ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.04.2018 Справа № 908/643/18

Суддя господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Сагань Юрія Вікторовича від 12.04.2018 р. про видачу судового наказу

Заявник: Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович (69002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1)

Боржник: Фізична особа-підприємець Скрипець Андрій Михайлович (69002, АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_2)

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 11.03.2016 р. у розмірі 4 710,00 грн. та за договором оренди обладнання від 11.03.2016 р. у розмірі 18 250,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.04.2018 р. до господарського суду Запорізької області звернулась Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович з заявою від 12.04.2018 р. про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Скрипець Андрія Михайловича заборгованості за договором купівлі-продажу від 11.03.2016 р. у розмірі 4 710,00 грн. та за договором оренди обладнання від 11.03.2016 р. у розмірі 18 250,00 грн.

Згідно з Протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2018 р. автоматичний розподіл щодо вказаної заяви не відбувся, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи №908/643/18.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату господарського суду Запорізької області від 25.04.2018 р. №П-148/18, станом на 25.04.2018 р. відпали обставини, передбачені п. 46 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області, що є підставою для автоматизованого (повторного автоматизованого) розподілу судової справи позовної заяви (заяви, скарги, клопотання, тощо) між суддями.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018 р. вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.

Як вбачається з цієї заяви, заявник посилається на невиконання боржником умов договору оренди обладнання від 11.03.2016 р., а саме вважає, що вказаний договір є розірваний та посилається на п. 2.4. цього договору, в якому зазначено, що при дострокову розірванні вказаного договору Орендатор повинен безперешкодно передати обладнання в повній комплектності Орендодавцю протягом 7 календарних днів. Однак, боржником орендоване обладнання не повернуто та його вартість, яка складає суму в розмірі 18 250,00 грн. також не сплачена.

В обґрунтування вказаних вимог заявник надав наступні документи: договір оренди обладнання від 11.03.2016 р., Акт приймання-передачі обладнання в оренду від 11.03.2016 р., листування між сторонами, фіскальний чек від 08.11.2017 р. №2816 та опис вкладення у цінний лист від 08.11.2017 р. як докази направлення на адресу ФОП Скрипець А.М. повідомлення про розірвання договорів та претензії про оплату вартості товару.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як вбачається з додатків до вказаної заяви, 11.03.2016 р. між ФОП Сагань Ю.В. (далі - Орендодавець) та ФОП Скрипець А.М. (далі - Орендар) укладено договір оренди обладнання, відповідно до Розділу 1.1. якого Орендодавець зобов'язується передати Орендарю в строкове користування наступне обладнання: комплект обладнання з розливу та охолодженню напоїв у кількості 20 одиниць (згідно специфікації) та вартістю відповідно до акта приймання-передачі. Орендатор зобов'язується використовувати обладнання виключно для реалізації напоїв, які поставляються Орендодавцем, за адресою: м. Запоріжжя, вул.40 років Перемоги, 63.

У Розділі 1 вказаного договору передбачено, що орендна плата встановлюється в розмірі 1 грн. за рік за один комплект обладнання з розливу та охолодженню напоїв з оборотною тарою бочка (кег).

В Розділі 2 зазначеного договору передбачено, що Орендар зобов'язаний безперешкодно передати обладнання у повній комплектності Орендодавцю по закінченню строку дії даного договору або його дострокового розірвання сторонами в семиденний строк.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2. зазначеного договору, сторони несуть майнову відповідальність за виконання або неналежне виконання умов договору. У випадку втрати або псування обладнання Орендар зобов'язується відшкодувати Орендодавцю повну вартість збитків після проведення експертизи.

Відповідно до п. 5.1. цього договору, строк дії договору встановлюється сторонами з 11.03.2016 р. по 31.12.2017 р.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.п. 3, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що у договорі оренди обладнання від 11.03.2016 р. не міститься положення або умови щодо обов'язку Орендаря в разі розірвання вказаного договору сплатити в семиденний строк вартість обладнання, переданого Орендодавцем в строкове платне користування, також у цьому договорі передбачена орендна плата за один комплект обладнання в розмірі 1 грн. на рік, отже суд приходить до висновку, що у заявника не виникло право грошової вимоги до ФОП Скрипець А.М. за вказаним договором щодо здійснення оплати вартості обладнання, отже вказана вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження та в цій частині заявлених вимог суд вважає за необхідне відмовити на підставі п.п. 3, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник може звернутися з відповідною позовною заявою до ФОП Скрипець А.М. в порядку спрощеного позовного провадження з вимогою про зобов'язання повернути вказане обладнання або в разі наявності з вимогою про стягнення збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ФОП Сагань Ю.В. у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Скрипець А.М. заборгованості за договором оренди обладнання від 11.03.2016 р. у розмірі 18 250,00 грн.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.