ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/13174/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, В.І. Студенець

обов'язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді у судовій колегії здійснює помічник судді Зварич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Люксавтогаз"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі суддів: Б.О. Ткаченко - головуючий, А.І. Мартюк, В.О. Зеленін

від 29.11.2017р.

та на рішення господарського суду міста Києва

суддя: В.О. Демидов

від 17.10.2017р.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Люксавтогаз"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 869 369,39 грн.

за участю представників учасників:

позивача: Слісарчук І.О. - адвокат, Аль-Атті І.В. - адвокат

відповідача: Шишлов О.Є. - адвокат

третьої особи: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Люксавтогаз" (далі - ТОВ "Люксавтогаз", позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - ПрАТ "СК "АХА Страхування", відповідач) 869 369,39 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані порушенням ПрАТ "СК "АХА Страхування" договірних зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку - викрадення транспортного засобу "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1".

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.10.2017р. у справі № 910/13174/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017р. у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані безвідповідальним ставленням ТОВ "Люксавтогаз" до застрахованого майна, невиконанням позивачем норм п. п. 23.2.4, 24.1.12 договору страхування, що дає ПрАТ "СК "АХА Страхування" право на відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених розділом 27 договору страхування.

Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що ТОВ "Люксавтогаз" не набув права на виплату страхового відшкодування відповідно до умов п. 26.14 договору страхування.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ТОВ "Люксавтогаз", не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до касаційної інстанції зі скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2017р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017р. у справі № 910/13174/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Скарга ґрунтується на тому, що при настанні страхового випадку, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а порушення умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому випадку, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком.

Позивач вказує на те, що відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу жодним чином не свідчить про факт навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямованих на настання страхового випадку. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є лише документом, що підтверджує право власності на об'єкт лізингу.

Також, позивач зазначає про те, що питання наявності чи відсутності заборгованості ТОВ "Люксавтогаз" за договором фінансового лізингу судами не досліджувався, тому висновок щодо неможливості виплати страхового відшкодування відповідно до п. 26.14 договору є передчасним.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "СК "АХА Страхування" просить залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017р. у справі № 910/13174/17, касаційну скаргу ТОВ "Люксавтогаз" - без задоволення.

Відповідач зазначає про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

03 листопада 2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Порше Лізинг Україна", лізингодавець) та ТОВ "Люксавтогаз" (лізингоодержувач) укладено договір про фінансовий лізинг № 00012979, за умовами якого об'єктом лізингу є транспортний засіб "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до Додатку до Договору фінансового лізингу (загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу) ТОВ "Порше Лізинг Україна" зберігатиме за собою право власності на об'єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли ТОВ "Порше Лізинг Україна" матиме право розірвати цей контракт/відмовитися від контракту та вимагати повернення об'єкта лізингу).

Згідно з п. 11.1 Додатку до Договору фінансового лізингу лізингодавець забезпечує та підтримує страхування об'єкта лізингу від страхових випадків, вказаних у п. 11.2, а також обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протягом усього строку дії контракту.

Відповідно до п. 11.7 Додатку до Договору фінансового лізингу, у випадку викрадення або суттєвого пошкодження об'єкта лізингу ТОВ "Порше Лізинг Україна" отримує від страхової компанії (страховика) відшкодування відповідно до договору добровільного страхування, якщо інше не було погоджено сторонами.

Як встановлено судами попередніх інстанцій 09.11.2016р. ТОВ "Порше Лізинг Україна" передано об'єкт лізингу ТОВ "Люксавтогаз", що підтверджується актом прийому-передачі об'єкта лізингу.

09 листопада 2016р. між ТОВ "Порше Лізинг Україна" (страхувальник) та ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № пл104161а6ф (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (далі - ТЗ): "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до Договору вигодонабувачем-1 (страхувальник) зазначено ТОВ "Порше Лізинг Україна", вигодонабувачем-2 - ТОВ "Люксавтогаз" (лізингоодержувач).

Згідно з п. 22.1 Договору страховик бере на себе зобов'язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 22.2 цього договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов'язується компенсувати понесені страхувальником додаткові витрати згідно з п. 31.1 та п. 31.2 договору в результаті настання страхового випадку.

П. 22.2.1 Договору встановлено, що викрадення - незаконне заволодіння ТЗ під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних в розділі 15 цього договору, шляхом: грабежу - відкритого викрадання ТЗ, крадіжки - таємного викрадення ТЗ, розбою - нападу з метою заволодіння ТЗ, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Згідно з п. 23.1.3 Договору страхування страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 26 договору.

П. 23.2.4 Договору передбачено, що страхувальник зобов'язаний не зберігати та/або не залишати без нагляду основні та додаткові ключі до замку запалювання, ключі механічного протиугінного пристрою та/або пристрою дистанційного управління протиугінною системою, документи, що надають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля) у автомобілях та інших ТЗ (в тому числі в застрахованому ТЗ), в місцях та приміщеннях, де можливий неконтрольований доступ сторонніх осіб.

П. 23.2.7 Договору встановлено, що страхувальник зобов'язаний ознайомити осіб, допущених до керування застрахованим ТЗ у встановленому законом порядку, з умовами Договору та Правил та осіб, які мають право надати повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку.

У п. 23.2.8 Договору зазначено, що страхувальник зобов'язаний здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникнення страхових випадків та зменшення їх наслідків.

Відповідно до п. 24.1.12 Договору, у разі настання передбаченої у п. 22.2 договору події, страхувальник зобов'язаний у випадку викрадення ТЗ в день подання страховику письмового повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, передати представнику страховика основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля), або довідку про їх вилучення органами МВС.

П. 24.2 Договору передбачено, що обов'язки страхувальника, вказані у п. 23.2, п. 24.1, 25.1 цього Договору, за виключенням п. 23.2.1 Договору, в однаковій мірі розповсюджуються на лізингоодержувача та на осіб, що вказані в розділі 8 Договору, як особи, допущені до керування застрахованим ТЗ. Порушення вказаними особами цих вимог тягне за собою ті ж наслідки, що невиконання їх страхувальником.

Згідно з п. 26.14 Договору при визнанні страховиком події "страховим випадком", страхове відшкодування виплачується протягом 5 робочих днів з дня складання страхового акта. Першочергове право на отримання страхового відшкодування у випадках викрадення або знищення ТЗ належить страхувальнику. Вигодонабувач-2 (лізингоодержувач) має право на отримання страхового відшкодування за умови відсутності невиконаних зобов'язань лізингоодержувача за договором фінансового лізингу, на підставі якого він користується застрахованим ТЗ включаючи, але не обмежуючись, заборгованість за договором фінансового лізингу, а також за умови прийняття відповідного рішення страхувальником, що підтверджується відповідним листом страхувальника. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком вигодонабувачу-2 на підставі листа стахувальника-вигодогабувача-1 згідно з п. 25.1.2.8 договору.

ТОВ "Люксавтогаз" 17.12.2016р. звернулося до ПрАТ "СК "АХА Страхування" із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, а саме зникнення транспортного засобу "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_1, яке сталося 16.12.2016р. у м. Києві по вул. Святошинська, 3.

ПрАТ "СК "АХА Страхування" листом № 3535/12цв від 27.03.2017р. повідомило вигодонабувачів-1, -2 про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування по заявленому випадку.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить суд касаційної інстанції при прийнятті постанови

П. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" (далі - Закону) визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страховового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 991 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Аналогічні підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст. 26 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Ч. 2 ст. 989 ЦК України встановлено, що договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страхувальника.

Згідно з п. 23.2.4 Договору страхувальник зобов'язаний не зберігати та/або не залишати без нагляду, зокрема, документи, що надають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність (у випадку її наявності) у автомобілях та інших ТЗ (в тому числі в застрахованому ТЗ).

У п. 23.2.8 Договору зазначено, що страхувальник зобов'язаний здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникнення страхових випадків та зменшення їх наслідків.

Відповідно до п. 24.1.12 Договору, у разі настання передбаченої у п. 22.2 договору події, страхувальник зобов'язаний у випадку викрадення ТЗ в день подання страховику письмового повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, передати представнику страховика, зокрема, документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ).

Як встановлено судами попередніх інстанцій згідно з поясненнями, наданими ОСОБА_9 до страхової компанії, свідоцтво про реєстрацію викраденого ТЗ "Toyota Camry" д.н.з. НОМЕР_1, на момент викрадення знаходилось в автомобілі, така ж інформація міститься і в довідці слідчого СВ Святошинського Управління поліції ГУНП у м. Києві Косинського Д.

Відповідно до п. 27.5.6, п. 27.5.17 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо: страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами договору, окрім п. 24.1.11 договору; страхувальник не надав у разі викрадення ТЗ основний та/або додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного протиугінного пристрою та/або пристрою для пристрою дистанційного управління протиугінною системою та/або документи, що надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля)(за виключенням викрадення ТЗ шляхом грабежу та/або розбою) або не має можливості їх надати у зв'язку з тим, що вони знаходились у викраденому ТЗ та відповідно, були викрадені разом з ТЗ.

Враховуючи норми п. п. 27.5.6, п. 27.5.17 Договору, які надають страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування та оскільки свідоцтво про реєстрацію ТЗ, в порушення умов договору страхування, залишено в застрахованому ТЗ, що свідчить про безвідповідальне ставлення до застрахованого майна, у ПрАТ "СК "АХА Страхування" були підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цк УКраїни).

Відповідно до п. 26.14 Договору при визнанні страховиком події "страховим випадком", страхове відшкодування виплачується протягом 5 робочих днів з дня складання страхового акта. Першочергове право на отримання страхового відшкодування у випадках викрадення або знищення ТЗ належить страхувальнику. Вигодонабуач-2 (лізингоодержувач) має право на отримання страхового відшкодування за умови відсутності невиконаних зобов'язань лізингоодержувача за договором фінансового лізингу, на підставі якого він користується застрахованим ТЗ включаючи, але не обмежуючись, заборгованість за договором фінансового лізингу, а також за умови прийняття відповідного рішення страхувальником, що підтверджується відповідним листом страхувальника. Виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком вигодонабувачу-2 на підставі листа стахувальника-вигодогабувача-1 згідно з п. 25.1.2.8 договору.

У договорі страхування вигодонабувачем-1 та страхувальником зазначено ТОВ "Порше Лізинг Україна", вигодонабувачем-2 - ТОВ "Люксавтогаз" (лізингоодержувач).

Згідно з п. 11.7 Додатку до договору фінансового лізингу у випадку викрадення або суттєвого пошкодження об'єкта лізингу ТОВ "Порше Лізинг Україна" отримує від страхової компанії відшкодування відповідно до договору/договорів добровільного страхування, якщо інше не буде погоджено сторонами.

Як встановлено судами ТОВ "Люксавтогаз" не надано доказів відсутності заборгованості перед ТОВ "Порше Лізинг Україна" за договором фінансового лізингу та не надано лист ТОВ "Порше Лізинг Україна" про виплату страховиком страхового відшкодування вигодонабувачу-2.

Враховуючи викладене, судами попередніх інстанцій правомірно відмовлено позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відхиляє доводи позивача про те, що порушення умов договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише в тому випадку, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є таким випадком, оскільки п. 27.5 Договору страхування передбачено випадки, які дають страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування, зокрема п. 27.5.6, 27.5.17 Договору.

При укладені договору страхування сторони погодили необхідність виконання страхувальником дій, а саме, здійснювати всі необхідні, можливі та доречні дії щодо запобігання виникнення страхових випадків та зменшення їх наслідків (п. 23.2.8 Договору); не зберігати та/або не залишати без нагляду, зокрема, документи, що надають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), в автомобілях та інших ТЗ (в тому числі в застрахованому ТЗ).

В свою чергу, п. 24.1.12 Договору передбачено, що в разі настання передбаченої п. 22.2 Договору події, страхувальник зобов'язаний у випадку викрадення ТЗ в день подання страховику письмового повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, передати представнику страховика, зокрема, документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ).

Тобто, встановлюючи в умовах п. 24.1.12 Договору обов'язок страхувальника надати документи від застрахованого ТЗ, страховик передбачив можливу недобросовісну поведінку страхувальника (особи допущеної до керування) щодо зникнення ТЗ, можливість у подальшому безперешкодно використовувати ТЗ, особами, які ним заволоділи, маючи документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ, що ускладнить оперативний розшук ТЗ.

Крім того, при експлуатації застрахованого ТЗ страхувальник повинен врахувати, що при настанні події "викрадення" останній зобов'язаний надати документи, передбачені п.24.1.12 Договору, а у разі невиконання - страховик має право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду відхиляються посилання позивача на не дослідження судами питання наявності чи відсутності заборгованості ТОВ "Люксавтогаз" за договором фінансового лізингу та на лист № 1190 від 12.06.2017р., оскільки виплата вигодонабувачу-2 страхового відшкодування може здійснюватися страховиком лише на підставі рішення страхувальника, що підтверджується відповідним листом, лист № 1190 не містить відомостей про особу, якій належить виплатити страхове відшкодування страховиком, та не свідчить про відсутність невиконаних зобов'язань лізингоодержувача за договором фінансового лізингу, включаючи, але не обмежуючись заборгованістю за договором фінансового лізингу.

7. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

7. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Люксавтогаз" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017р. у справі №910/13174/1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя В. І. Студенець