КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/19903/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 18.04.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 про передачу справи №910/19903/17 за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області

у справі №910/19903/17 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНП.КОМ" (відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Серго" (відповідач 2)

про стягнення 359 133,74 грн.

В судовому засіданні 18.04.2018 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНП.КОМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Серго" про стягнення солідарно з відповідачів 1 000,00 грн.; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНП.КОМ" 358 133,74 грн., з яких: 289 067,01 грн. помилково перерахованих коштів та 69 066,73 грн. процентів за користування чужими коштами.

22.01.2018 відповідач-1 подав до суду заяву про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 вирішено передати справу № 910/19903/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНП.КОМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Серго" про стягнення 359 133,74 грн. на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права, а саме ч. 2 ст. 31 ГПК України.

Апелянт зазначає, що справа прийнята до провадження з додержанням правил підсудності та повинна бути розглянута Господарським судом міста Києва. В процесі розгляду справи змін у складі відповідачів не відбулося, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача 1 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача 1 зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 279 ГПК України Господарський суд міста Києва дійшов правомірного висновку про належність даної справи на підставі виключної підсудності до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Дніпропетровської області.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача 2 вказує, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 05.02.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.01.2018 у справі №910/19903/17 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду 20.02.2018 від скаржника надійшло клопотання на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2018, до якого долучено оригінал опису вкладення та копію поштової квитанції, що свідчать про надіслання 16.02.2018 ТОВ "Серго" копії апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №910/19903/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018, встановлено відповідачу 1 та 2 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2018 у справі №910/19903/17 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 28.03.2018, встановлено відповідачу 1 строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про призначення справи до розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2018, у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 у справі №910/19903/17 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, розпочато розгляд справи по суті заново та призначено розгляд справи на 18.04.2018.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.04.2018 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.04.2018 заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

18.04.2018 до Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача 2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника ТОВ "Серго".

Представник відповідача 2 в судове засідання апеляційної інстанції 18.04.2018 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника відповідача 2 обов'язковою в судове засідання не визнавалась, зважаючи на заяву відповідача 2 про розгляд справи без участі його представника та відсутність заперечень інших учасників апеляційного провадження проти цього, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача 2 за наявними у справі матеріалами.

Пунктом 9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017, роз'яснено, що справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, позивачем заявлено позовні вимоги до двох відповідачів, а саме:

- стягнення з ТОВ "ТНП.КОМ" 358 133,74 грн., з яких: 289 067,01 грн. помилково перерахованих коштів та 69 066,73 грн. процентів за користування чужими коштами.

- солідарне стягнення з ТОВ "ТНП.КОМ" та з ТОВ "Серго" 1 000,00 грн. на підставі договору поруки від 01.12.2014 № 14/02/04.

Позивачем зазначено, що грошові кошти ТОВ "ТНП.КОМ" були перераховані в межах договору поставки від 04.02.2014 № 12546К.

Підставою виникнення поруки є договір про неї, що укладається між кредитором за основним зобов'язанням та особою, яка надала згоду бути поручителем його боржника. Порядок укладення, зміни та розірвання договору поруки регулюється загальними положеннями про угоди, які встановлені нормами цивільного законодавства, за винятком спеціального правила, що міститься у ст. 547 ЦК України, про обов'язкову письмову форму будь-якого правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання (зрозуміло, що у тому числі й договору поруки), незалежно від форми укладення основної угоди.

З метою забезпечення майнових інтересів кредитора та одержання ним гарантій належного виконання зобов'язання і використовується такі засоби забезпечення зобов'язань, сутність яких полягає у залученні до виконання зобов'язання, поряд з боржником, третіх осіб. До таких спеціальних заходів забезпечувального характеру, передбачених цивільним законодавством, належать, зокрема порука.

Основне зобов'язання виникло у ТОВ "ТНП.КОМ" з договору поставки від 04.02.2014 № 12546К, укладеного між ТОВ "ЕКО" та ТОВ "ТНП.КОМ", а забезпечувальне зобов'язання виникло у ТОВ "Серго" з договору поруки від 01.12.2014 № 14/02/04, укладеного між ТОВ "ЕКО" у ТОВ "Серго", тобто іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов'язання.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, місцевий господарський суд, керуючись ст. ст.30, 31 ГПК України дійшов висновку, що даний господарський спір має бути розглянуто за місцезнаходженням відповідача - сторони основного зобов'язання, а саме ТОВ "ТНП.КОМ" (вул. Калинова, б. 43, м. Дніпро, 49051) на підставі виключної підсудності справ.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 було порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 05.12.2017.

Відповідно до ч.3 ст.15 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Оскільки місцезнаходженням відповідача-2 ТОВ «Серго» є м. Київ, позовна заява ТОВ «ЕКО» станом на 14.11.2017 була прийнята до провадження Господарським судом міста Києва з додержанням правил підсудності.

05.12.2017 відбулось судове засідання, за результатами якого розгляд справи було відкладено на 23.01.2018, враховуючи клопотання відповідача-1 для надання часу на підготовку відзиву на позовну заяву та документів, витребуваних ухвалою про порушення провадження у справі.

Відповідно до ч.11 ст.30 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) у випадку об'єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов'язання, спір розглядається господарським судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 31 ГПК України передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Оскільки місцезнаходженням відповідача-2 ТОВ «Серго» є м. Київ, і позовна заява ТОВ «ЕКО» станом на 14.11.2017 була прийнята до провадження Господарським судом міста Києва з додержанням правил підсудності, в процесі розгляду справи зміни у складі відповідачів не відбувались, відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача 1 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, у зв'язку з чим справа №910/19903/17 підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Місцевий господарський суд невірно застосував положення статей 30, 31 ГПК України (в редакції з 15.12.2017), а тому дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до іншого суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 про передачу справи №910/19903/17 за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271 п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі №910/19903/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі №910/19903/17 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області - скасувати.

3. Направити справу №910/19903/17 до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України з урахуванням перехідних положень ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Повний текст постанови складено 23.04.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

Є.Ю. Шаптала