ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 м.Дніпро Справа № 904/9615/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

Суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, адвокат, довіреність №52-16/08 від 16.01.2018;

від Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2, представник, довіреність №5 від 24.04.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 у справі №904/9615/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 1 590 634 грн. 33 коп.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь 1 590 634 грн. 33 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 у справі №904/9615/16, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" 1 328 303 грн. 49 коп. основного боргу, 224 142 грн. 14 коп. пені, 25 477 грн. 30 коп. 3% річних, 54 828 грн. 01 коп. інфляційних втрат, 24 491 грн. 37 коп. судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016, яке набрало законної сили 07.02.2017, місцевим господарським судом у справі №904/9615/16 10.02.2017 видано наказ.

02.03.2017 від відповідача до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга на дії державної виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 за вих.№52-16/194 від 28.02.2017, в якій скаржник просив суд:

- визнати дії державної виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2017 в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 53410791, винесених 20.02.2017 Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, протиправними;

- визнати постанову державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 21.02.2017 ВП № 53410791 в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 53410791, винесених 20.02.2017 Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, недійсною.

07.03.2017 відповідач до Господарського суду Дніпропетровської області звернувся зі скаргою №52-16/210 від 06.03.2017 з вимогами наступного змісту:

- визнати дії державної виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2017 з виконання постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" виконавчого збору, винесеної 20.02.2017 Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, протиправними;

- визнати постанову державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.02.2017 з виконання постанови про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" виконавчого збору, винесеної 20.02.2017 Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, недійсною.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 у справі №904/9615/16 у задоволенні скарг №52-16/194 від 28.02.2017 та №52-16/210 від 06.03.2017 на дії державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Публічному акціонерному товариству "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовлено.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що дії органу виконання судового рішення узгоджуються з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», а скаржник не довів обґрунтованість своїх вимог за скаргами.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд її скасувати, прийняти нове рішення, яким скарги задовольнити.

Апелянт вказує, що враховуючи той факт, що боржник самостійно в добровільному порядку, до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження виконав судове рішення, а також те, що державним виконавцем не здійснено жодного заходу примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2016 №904/9615/16, підстави як для винесення органом ДВС постанови про стягнення виконавчого збору від 20.02.2017, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 20.02.2017 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2017, так і для виділення їх в окреме провадження були відсутні.

Позивач на виклик суду не зявився, з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду не звертався.

Iнгулецький відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проти доводів апеляційної скарги заперечив, вказує, що він у спірних взаємовідносинах керувався Законом України «Про виконавче провадження», а саме п.9 ст. 27, відповідно до якого виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників відповідача та органу ДВС, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2017 державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53410791 щодо примусового виконання наказу №904/9615/16, виданого 10.02.2017 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" боргу в розмірі 1 657 242 грн 31 коп.

Відповідно до платіжного доручення №3366 від 14.02.2017 Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Віртутем Соліс» в рахунок виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 у справі №904/9615/16 перерахувано грошові кошти в розмірі 1 657 242 грн. 31 коп., тобто боржником добровільно та в повному обсязі виконано рішення суду.

21.02.2017 державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої:

- виконавче провадження з примусового виконання наказу №904/9615/16 від 10.02.2016, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віртутем Соліс" боргу у розмірі 1 657 242 грн. 31 коп., закінчити.

- виділити в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №53410791, винесену 20.02.2017 Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

20.02.2017 державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" виконавчого збору в розмірі 165 724 грн. 23 коп., постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 200 грн., виділено їх окреме виконавче провадження (постанова від 21.02.2017), а 22.02.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з їх виконання.

Вважаючи дії державного виконавця з приводу винесення вищезазначених постанов, зокрема, про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій протиправними, скаржник звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідними скаргами.

Свою позицію щодо відмови в задоволенні скарг боржника місцевий господарський суд обґрунтував тим, що оплата заборгованості відповідачем була проведена банком 15.02.2017, тобто після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, заявка боржника про закінчення виконавчого провадження надійшла до виконавчої служби 21.02.2017, тобто також після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому дії органу виконання судових рішень узгоджуються з положеннями п.9 ст.27 та п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження.

У своїй скарзі на дії державного виконавця Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (боржник) послалось на те, що державним виконавцем не було фактично стягнуто грошових сум з боржника, а тому він не мав жодних правових підстав для винесення постанов про стягнення виконавчого збору та проведення виконавчих дій.

Колегія суддів, переглядаючи справу в апеляційному порядку, погоджується з такими доводами боржника.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1, п. 3, ч. 1, ч.4 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до ч.3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження":

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина 1 цієї статті);

- виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (частина друга цієї статті).

Аналіз наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" дає можливість зробити висновок про те, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що розмір виконавчого збору вираховується з фактично стягнутої або повернутої суми.

Між тим, при винесенні постанови від 20.02.2017 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 165 724 грн. 23 коп., державним виконавцем не зазначено фактично стягнутої суми.

Таким чином, дії державного виконавця при винесенні постанови від 20.02.2017 про стягнення виконавчого збору не відповідали вимогам чинного законодавства, а тому є протиправними.

Щодо витрат виконавчого провадження, то відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

За ч. 2 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За приписами ч. 3 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Частина 4 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Між тим, з матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент винесення державним виконавцем постанови від 20.02.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 200 грн. не мали місце випадки, встановлені частиною 4 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження", які визначені як підстави для винесення державним виконавцем постанови про стягнення витрат виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що заходи примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження ВП №53410791 державним виконавцем не вживались, зобовязання відповідача (боржника) припинено не шляхом примусового стягнення з нього коштів державною виконавчою службою, правові підстави для стягнення виконавчого збору у розмірі 165 724 грн. 23 коп, а також для стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 200 грн., які не підтверджені у встановленому порядку, у державного виконавця на момент винесення постанов від 20.02.2017 були відсутні.

Частина 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції про розгляд скарг на дії державного виконавця у даній справі підлягає скасуванню, як така, що ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Разом із цим, у суду апеляційної інстанції наявні правомочності та підстави для ухвалення нового рішення за скаргою на дії державного виконавця, згідно ч.2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, про задоволення вимог скаржника з визнання неправомірними оспорюваних дій державного виконавця та про зобов'язання посадову особу органу державної виконавчої усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", відповідно до ст.344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати заявника, пов'язані з розглядом скарги, покладаються на орган державної виконавчої служби, тому підлягають відшкодуванню за рахунок останнього.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 у справі №904/9615/16 скасувати.

Ухвалити нове рішення:

Скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" №52-16/194 від 28.02.2017 та №52-16/210 від 06.03.2017 на дії органу державної виконавчої служби задовольнити.

Визнати дії державної виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2017 в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, винесених 20.02.2017 Інгулецьким відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2017 з виконання постанови від 20.02.2017 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" виконавчого збору, неправомірними.

Зобов'язати начальника Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області усунути такі порушення.

Стягнути з Інгулецького відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" 1762 грн. судових витрат зі сплати судового збору у звязку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 27.04.2018).