УХВАЛА

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/23235/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика морозива хладопром" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Публічного акціонерного товариства "Полтавахолод", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-Техно-Сервіс", про визнання недійсним свідоцтва та зобов'язання вчинити дії, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача-1 - Запорожець Л.Г., довіреність №2343-03/66 від 02.02.2018 року, відповідача-2 - не з'явився, третьої особи - Павленка В.В., довіреність №1 від 26.02.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому позивач просить визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів та послуг "Полтавське" №33409 від 15.07.2003 року з дати подання заявки від 26.06.2001 року та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відомості про визнання повністю недійсним вказаного свідоцтва до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та зобов'язати повідомити про це у офіційному бюлетні "Промислова власність".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2017 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 21.02.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року відкладено підготовче засідання на 21.03.2018 року та продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

21.03.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву на 23.03.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.2018 року.

19.04.2018 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про відмову від позову.

23.04.2018 року третьою особою в судовому засіданні надано заяву про розподіл судових витрат, в якій третя особа просила у зв'язку з відмовою позивача від позову стягнути з позивача на її користь понесені нею судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

До інших витрат відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи; витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

За таких обставин, у задоволенні заяви третьої особи про відшкодування судових витрат судом відмовлено з підстав того, що вказані в заяві третьої особи витрати, не є судовими витратами, а також у відповідності до ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову право на відшкодування судових витрат передбачено лише відповідачу у справі.

Статтею 191 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Дана заява про відмову від позову прийнята судом.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Керуючись ст. 129, 130, ч. 1, 3 ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення до Київського апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 26.04.2018 року

Суддя С.О. Чебикіна