ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 Справа № 917/352/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ ,01001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" вул. Козака, буд. 2-А, м. Полтава, Полтавська область, 36020

про стягнення грошових коштів в сумі 16 334,25 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-68 від 14.04.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 15 від 26.12.2017.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" боргу у загальній сумі 16 334,25 грн., з яких: 15491,73 грн. пені та 842,52 грн. річних за порушення грошових зобов"язань.

Відповідач позов заперечує тільки в частині пені, посилаючись на відсутність підстав її нарахування за умовами укладеного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

На виконання умов договору № 15-786-Б від 23.06.2015 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" м. Полтава природний газ на загальну суму 93 309 155,10 грн., що підтверджується актами приймання-передачі та не заперечується сторонами.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов"язань та просить суд стягнути нарахування, що складають додаткову відповідальність у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне:

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона передає або зобов"язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визнано, що зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до Актів приймання-передачі від 31.07.2015р., 31.08.2015р., 30.09.2015 р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" 23 946,184 тис. куб. м. природного газу за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1, на загальну суму 93 309 155,10 грн.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов"язаний сплатити продавцеві певну ціну переданого товару. Пунктом 6 договору № 15-786-Б від 23.06.2015 року сторони обумовили, що оплата за газ здійснюється покупцем шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Із наданих заявником доказів, а саме реєстру операцій по Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" оплата переданого природного газу за актами прийому-передачі здійснювалася несвоєчасно, з порушенням строків, визначених п.6.1. договору, тому згідно поданого розрахунку просить стягнути з відповідача 15 491,73 грн. пені та 842,52 грн. річних за порушення грошових зобов"язань.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визнано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 842,52 грн.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов"язання може забезпечуватися пенею, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочки виконання. Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР платник грошових коштів сплачує на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пені у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Пунктом 7.2. договору № 15-0786-Б від 23.06.2015 року сторони узгодили, що покупець зобов"язується сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення у разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору, в частині реалізації газу (розділ ХІ договору) покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором газу. За умовами розділу ХІ договір діяв до 31.12.2015 року, тому право на нарахування пені виникло б з 21 січня 2016 року. Як свідчать надані розрахунки, станом на 12.01.2016 року весь отриманий газ оплачено відповідачем, з урахуванням чого позов в частині стягнення 15 491,73 грн. пені не відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює відповідальність суб"єктів господарювання за порушення грошових зобов"язань, умовам укладеного сторонами договору на продаж природного газу, тому є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" (вул. В.Козака, буд. 2-А, м. Полтава, Полтавська область, 36020, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ ,01001, ) три проценти річних у сумі 842,52 грн. та судового збору у сумі 91,00 грн.

3. В іншій частині у позові відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам по справі

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.04.2018.

Суддя Ціленко В. А.