ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3815/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Будальянс

(адреса: 04201, АДРЕСА_1, код 35789787)

до товариства з обмеженою відповідальністю Грандіс Трейд ЛТД

(адреса: 08631, АДРЕСА_2, код 39416209)

про стягнення 17283,97 гривень

за участю представників:

позивача ОСОБА_1;

відповідача не зявились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Трейд Будальянс звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Грандіс Трейд ЛТД про стягнення 30283,97 гривень основного боргу у звязку з неналежним виконанням останнім зобовязань з оплати поставленого товару відповідно до видаткової накладної від 04.07.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.12.2018 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Будальянс залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

29.01.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.03.2018.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі №911/3815/17, призначено розгляд справи по суті на 12.04.2018.

12.04.2018 через канцелярію суду представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом та в подальшому розгляд справи здійснюватиметься щодо вимог про стягнення 17283,97 гривень основного боргу.

Представник відповідача в жодне судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 31.01.2018, 01.03.2018 та 22.03.2018 направлялись відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограммами, тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення данного виду договорів.

Згідно статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У липні 2017 року товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд Будальянс» (постачальник) поставлено товар товариству з обмеженою відповідальністю «Грандіс Трейд ЛТД» (одержувач) без укладення письмового договору між сторонами.

Судом встановлено, що позивач, поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 36283,97 гривень, що підтверджується видатковою накладною №1631 від 04.07.2017 на суму 36283,97 гривень, яка підписана відповідачем без будь-яких заперечень з приводу зазначених у вказаній видатковій накладній вартості, кількості поставленого позивачем товару.

Тобто, підписана відповідачем видаткова накладна без будь-якого зазначення відповідачем про незгоду із зазначеною у вказаній видатковій накладній вартістю, обсягом та якістю поставленого позивачем товару свідчать про належне виконання позивачем своїх зобовязань.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобовязань щодо повної оплати отриманого товару, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 17283,97 гривень (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

В матеріалах справи відсутні належні докази сплати відповідачем заборгованості за вищевказаною видатковою накладною у сумі 17283,97 гривень.

Предметом позову є вимога про стягнення 17283,97 гривень боргу за поставлений товар.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правововідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

30.10.2017 позивач надіслав відповідачу вимогу №10, в якій вимагав сплатити заборгованість до 03.11.2017, на яку відповідач надіслав відповідь, в якій повідомив, що заборгованість в розмірі 36283,97 гривень буде погашена протягом двох тижнів. Відповідачем була здійснена часткова оплата за отриманий товару у розмірі 19000,00 гривень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у вигляді боргу за видатковою накладною №1631 від 04.07.2017 у розмірі 17283,97 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані позивачем докази не спростовані та відповідачем протягом розгляду справи не заперечувались.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Грандіс Трейд ЛТД (адреса: 08631, АДРЕСА_2, код 39416209) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Будальянс (адреса: 04201, АДРЕСА_1, код 35789787) 17283,97 гривень основного боргу та 1600,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 12.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23.04.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Т.Д. Лилак