ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.2018 Справа № 905/2785/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбуд-Лідер, м.Маріуполь,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбетон, м.Маріуполь,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Краснополянський піщаний карєр", село Красна Поляна, Великоновосілківський район, Донецька область,

про стягнення 50 987,29 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, за довіреністю від 01.02.18р.;

від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю від 15.12.17р.;

від третьої особи: не зявився

Позивач, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбуд-Лідер, м.Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбетон, м.Маріуполь, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Краснополянський піщаний карєр", про стягнення 50 987,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №2 від 01.05.2017р. щодо оплати наданих послуг, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 50987,29грн. Як на правову підставу позивач посилається на ст.ст. 173, 174, 179, 193, 198, 306, 307, 222 ГК України.

У відзиві на позовну заяву від 09.02.2018р. відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, у повному обсязі, оскільки послуги зазначені в договору перевезення фактично не надавалися. Вказує, що йому невідомо при яких обставинах колишній директор ТОВ Азовбетон ОСОБА_5 завірив своїм підписом та печаткою ТОВ Азовбетон документи додані позивачем до позовної заяви. Як повідомляє відповідач, колишній директор ТОВ Азовбетон ОСОБА_5 (який є і власником 10% статутного капіталу ТОВ Азовбетон) здійснив ряд протиправних дій щодо майна товариства та його бухгалтерських та інших документів, що підтверджується наявністю в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінального провадження №0000096 від 16.01.2018р. Також, вказує, що сторони не узгодили таку істотну умову договору, як предмет, що суперечить вимогам ст.180 ГК України.

Зазначає, що позивачем, в підтвердження здійснення перевезення не надані заявки ТОВ Азовбетон на перевезення вантажу на виконання п.2.1.1. Договору, а також докази узгодження ціни послуг.

Крім того, вказує, що до матеріалів справи не надані передбачені діючим законодавством документи первісної бухгалтерської документації, в тому числі: подорожні листи на перевезення вантажу по Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №3 від 01.05.2017р; - звіти по перевезенню вантажу, що перевозився по Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №3 від 01.05.2017р.; - інформація та документальне підтвердження наявності у власності, розпорядженні та користуванні ТОВ Азовбуд-Лідер транспортних засобів для перевезення вантажу на момент дії Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №3 від 01.05.2017р. (з 01.05.2017р. по 31.12.2017р.); - інформація та документальне підтвердження витрат палива на здійснення перевезення вантажу по Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №3 від 01.05.2017р.

04.12.2017р. до суду надійшла заява про забезпечення позову від 30.11.2017р., в якій позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на все рухове та нерухоме майно, яке зареєстроване за ТОВ Азовбетон.

В судовому засіданні 13.02.2018р. представник позивача відмовився від заяви про забезпечення позову від 30.11.2017р., посилаючись на її неактуальність.

В заяві ТОВ Азовбетон про залучення 3-ої особи ОСОБА_5, що надійшла до суду 22.01.2018р., судом було відмовлено, у звязку з відсутністю передбачених законом підстав.

Ухвалою суду від 20.02.2018р. було залучено до участі у справі ПрАТ "Краснополянський піщаний карєр", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

В заяві (письмових поясненнях по справі) від 07.03.2018р. 3-я особа повідомила суд, що відповідно до договору поставки від 22.05.2017р. №22.05, ПрАТ "Краснополянський піщаний карєр" прийняло на себе обовязок поставити покупцю - ТОВ Азовбуд-Лідер пісок. Вказує, що в деяких випадках, за вказівкою покупця, у якості вантажоодержувача зазначалося ТОВ Азовбетон, що підтверджується товарно-транспортними накладними ПрАТ "Краснополянський піщаний карєр".

Присутній в судовому засіданні 19.04.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.04.2018р. заперечував щодо задоволення позову.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

01.05.2017р. між ТОВ Азовбетон та ТОВ Азовбуд-Лідер укладений договір перевезення автомобільним транспортом №2, за умовами п.1.1. якого, перевізник (ТОВ Азовбуд-Лідер) зобовязується доставити ввірений йому замовником (ТОВ Азовбетон) вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі (вантажоотримувачу) на умовах, вказаних в цьому договорі і заявках до нього, а замовник зобовязується сплачувати за перевезення вантажу встановлену плату в порядку і на умовах, вказаних в цьому договорі (а.с. 17-18).

Договір перевезення вантажу укладається шляхом прийняття перевізником до виконання заявки замовника (п. 2.1.1. Договору).

Перевізник зобовязаний розглянути заявку в строк до трьох днів з дня її прийняття, проінформувати замовника про прийняття чи про відмову в прийнятті заявки з письмовим обґрунтуванням причин відмови і повернути заявку (п. 2.1.2. Договору).

За виконання зобовязань, передбачених цим договором замовник сплачує перевізнику узгоджену вартість наданих послуг, розмір якої визначається в кожному конкретному випадку в залежності характеристик вантажу у відповідності із замовленням заявника (п. 3.1. Договору).

Вартість наданих послуг перевізником за договором вказується в направлених замовнику рахунках. Рахунок між сторонами здійснюється в формі безготівкової або готівкової оплати на підставі виставлених рахунків (п. 3.2. Договору).

По закінченню робіт сторони підписують акт про виконані роботи за договором (п.3.3.Договору).

Замовник здійснює оплату наданих послуг впродовж 15 (пятнадцяти) календарних днів, після підписання акту виконаних робіт за договором на підставі виставленого рахунку (п. 3.4. Договору).

Договір був підписаний представниками сторін та скріплений відбитками печаток підприємств.

Згідно наданих суду рахунків на оплату ТОВ Азовбуд-Лідер, за договором №2 від 01.05.2017р. позивачем були виставлені рахунки за надані послуги з перевезення на загальну суму 50987,29грн., а саме:

- №53 від 10.10.2017р. на суму 9000,00грн. (а.с. 113),

- №54 від 10.10.2017р. на суму 1955,29грн. (а.с. 115),

- №56 від 31.10.2017р. на суму 7000,00грн. (а.с. 117),

- №57 від 31.10.2017р. на суму 2121,60грн. (а.с. 119),

- №42 від 25.09.2017р. на суму 5910,40грн. (а.с. 121),

- №41 від 25.09.2017р. на суму 25000,00грн. (а.с. 123).

Вказані рахунки на оплату були підписані з боку ТОВ Азовбуд-Лідер керівником ОСОБА_6, та з боку ТОВ Азовбетон директором ОСОБА_5

Суду надані акти наданих послуг ТОВ Азовбуд-Лідер на загальну суму 50987,29грн., з яких:

- №62 від 25.09.2017р. щодо перевезення щебню на суму 25000,00грн. в т.ч. 4166,67грн. ПДВ.;

- №84 від 10.10.2017р. щодо перевезення щебню на суму 9000,00грн. в т.ч. 1500,00грн. ПДВ.;

- №85 від 10.10.2017р. щодо перевезення піску на суму 1955,29грн. в т.ч. 325,88грн. ПДВ.;

- №109 від 31.10.2017р. щодо перевезення щебню на суму 7000,00грн. в т.ч. 1166,67грн. ПДВ.;

- №63 від 25.09.2017р. щодо перевезення піску на суму 5910,40грн. в т.ч. 985,07грн. ПДВ.;

- №110 від 31.10.2017р. щодо перевезення піску на суму 2121,60грн. в т.ч. 353,60грн. ПДВ.

Надані акти підписані з боку ТОВ Азовбуд-Лідер керівником ОСОБА_6, та з боку ТОВ Азовбетон директором ОСОБА_5 (а.с.11-16).

В листі від 02.11.2017р. №116, який був підписаний директором ТОВ Азовбетон ОСОБА_5, відповідач підтвердив наявність заборгованості перед ТОВ Азовбуд-Лідер в сумі 433070,19грн., в т.ч. за договором №2 від 01.05.2017р. в сумі 50987,29грн. (а.с. 9).

Крім того, суду були надані податкові накладні на послуги перевезення щебеню та піску від 25.09.2017р., від 25.09.2017р., від 31.10.2017р., від 10.10.2017р., за якими ТОВ Азовбуд-Лідер, як постачальник, надало ТОВ Азовбетон, як утримувачу, послуги з перевезення щебню та піску на суму 42489,40грн. (а.с. 108-110).

В підтвердження здійснення перевезень вантажу за договором №2 від 01.05.2017р., суду також надані товарно-транспортні накладні ПрАТ "Краснополянський піщаний карєр" замовником за якими є ТОВ Азовбуд-Лідер, а вантажоодержувачем - ТОВ Азовбетон:

№ 15 від 12.09.2017р., перевізник ТОВ «Азовпромсвіт» (а.с. 168),

№9 від 18.09.2017р., перевізник ПП «Аскона» (а.с. 199),

№9 від 10.10.2017р., перевізник ТОВ «Gил-Транс» (а.с. 111),

№10 від 10.10.2017р., перевізник ТОВ «Gил-Транс» (а.с. 112),

№7 від 17.10.2017р., перевізник ТОВ «Азовбетон» (а.с. 170),

№ 8 від 27.10.2017р., перевізник ПП «Аскона» (а.с. 151),

№12 від 27.10.2017р., перевізник ТОВ «Gил-Транс» (а.с. 150),

№10 від 30.10.2017р., перевізник ПП «Аскона» (а.с. 145),

№12 від 30.10.2017р., перевізник ТОВ «Gил-Транс» (а.с. 144),

№12 від 14.11.2017р., перевізник ТОВ «Gил-Транс» (а.с. 147),

№7 від 15.11.2017р., перевізник ПП «Аскона» (а.с. 148).

Суд не приймає до уваги наданий відповідачем лист ПП «Аскона» від 12.03.2018р. №94, в якому повідомлено, що ПП «Аскона» не здійснювалося перевезень за товарно-транспортною накладною №8 від 27.10.2017р. (маса вантажу 37,300 т), та №10 від 30.10.2017р. (маса вантажу 36,560 т) (а.с. 178), оскільки суду не наданий сам запит ТОВ «Азовбетон», на який надано цю відповідь, а зі змісту листа ПП «Аскона» не вбачається, що це саме ті товарно-транспортні накладні, які були видані ПрАТ "Краснополянський піщаний карєр" на виконання умов, укладеного між позивачем і третьою особою договору поставки №22.05 від 22.05.2017р.

Як доказ наявності спору між позивачем та відповідачем не тільки з приводу сум дебіторської заборгованості, а й щодо безпідставного невизнання та оскарження з боку відповідача укладеного між сторонами договору купівлі продажу, позивачем також були надані суду:

- договір купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017р., укладений між ТОВ Азовбетон та ТОВ Азовбуд-Лідер, предметом якого є розчинно-бетонний вузол ПРБВ-80, розташований за адресою: м.Мапріуполь, перевулок Учебний, 3-а на території ТОВ Азовбетон, вартістю 184044,00грн. в т.ч. ПДВ 30674,00грн. (а.с. 65),

- договір відповідального зберігання №5, укладений 24.10.2017р. між ТОВ Азовбетон та ТОВ Азовбуд-Лідер (а.с. 68, 69),

- копія позовної заяви ТОВ Азовбуд-Лідер про визнання договору купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017р. дійсним.

При цьому, враховуючи положення ст.76 ГПК України, суд не приймає такі докази, як належні, оскільки вони не стосуються предмета доказування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. ОСОБА_7 ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Оцінивши зміст укладеної між ТОВ Азовбетон та ТОВ Азовбуд-Лідер угоди від 01.05.2017р., з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання норм глави 64 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України.

Статтею 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтями 908, 909 ЦК України визначено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.ч. 1, 5 ст.306 ГК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Факт надання позивачем послуг з перевезення вантажів за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №2 від 01.05.2017р. підтверджується наданими суду документами, а саме: рахунками на оплату, актами наданих послуг ТОВ Азовбуд-Лідер, податковими накладними та товарно-транспортними накладними ПрАТ "Краснополянський піщаний карєр".

Відповідно до ст.311 ГК України плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, повязаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленим відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.3.4. Договору перевезення, сторони узгодили, що замовник здійснює оплату наданих послуг впродовж 15 (пятнадцяти) календарних днів, після підписання акту виконаних робіт за договором на підставі виставленого рахунку.

За наявними в матеріалах справи актами наданих послуг ТОВ Азовбуд-Лідер на загальну суму 50987,29грн., останній акт був підписаний сторонами 31.10.2017р.

Таким чином строк оплата наданих послуг за договором перевезення є таким, що настав.

Однак, станом на теперішній час доказів оплати відповідачем наданих послуг з перевезення суду не надано.

Відповідач вказує, що позивачем суду не надано доказів узгодження ціни послуг у відповідності із заявкою, як-то передбачено п.3.1. Договору, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні заявки ТОВ Азовбетон .

Проте, відсутність в матеріалах справи заявок, передбачених в п.2.1.1, п. 3.1 Договору, не свідчить про невиконання сторонами умов цього договору, оскільки факт його виконання встановлений судом, та підтверджується наданими суду документами.

Надані відповідачем документи: лист диспетчера з відпуску готової продукції на підприємстві ТОВ Азовбетон - ОСОБА_7 б/н та б/д (а.с.134), заявка свідка - ОСОБА_7 від 12.03.2018р. (а.с. 179), відповідно до яких в кінці 2017 року ОСОБА_7 був прийнятий товар без її фактичної участі за проханням директора ТОВ Азовбетон ОСОБА_5, не приймаються судом до уваги, оскільки вказана особа є працівником відповідача, тобто є зацікавленою, і у суду є певні сумніви щодо достовірності наданих нею пояснень. При цьому, на виклик суду свідка - ОСОБА_7 в судове засідання 03.04.2018 року в порядку ст.89 ГПК України (ухвала від 13.03.2018р.), для надання пояснень щодо прийняття товару ТОВ Азовбетон від Азовбуд-Лідер за договором перевезення від 01.05.2017р., до суду вона не зявилася.

Щодо вчинення колишнім директором ТОВ Азовбетон ОСОБА_5 ряду протиправних дій, суд звертає увагу, що відповідачем не надано, а у матеріалах справи відсутні копії вироку суду про притягнення даної особи, що вчинила злочин щодо майна відповідача, до кримінальної відповідальності, або копії постанови про зупинення чи припинення кримінального провадження, по зазначеним кримінальним провадженням, з яких суд може дійти висновку щодо встановлення обставин скоєння даних протиправних дій, їх кваліфікації, а також встановлення винних осіб.

Суд не приймає до уваги інші доводи відповідача, оскільки вони є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем послуг з перевезення вантажів та відсутність їх оплати в повному обсязі з боку відповідача.

Виходячи з викладеного в своїй сукупності, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 50987,29грн. заборгованості за надані послуги з перевезення вантажів правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбуд-Лідер, м.Маріуполь, до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбетон, м.Маріуполь, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Краснополянський піщаний карєр", село Красна Поляна, Великоновосілківський район, Донецька область, про стягнення 50987,29грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбетон (місцезнаходження: 87504, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Ілліча, б.75-а; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Азовбуд-Лідер (місцезнаходження: 87553, Донецька обл., місто Маріуполь, кв. "АЗОВ'Я"АДРЕСА_1; ) 50987,29грн. основного боргу; 1600,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 19.04.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 24.04.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна