ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р.м. Харків Справа № 922/860/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику представників сторін

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», 61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ;

до Зачепилівської селищної ради, 64401, Харківська область, Зачепилівський район, смт. Зачепилівка, вул. Паркова, 37, ;

про стягнення коштів у розмірі 31057, 18 грн.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Зачепилівської селищної ради про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114104В1NSCB027 від 13.02.2017 у розмірі 31057, 18 грн., яка складається з суми основного боргу 23855, 08 грн., пені 2442, 46 грн., 3 % річних 235, 42 грн., інфляційних втрат 1018, 01 грн, штрафу за перевищення обсягу постачання газу 3506, 21 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 114104В1NSCB027 від 13.02.2017 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, а саме: щодо своєчасної та у повному обсязі оплати коштів за спожитий природний газ та перевищенням обсягу споживання газу, у звязку із чим відповідачу нараховано пеню, 3 % річних, інфляційні втрати та штраф за перевищення обсягу постачання газу. Здійснюючи правове обгрунтування позовних вимог посилається на ст. 256-258, 526, 625, 611 ЦК України та ст. 193, ГК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/860/18. Розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

18.04.2018 на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 06.04.2018 відповідач надав відзив на позов (вх. № 10061) в якому зазначив, що дійсно між сторонами підписано Акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00029721 від 30.11.2017, відповідно до якого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у період з 01.11.2017 по 30.11.2017 передало Зачепилівській селищній раді 7,952 тис.куб.м. природного газу вартістю 79570, 26 грн. Згідно з Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів Зачепилівською селищною радою було частково оплачено вартість спожитого природного газу у листопаді 2017 року на загальну суму 59009, 35 грн. Відповідач визнає, що сума основного боргу за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів складає 23855, 08 грн. за фактично отриманий природний газ. Відповідно до п. 6.2.1. Договору у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, а саме 2442, 46 грн. Інфляційні витрати становлять 1018, 01 грн., 3% річних за весь час прострочення становить 235 грн. та штраф за перевищення обсягу постачання газу становить 3506, 21 грн. У звязку з чим, Зачепилівська селищна рада визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 247-252 ГПК України, суд здійснює розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

13.02.2017 між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (постачальник) та Зачепилівською селищною радою (споживач) укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114104B1NSCB027 (арк. справи 11-14).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році: ДК 021:20-6 Газове паливо, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 11.1. Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до додаткової угоди № 12 від 17.11.2017 плановий обсяг постачання газу по місяцях згідно з п. 1.3. Договору у листопаді 2017 року складає 4,448 тис.куб.м.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

- 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 2.9.2. Договору на постачання природного газу передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Так, 30.11.2017 за підсумками надання послуг з газопостачання у листопаді 2017 року сторонами підписано Акт приймання-передачі природного газу № ХОЗ00029721, відповідно до якого позивач у листопаді 2017 передав відповідачу 7, 952 тис.куб.м. природного газу, вартістю 79570, 26 грн. (арк. справи 30).

Відповідно до виписки по особовому рахунку № 8 відповідачем частково було оплачено вартість спожитого природного газу за листопад 2017 року на загальну суму 59009, 35 грн. (арк. справи 32-37).

01.01.2018 сторони підписали Акт звіряння взаємних розрахунків за період: 2017 рік відповідно до якого, заборгованість Зачепилівської селищної ради станом на 01.01.2018 становить 23855, 08 грн. (арк. справи 38).

Позивач стверджує, що на час звернення до суду відповідач свої грошові зобовязання з оплати спожитого газу за листопад 2017 року не виконав у повному обсязі, що зумовило нарахування на підставі п. 6.2.1 Договору на постачання природного газу пені за період з 11.12.2017 по 14.12.2017, 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 03.04.2018 у розмірі 2442, 46 грн.; на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 3% річних за період з 11.12.2017 по 14.12.2017, 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 03.04.2018 у розмірі 235, 42 грн. та інфляційних втрат за період з 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018 у розмірі 1018, 01 грн.

Крім того, відповідно до п 6.2.3. Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу.

У звязку з тим, що плановий обсяг постачання газу по місяцях згідно з п. 1.3. Договору у листопаді 2017 року складає 4,448 тис.куб.м., а фактично відповідачем було спожито 7,952 тис. куб. м., позивачем нараховано штраф за перевищення обсягу постачання газу у сумі 3506, 21 грн.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що на виконання умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів у листопаді 2017 року позивач поставив, а відповідач прийняв газ на загальну суму 79570, 26 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання передачі природного газу (арк. справи 30), а також визнається відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Позивач стверджує, що відповідач за отриманий у листопаді 2017 року природний газ розрахувався не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за договором на постачання природного газу у розмірі 23855, 08 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про оплату отриманого природного газу у повному обсязі. Окрім того, факт заборгованості перед позивачем з оплати отриманого природного газу на суму 23855, 08 грн. визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114104B1NSCB027 на суму 23855, 08 грн., а отже позов в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 23855, 08 грн. підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача штрафу за перевищення обсягу постачання газу у сумі 3506, 21 грн., суд виходить з наступного.

Умовами Договору передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу (п. 6.2.3).

Судом встановлено, що плановий обсяг постачання газу у листопаді 2017 року складає 4,448 тис.куб.м., разом з тим, фактично відповідачем було спожито 7,952 тис. куб. м., у звязку з чим, позивачем було нараховано штраф за перевищення обсягу постачання газу у сумі 3506, 21 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу за перевищення обсягу постачання газу, беручи до уваги, що сума штрафу визнається відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.12.2017 по 14.12.2017, 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 03.04.2018 у розмірі 235, 42 грн. та інфляційних втрат за період з 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018 у розмірі 1018, 01 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги, що відповідач не заперечує наявність перед позивачем заборгованості та визнає позов, дослідивши поданий позивачем розрахунок 3 % річних за період прострочення з 11.12.2017 по 14.12.2017, 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 03.04.2018 у розмірі 235, 42 грн. та розрахунок інфляційних втрат за період з 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018 у розмірі 1018, 01 грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені за період прострочення з 11.12.2017 по 14.12.2017, 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 03.04.2018 у розмірі 2442, 46 грн., суд виходить з наступного.

Приписами п. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2.1 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу, за кожен день прострочення платежу.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період прострочення з 11.12.2017 по 14.12.2017, 15.12.2017 по 17.12.2017, 18.12.2017 по 25.01.2018, 26.01.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 03.04.2018 у розмірі 2442, 46 грн., на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн. покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Зачепилівської селищної ради (64401, Харківська область, Зачепилівський район, смт. Зачепилівка, вул. Паркова, 37, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р 8 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ для оплати основного боргу, п/р 8 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ для оплати пені, 3 % річних та інфляційних втрат) заборгованість по Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 114104В1NSCB027 від 13.02.2017 у розмірі 23855, 08 грн. сума основного боргу, пеню у розмірі - 2442, 46 грн., 3 % річних у розмірі - 235, 42 грн., інфляційні витрати у розмірі 1018, 01 грн, штрафу за перевищення обсягу постачання газу у розмірі 3506, 21 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762, 00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено та підписано 25.04.2018.

Суддя ОСОБА_1