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Як було вірно встановлено місцевим судом, станом на час звернення позивача з позовом до суду першої інстанції та станом на час розгляду справи по суті власником свідоцтва України №168112 на знак для товарів і послуг "bio CRYSTAL" було Приватне підприємство "Альянс Краси" (відповідач-2), що підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва №168112 станом на 29.09.2017р., наявною в матеріалах справи.

Наведеною випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва №168112 підтверджується, що датою реєстрації знаку за вказаним свідоцтвом є 25.03.2013р., дата публікації відомостей про видачу свідоцтва - 25.03.2013р., Бюлетень №6, знак за вказаним свідоцтвом було зареєстровано для товарів 3 та 5 класів МКТП.

З огляду на вищевикладене, місцевий суд дійшов вірного висновку щодо відхилення доводів відповідача-2, як безпідставних, про те, що оскільки позивачу не було відмовлено в державній реєстрації його знаків, а лише зазначено про можливу відмову в такій реєстрації, то останнім не було доведено факту порушення його прав. При цьому місцевим судом вірно зазначено, що підставою позову у даній справі є невикористання спірної торговельної марки відповідачем-2 протягом останніх трьох років, у зв'язку з чим був порушений охоронюваний законом інтерес позивача стосовно реєстрації на його ім'я знаків "Crystal" та "Кристал" в якості торговельних марок щодо ліків, лікарських засобів, фармацевтичних засобів, препаратів та речовин для людини.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача-2 про те, що позивач мав намір використовувати торговельну марку лише за 5 класом МКТП, тоді як заявив позовні вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва України №168112 на торговельну марку, яка була зареєстрована не лише для товарів 5-го класу, а й для товарів 3-класу МКТП, є необґрунтованими, оскільки позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовними вимогами про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Судами першої та апеляційної інстанції враховано, що у застосуванні законів про охорону прав інтелектуальної власності одночасно вживаються деякі відмінні один від одного, але тотожні за своїм правовим змістом терміни, якими визначають окремі об'єкти права інтелектуальної власності, такі як "знаки для товарів і послуг" і "торговельні марки".

Відповідно до ст. 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Як передбачено ст. 495 ЦК України та відображається у ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є право на її використання, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно з п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (в редакції, чинній станом на час розгляду спору по суті), якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є: обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством; можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

З урахуванням положень п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 426 ЦК України, способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються Цивільним кодексом України та іншим законом.

Використанням торговельної марки у сфері господарювання, відповідно до ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов'язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (п. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

01.09.2017р. набула чинності Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію та Сторони), яка була вчинена 21.03.2014р. та 27.06.2014р. в м.Брюсселі та ратифікована Україною 16.09.2014р. згідно Закону України від 16.09.2014р. №1678-VII "Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони".

Відповідно до статті 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають зокрема, торговельні марки.

Угодою про асоціацію встановлені окремі стандарти, які доповнюють та уточнюють права і зобов'язання Сторін згідно з Угодою про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності (ТРІПС) та іншими міжнародними договорами у сфері інтелектуальної власності, зокрема, щодо торговельних марок.

Статтею 198 Угоди про асоціацію визначено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п'ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п'ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв'язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання.

Таким чином, наведені норми ст. 198 Угоди про асоціацію передбачають анулювання реєстрації торговельної марки, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання, тоді як згідно чинних норм п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації. Наведене свідчить про невідповідність в зазначеній частині правого акту - Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" міжнародному договору - Угоді про асоціацію.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України "Про міжнародні договори України" (преамбула наведеного Закону України).

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону України "Про міжнародні договори України", а також пункту (b) статті 2 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів 1969 року (далі - Конвенція ПМД) "ратифікація" - є однією з форм надання згоди держави (України) на обов'язковість для неї міжнародного договору. Також, відповідно до положень статті 26 Конвенції ПМД одним із основних принципів діяльності держав у сфері права міжнародних договорів є загальновизнана норма pacta sunt servanda (договори повинні виконуватися). Також, положеннями статті 27 Конвенції ПМД закріплено, що учасник не може посилатися на положення свого внутрішнього права як виправдання для невиконання ним договору.

Статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України" визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Аналогічні приписи містить стаття 10 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Враховуючи наведені норми права, а також те, що Законом України від 16.09.2014р. №1678-VII було ратифіковано Угоду про асоціацію, яка набрала чинності 01.09.2017р., наведена Угода є частиною чинного українського законодавства і не суперечать Конституції України, а також є нормами міжнародного договору, які мають пріоритет над нормами, встановленими Законами України та іншими нормативно-правовими актами, місцевий суд дійшов правильного висновку, що станом на час розгляду справи по суті у суді першої інстанції до спірних правовідносин щодо дострокового припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг з підстав його невикористання мали застосовуватися положення Угоди про асоціацію, зокрема, статті 198 цієї Угоди.

Стосовно доводів позивача про те, що до правовідносин сторін у даній справі підлягав застосуванню чинний Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", а не Угода про асоціацію, яка передбачає поступове та послідовне наближення законодавства сторін цієї угоди у сфері інтелектуальної власності, а не таке, що мало відбутись одразу після 01.09.2017р., необхідно зазначити наступне.

Угода про асоціацію дійсно передбачає поступове та послідовне наближення законодавства сторін цієї угоди у сфері інтелектуальної власності.

Однак, стаття 198 Угоди про асоціацію може застосовуватися як норма прямої дії, оскільки вона встановлює нові стандарти захисту прав інтелектуальної власності. Крім того, у главі 9 "Інтелектуальна власність" розділу 4 "Торгівля і питання, пов'язані з торгівлею" Угоди про асоціацію списку законодавства і термінів імплементації не встановлено.

Таким чином, з урахуванням ст. 198 Угоди про асоціацію, реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання.

Як було вірно встановлено місцевим судом, свідоцтво України №168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо якого позивачем була заявлена вимога про його дострокове припинення щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, було зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.03.2013р.

Отже, зважаючи на приписи ст. 198 Угоди про асоціацію, для дострокового припинення свідоцтва України №168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" позивачем мав бути належним чином доведений факт невикористання відповідачем-2, як власником спірного свідоцтва, вказаної торгової марки в період з 25.03.2013р. по 25.03.2018р. Натомість, оскільки станом на час розгляду справи по суті у суді першої інстанції, вказаний п'ятирічний період був таким, що тривав (не закінчився), місцевий суд дійшов вірного висновку, що звернення позивача з позовною вимогою до Приватного підприємства "Альянс Краси" (відповідача-2) про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, було передчасним.

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що позовна вимога про дострокове припинення дії свідоцтва України №168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги до відповідача-1 про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність", суд першої інстанції вірно відмовив у її задоволенні, оскільки така вимога мала похідний характер від основної вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва України №16812.

З огляду на вищенаведене, місцевий суд законно і обґрунтовано повністю відмовив в позові.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Зентіва, к.с., (Zentiva, k.s.) залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 12.02.2018р. у справі №910/14972/17 - без змін.

Справу №910/14972/17 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.04.2018р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець