ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2018 р.Справа № 922/465/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

без виклику (участі) представників сторін

розглянувши справу

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, м. Харків
до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків
про визнання незаконним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яким вирішено передати у власність іншій особі частину земельної ділянки, належної позивачу.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про витребування у відповідача доказів, а саме накази, якими вирішено передати у власність земельні ділянки, які є складовою ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування та документи на підставі яких було внесено відповідні дані до Держгеокадастру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 березня 2018 року залишено позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду Харківської області відомостей про ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та документів, що підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_1 (довіреність, контракт, положення про філію тощо).

16.03.2018 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №7112), в яких останній повідомляє суд про те, що ним були усунуті недоліки встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2018.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/465/18. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "10" квітня 2018 р. о(об) 15:00.

02.04.2018 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8605), у якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та заперечував проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів, зокрема посилаючись на те, що позивачем не надано доказів неможливості самостійно отримати вказані у клопотанні докази та повідомляє, що надання запитуваної інформації на безоплатній основі є порушенням чинного законодавства, а тому відповідач повідомляв позивача про необхідність проведення оплати за отримання відомостей з Державного земельного кадастру. Також, відповідач вважає, що позовна заява грунтується лише на припущеннях позивача, позивачем не визначено предмета позову, як і не конкретизовано яким саме наказом його дату та номер, відповідачем вирішено передати у власність іншій особі (особу не встановлено) частину земельної ділянки (яку не визначено), що належить позивачу. Окрім того, позивачем в порушення п.5 ч.3 ст. 162 ГПК України не зазначено у позовній заяві доказів, які б підтверджували кожну обставину викладену у позові.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2018 року відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів. Залишено позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення без руху. Встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви п'ятиденний строк з дня вручення позивачу даної ухвали шляхом подання до господарського суду Харківської області:

- засвідчену належним чином копію оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківської області або клопотання про його витребування з обов'язковим зазначенням усіх реквізитів документа, що можуть його ідентифікувати;

- зазначити докази, які підтверджують викладені позивачем обставини у позовній заяві відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Також судом було розяснено, що згідно частини 12 та частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

При цьому, згідно частини четвертої статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Вищевказану ухвалу господарського суду Харківської області вручено позивачу 17.04.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, встановлений судом в ухвалі суду 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви спливає 23.04.2018.

Станом на 24.04.2018 Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення" не виконано вимог ухвали господарського суду Харківської області від 10.04.2018 та не усунуто недоліки позовної заяви за вих. № 05-86 від 21.02.2018 року, а саме не надано засвідченої належним чином копії оспорюваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківської області або обгрунтованого клопотання про його витребування з обов'язковим зазначенням усіх реквізитів документа, що можуть його ідентифікувати та не зазначено доказів, які підтверджують викладені позивачем обставини у позовній заяві відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Суд приймає до уваги те, що позивачем подано до суду клопотання за вих. № 05-186 від 18.04.2018 року (вх. № 10368 від 23.04.2018) про витребування доказів на виконання ухвали суду від 10.04.2018 року, в якому він просить витребувати у відповідача оригінал наказу № 8514-СГ від 23.05.2017 року, яким вирішено передати у власність земельну ділянку, яка є складовою ділянки, яка належить позивачу на праві постійного користування.

В обґрунтування наданого клопотання позивач зазначає, що відповідно до акту на право користування землею, виданого виконавчим комітетом Зміївської районної ради депутатів трудящих 21.03.1962 року, позивачу надано у постійне користування земельну ділянку площею 217,7 га. Рішенням Таранівської сільської ради від 28.10.2000 року вилучено земельну ділянку площею 62,74 га з землекористування ХОРТПЦ до земель запасу Таранівської сільської ради. У подальшому, рішенням виконавчого комітету Таранівської сільської ради № 111 від 11.09.2007 року присвоєно юридичну адресу комплексу нежитлових будівель радіостанції № 1, які перебувають на балансі ХОРТПЦ і розташовані на цій земельній ділянці - с. Таранівка, вул. Білютіна, 63. При розгляді документації на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Білютіна, 63, с. Таранівка, Зміївського району Харківської області було встановлено, що на Публічній кадастровій карті України наявні відомості, що в межах земельної ділянки, належної позивачу на підставі акту від 21 березня 1962 року на право користування землею, розташовані інші земельні ділянки, які в свою чергу передані у власність іншим особам.

Як зазначає позивач, на адресу Відділу у Зміївському районі Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області було направлено заяву про виправлення технічної помилки, та лист щодо надання документів на підставі яких було внесено відповідні дані, який було отримано 09.02.2018 року, але відповіді по суті не надано. Також, позивач звертався листом 22.11.2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з вимогою надати завірені належним чином документи, на підставі яких було внесено відповідні дані. Відповідь від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було отримано 02.01.2018 року, але по суті відповіді не надано.

Також, позивач зазначає, що на земельній ділянці, що є складовими земельної ділянки, належної позивачу та яким наразі присвоєно кадастрові номери інформації надано б не було, оскільки у позивача на момент звернення із листом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 22.11.2017 року № 05-573 жодної інформації стосовно неправомірного відчуження земельних ділянок наявно не було. Відповідно до даних, які містяться на Публічній кадастровій карті Харківською філією Концерну РРТ виявлено, що на земельній ділянці, яка надана позивачу на праві постійного користування розміщено 21 земельну ділянку площею 2,000 га, зокрема, земельна ділянка за кадастровим номер :01:000:1037, яка передана у власність іншій особі на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 8514-СГ від 23.05.2017 року. Зазначений наказ видано саме Головним Управлінням Держгеокадастру у Харківській області, за вказаних обставин позивач вважає, що оспорюваний наказ має бути витребувано саме у відповідача.

На думку позивача, вищевказані дії свідчать, що ним було вжито усіх заходів щодо отримання доказу, на підставі якого було вирішено передати у власність частину земельної ділянки, яка є складовою ділянки належної на праві постійного користування позивачу, однак жодних документів позивач не отримав.

Проте, суд не погоджується із вищевикладеними твердженнями позивача, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а саме листів № 32-20-9.1-17158/0/19-17 від 21.12.2017 року, № 32-20-9.1-17151/0/19-17 від 21.12.2017 року, № 2/111-18 від 02.01.2018 року, № 1/111-18 від 02.01.2018 року (т.1, а.с. 36-43) позивача було проінформовано, що надання копій документів, на підставі яких було внесено відомості до Державного земельного кадастру здійснюються у відповідності до вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр". Такі відомості надаються на платній основі. Також було роз'яснено позивачу, що для отримання зазначених у зверненні відомостей позивач може звернутись до центру надання адміністративних послуг у Зміївському районі Харківської області або замовити відповідні відомості через електронний сервіс Державного земельного кадастру у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно частини 3 статті 38 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру надаються на платній основі, крім випадків, визначених цим Законом. Для здійснення повноважень, визначених законом, органи державної влади та органи місцевого самоврядування користуються відомостями і документами Державного земельного кадастру щодо земель та земельних ділянок, розташованих на відповідній території, на безоплатній основі.

Позивач не є особою, яка має право на отримання відомостей Державного земельного кадастру на безоплатній основі, а тому відповідачем обгрунтовано відмовлено у наданні документів, на підставі яких було внесено відповідні дані до Державного земельного кадастру.

Відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Отже, як вбачається з поданого позивачем клопотання та наявних у матеріалах справи доказів, позивач взагалі не звертався до відповідача з вимогою про надання наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 8514-СГ від 23.05.2017 року.

За таких обставин, позивачем не обгрунтовано та не доведено неможливості самостійно надати докази, зокрема наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 8514-СГ від 23.05.2017 року.

Також, суд звертає увагу, що позивачем визначено самостійно предмет позову - визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яким вирішено передати у власність іншій особі частину земельної ділянки, належної позивачу. Проте, позивач не уточнюючи предмет позову просить витребувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 8514-СГ від 23.05.2017 року. За таких обставин, суд не може встановити та стверджувати, що саме цей акт є оспорюваним, у зв'язку з чим суд не знаходить правових підстав для задоволення вищевказаного клопотання позивача.

Більш того, задоволення необгрунтованих клопотань сторони може бути розцінено як надання їй переваги, що є неприпустимим.

Слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже задоволення клопотання позивача, яке не відповідає приписам статті 81 Господарського процесуального кодексу України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Згідно вимог частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до вимог частини 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позову Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Згідно вимог пункту 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статей 129-130 Господарського процесуального кодексу України та статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що позов залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом), судовий збір у розмірі 1762 грн., сплачений позивачем за подання до суду даної позовної заяви може бути повернуто за його клопотанням.

Однак, приймаючи до уваги те, що на момент прийняття даної ухвали позивачем не було заявлено відповідне клопотання про повернення судового збору, суд вважає, що вказане питання має бути вирішено окремо, у разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 76, 81, 162, 164, 176, 224, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні клопотання (вх. № 10368 від 23.04.2018) про витребування доказів.

Залишити позов Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Харківської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 24.04.2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено. Апеляційна скарга може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення є дата його ухвалення - 24.04.2018 року.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя ОСОБА_2