КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/18802/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 11.04.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2018

у справі №910/18802/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" (відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" (відповідач 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" (третя особа 1)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство "АВАНТ-БАНК" (третя особа 2), Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖКГ-БУД" ( третя особа 3)

про визнання недійсним рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ"

до Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу"

за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖКГ-БУД"

про усунення перешкод у користуванні майном.

В судовому засіданні 11.04.2018 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 у справі №910/18802/17 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/18802/17.

Апеляційна скарга дублює доводи заяви про забезпечення позову, яка була подана до суду першої інстанції, та обґрунтована порушенням судом норм процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

Апелянт зазначає, що станом на цей час спірне майно знаходиться під арештом, накладеним державним виконавцем в межах виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №5011-19/13959-2012 та вказує, що на цей час виконавче провадження триває та є незавершеним.

Апелянт вказує, що ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" при ознайомлені з матеріалами справи №910/1208/16 під час підготовки до судового засідання за заявою ТОВ "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 02.06.2016 Господарського суду міста Києва у справі №910/1208/16 з'ясовано, що станом на сьогодні майновий комплекс загальною площею 7976,60 кв.м., який розташований за адресою: м.Київ, вул. Куренівська, буд. 5/7 зареєстрований за іншою юридичною особою, а саме за Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ".

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи №910/7606/17 майно ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" виведено на іншу структуру - передано за актом на користь ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ", про що 02.08.2017 реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Апелянт вважає, що під час розгляду справи №910/7607/17 у зв'язку з переоформленням права власності за ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" розгляд поданого ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" позову стане безперспективним та не відновить порушені права позивача.

На думку апелянта, при розгляді заяви про забезпечення позову суд першої інстанції не врахував ту обставину, що ТОВ "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", ТОВ "ЖКГ-БУД", ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" є взаємопов'язаною групою бенефіціарних власників, оскільки ТОВ "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" внесло нерухоме майно як внесок до статутного капіталу ТОВ "ЖКГ-БУД", а ТОВ "ЖКГ-БУД" до статутного капіталу ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ".

Апелянт також вказує, що наміри відповідача ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" здійснити відчуження комплексу ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" підтверджується також оголошенням, яке розміщено в Інтернеті 24.01.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 08.02.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 у справі №910/18802/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу", встановлено відповідачу 1 та відповідачу 2 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі №910/18802/17 призначено розгляд апеляційної скарги на 14.03.2018 та повторно встановлено відповідачам 1 та 2 строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі №910/18802/17 розгляд справи відкладено на 11.04.2018 приймаючи до уваги неявку представників третіх осіб 1 та 2 за первісним позовом та надання можливості представнику позивача за первісним позовом ознайомитись з відзивом відповідача - 2 на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес центр «Куренівський» просить її відхилити, посилаючись на ненадання доказів на підтвердження поданої заяви, яка містить лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення яким задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник відповідача 1 за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 заперечував проти доводів позивача за первісним позовом, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача 2 за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 заперечував проти доводів позивача за первісним позовом, викладених в апеляційній скарзі з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник третьої особи 1 за первісним позовом судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення яким задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про вжиття заходів забезпечення позову.

Представник третьої особи 3 за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 заперечував проти доводів позивача за первісним позовом, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник третьої особи 2 за первісним позовом в судове засідання апеляційної інстанції 11.04.2018 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника третьої особи 2 обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Пунктом 9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017, роз'яснено, що справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" до суду подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" про визнання недійсним рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння, до спільного розгляду з яким прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" до Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування первісного позову позивач посилається на порушення вимог чинного законодавства при вчиненні відповідачем дій, направлених на звернення стягнення на предмет іпотеки. Обґрунтовуючи вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, Приватне акціонерне товариство "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" посилається на відсутність правових підстав для перебування майна у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ".

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилався на чинення Приватним акціонерним товариством "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" перешкод у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" нерухомим майном, що належить останньому.

26.10.2017 представником Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач за первісним позовом просив:

- накласти арешт на об'єкт нерухомого майна: майновий комплекс, реєстраційний номер 00, загальною площею 7976,6 кв.м, що складається в цілому з літ.В-виробничого корпусу В-3 площею 4591,90 кв.м, літ.Д - виробничого корпусу Д-1 площею 1379,9 кв.м, літ.Г - виробничого корпусу Г-1 площею 1707,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Куренівська, буд.5/7, зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ";

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" та будь яким іншим особам, в тому числі, і тим, що виконують повноваження державних реєстраторів, здійснювати відчуження, передання, реєстрацію, перереєстрацію права власності та інших речових прав на об'єкт нерухомого майна: майновий комплекс, реєстраційний номер 00, загальною площею 7976,6 кв.м, що складається в цілому з літ.В-виробничого корпусу В-3 площею 4591,90 кв.м, літ.Д - виробничого корпусу Д-1 площею 1379,9 кв.м, літ.Г - виробничого корпусу Г-1 площею 1707,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Куренівська, буд.5/7, зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ";

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" та будь яким іншим особам, окрім службових осіб та працівників Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" здійснювати проникнення на об'єкт нерухомого майна - майновий комплекс, реєстраційний номер 00, загальною площею 7976,6 кв.м, що складається в цілому з літ.В-виробничого корпусу В-3 площею 4591,90 кв.м, літ.Д - виробничого корпусу Д-1 площею 1379,9 кв.м, літ.Г - виробничого корпусу Г-1 площею 1707,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Куренівська, буд.5/7, а також володіти та користуватися зазначеним об'єктом нерухомого майна.

В обґрунтування своєї заяви позивач за первісним позовом зазначав, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник вказує, що 23.02.2017 ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" отримало інформаційну довідку із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за яким право власності на нерухоме майно - майновий комплекс, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ "ЖКГ-БУД" та передано в іпотеку громадянину ОСОБА_2

ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" при ознайомленні з матеріалами справи №910/1208/16 під час підготовки до судового засідання за заявою ТОВ "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 02.06.2016 Господарського суду міста Києва у справі №910/1208/16 з'ясовано, що станом на сьогодні майновий комплекс загальною площею 7976,60 кв.м., який розташований за адресою: м.Київ, вул. Куренівська, буд. 5/7 зареєстрований за іншою юридичною особою, а саме за Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ".

Під час розгляду справи №910/7606/17 майно ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" виведено на іншу структуру - передано за актом на користь ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ", про що 02.08.2017 реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

При цьому одночасно вилучено запис про іпотеку нерухомого майна на користь громадянина ОСОБА_2, що свідчить про пов'язаність вказаних осіб.

Тому по суті під час розгляду справи №910/7607/17 у зв'язку з переоформленням права власності на ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" розгляд поданого ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" позову стане безперспективним та не відновить порушені права позивача.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих, у розумінні ст.ст.76, 77, 79 ГПК України, доказів вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, як то, наприклад, дій направлених на відчуження спірного об'єкта нерухомого майна чи перереєстрацію майнових прав на нього, а наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційного запису про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" права власності на спірний об'єкт нерухомого майна не є достеменним свідченням вчинення вказаною особою дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, мають тимчасовий характер і діють до закінчення розгляду справи по суті заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Так, заявник не зазначив, які докази вказують на наявність обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову, та у чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення саме у справі №910/18802/17, заявник лише обмежився посиланнями на справу №910/7607/17.

Також, заявником жодним чином не доведено як саме невжиття заходів забезпечення позову у справі №910/18802/17 може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Слід зазначити, що саме лише посилання заявника на потенційну можливість подальшого переоформлення майна не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову без надання при цьому належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Так, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заявником суду не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При поданні даного позову позивач за первісним позовом вказував на те, що відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2012 у справі №5011-19/139-2012 звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору №420/ІП-1 від 19.07.2007 - майновий комплекс, загальною площею 7679,60 кв.м., який розташований у місті Києві по вул. Куренівський, буд. 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м., виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м. виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м. та належить на праві власності ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" шляхом надання ПАТ «Свердбанк» з метою погашення заборгованості ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" за кредитним договором №420 від 29.11.2005 у загальному розмірі 7 511 081,76 грн.

Колегією суддів встановлено, що у справі № 910/7606/17 розглядався позов Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовлення технологічного обладнання для агропромислового комплексу" з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Марко Поло", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖКГ-БУД" про застосування наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015р, а саме:

- визнання недійсним та скасування акту приймання-передачі нерухомого майна №12/05/2016, складений 12.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Марко Поло" та товариством з обмеженою відповідальністю " ЖКГ-БУД";

- визнання недійсним та скасування із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності за ТОВ "ЖКГ-БУД" майнового комплексу, загальною площею 7976,6 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 00, за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 5/7; від 13.05.2016, номер запису 14484771, вчинений державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що незалежно від результатів досудового розслідування, у ПрАТ "ТОДАК" наявні цивільно-правові підстави для поновлення його прав та скасування незаконних рішень нотаріуса, внутрішніх актів юридичних осіб та записів про перехід права власності на об'єкт, фактичним власником якого виступає ПрАТ "ТОДАК", оскільки правочини, внаслідок яких в подальшому внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнано в установленому порядку недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/7606/17 позов задоволено частково.

Застосовано наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Авант-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Марко Поло", а саме: скасовано із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю "ЖКГ-БУД" (03028, м. Київ, вулиця Лисогорська, будинок 8, ідентифікаційний код 39343513) майнового комплексу, загальною площею 7976,6 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 00, за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 5/7; від 13.05.2016, номер запису 14484771, вчинений державним реєстратором: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем.

В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 910/7606/17 рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 скасовано та прийнято нове про відмову у задоволенні позову про застосування наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015.

Отже, посилання апелянта, як на підставу вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, на безперспективність подальшого розгляду іншої справи №910/7607/17, у зв'язку з переоформленням права власності на ТОВ «БЦ «Куренівський», колегію суддів не приймаються з підстав їх юридичної неспроможності.

Доводи апелянта щодо пов'язаності відповідачів 1, 2 та третьої особи 3 не підтверджені будь-якими доказами, є лише припущеннями позивача, не впливають на юридичну оцінку доводів заявника при розгляді заяви про забезпечення позову, а тому колегією суддів відхиляються.

Одночасно колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про наміри ТОВ "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" на здійснення відчуження майнового комплексу, що на думку апелянта підтверджується оголошенням, розміщеним в Інтернеті, оскільки з наданої копії оголошення на сайті 100realty.ua від 24.01.2018 (а.с.121) про продаж торгово-офісного приміщення по вул. Куренівська 5/7 Київ, не вбачається подання оголошення саме власником майна ТОВ «БЦ «Куренівський».

Однак, колегія суддів приймає до уваги посилання апелянта на те, що спірне майно знаходиться під арештом, накладеним державним виконавцем в межах виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №5011-19/13959-2012 та те, що на цей час виконавче провадження триває та є незавершеним.

Оцінюючи в сукупності усі матеріали оскарження, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення заяви ПрАТ «ТОДАК» про забезпечення позову у справі №910/18802/17 шляхом накладення арешту на майновий комплекс, заборони чинному власнику приміщення ТОВ «БЦ «Куренівський» володіти та користуватися зазначеним об'єктом нерухомого майна, та заборони іншим особам в тому числі, і тим, що виконують повноваження державних реєстраторів, здійснювати відчуження, передання, реєстрацію, перереєстрацію права власності та інших речових прав на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 у справі №910/18802/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 у справі №910/18802/17 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження у справі №910/18802/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України з урахуванням перехідних положень ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Повний текст постанови складено 19.04.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко