ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018м. ДніпроСправа № 904/674/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет", смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Квітень", смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 3295,08 грн,

у присутності представників:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 20/06/17-В від 20.06.2017;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

19.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Квітень" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення штрафу у сумі 3295,08 грн, нарахованого ним з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № П-37094, укладеного між сторонами в електронній формі 17.10.2017.

Ухвалою від 22.02.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, що встановлені Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами.

03.03.2018 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, посилаючись на характер спірних відносин, які виникають із електронного документообігу, що, на його думку, може обумовити виникнення у суду додаткових питань, які можуть бути пояснені лише у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 07.03.2018 клопотання ТОВ "АТБ-Маркет" задоволено частково в частині розгляду справи у засіданні суду, в решті було відмовлено за необгрунтованості.

12.03.2018 від відповідача до суду надійшли:

- клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження;

- відзив на позовну заяву, у якому проти позов заперечив, вимоги позивача вважає незаконними та необгрунтованими, оскільки договір між сторонами не укладався та господарська діяльність за цим договором не здійснювалась, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

В ході судового засідання, призначеного на 26.03.2018, суд розглянув клопотання відповідача про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження, яке ґрунтується лише на тому, що докази подані позивачем у підтвердження заявлених ним вимог відповідач вважає недопустимими і недостатніми та заперечує про досягнення згоди між сторонами стосовно укладення спірного договору в електронній формі.

Суд не знайшов підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження, оскільки характер спору у цій справі відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у ч. 5 ст. 12 ГПК України, за якою малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому ухвалою від 07.03.2018 відхилив його.

Не погоджуючись з відзивом відповідача та заперечуючи проти його обґрунтованості, представник позивача 23.03.2018 подав до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, проте у судове засідання не з'явився, тому відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України справа розглядається за його відсутності за наявними у справі матеріалами..

Відповідно до положень ст. 216 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено перерву до 17.04.2018.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивач зазначив, що 17 жовтня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" та товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська Фабрика Квітень" уклали договір поставки № П-37094 в електронній формі, дотримуючись вимог чинного законодавства.

Факт укладання договору у письмовій (електронній) формі позивач вважає доведеним належним чином з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно названих норм законодавства електронна форма договору є різновидом письмової форми.

Згідно абз. 2 ст. 6 Закону Украни "Про електронні документи та електронний документообіг накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Договір містить електронні цифрові підписи сторін, тому є укладеним та обов'язковим для сторін.

Згідно п.1.1. укладеного сторонами договору постачальник зобов'язується в порядку і строки, встановлені договором, передати товар у власність покупцю у певній кількості, відповідної якості та за погодженою ціною, а останній прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 2.1.1. договору заявка на поставку партії товару передається покупцем постачальнику у вигляді електронного документа ORDERS (EDI-документа) "Замовлення на поставку" через платформу електронної комерції "EXITE" або "ECOD"…"

Таким чином, договір передбачає умови щодо використання електронних документів та електронного документообігу сторонами, у тому числі, направлення заявок на поставку здійснюється в електронній формі у порядку передбаченому договором.

Згідно із ст. 15 Закону України "Про електронні документи та електронний документооборот" електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Позивач і відповідач, керуючись наведеною нормою, визначили в укладеному ними договорі усі аспекти здійснення обміну інформацією та електронними документам.

Згідно визначень, погоджених сторонами у п. 1.4. договору:

"EDI - (electronic data interchange, електронний обмін даними, електронний документообіг) - технологія передачі інформації між бізнес-партнерами за допомогою телезв'язку шляхом трансформації пакетів даних від відправника до одержувача з використанням електронних поштових скриньок.

EDI-Документи - електронні повідомлення (заявки покупця на поставку товару, повідомлення про відвантаження, повідомлення про повернення, підтвердження повернення, нарахування штрафів, угоди про взаєморозрахунки та інші електронні повідомлення (документи), що надсилаються за допомогою EDI).

Провайдер EDI - організація, яка надає сторонам послуги з автоматизованого обміну даними в електронній формі: ТОВ "Е-ком" (34241719)".

Враховуючи наведене, у відповідності до п.2.1. договору та зазначених визначень, сторони погодили надсилання заявок на поставку у вигляді електронного EDI-Документу.

Позивач у передбаченій договором формі та порядку направив відповідачу замовлення на поставку №M38_117116 від 25.10.2017 та замовлення на поставку №M38_117131 від 26.10.2017 через Систему EDI.

Згідно п. 2.11. договору повідомлення покупця (у тому числі, але не винятково, заявки на поставку товару, повідомлення про повернення, підтвердження повернення, нарахування штрафів, угоди про взаєморозрахунки), які відправляються покупцем за допомогою системи EDI, мають повну юридичну чинність, можуть бути представлені в судові інстанції як належні докази подачі й прийняття цих повідомлень постачальником, а також є підтвердженням визнання сторонами зазначених у них відомостей. У разі відправлення зазначених повідомлень через систему EDI достатнім підтвердженням відправлення, отримання таких повідомлень і прийняття їх до виконання постачальником є звіт провайдера EDI ООО "Е-ком" (34241719) (зазначити найменування і код ЄДРПОУ) про відправлення повідомлення покупцем.

Згідно абз. 2 п. 2.1.6 договору постачальник зобов'язаний поставити товар покупцю в повному обсязі й строки, зазначені в заявці.

Замовлення на поставку №M38_117116 від 25.10.2017 передбачало поставку таких товарів: "Тopт 0,6 кг ОСОБА_2 Гpильяж з арахісом п/уп" у кількості 60 шт, "Тістечко 350 г ОСОБА_2 Калейдоскоп п/уп" у кількості 30 шт., "Торт 0,6 кг ОСОБА_2 Празький з вишнею п/уп" у кількості 30 шт. та "Торт 0,7 кг ОСОБА_2 лінія Вишнева фантазія п/уп" кількістю 30 шт. Датою поставки було визначено 26.10.2017.

Замовлення на поставку №М38_117131 від 26.10.2017 передбачало поставку таких товарів: "Тopт 0,6 кг ОСОБА_2 Гpильяж з арахісом п/уп" у кількості 30 шт, "Тістечко 350 г ОСОБА_2 Калейдоскоп п/уп" у кількості 60 шт., "Торт 0,6 кг ОСОБА_2 Празький з вишнею п/уп" у кількості 30 шт. та "Торт 0,7 кг ОСОБА_2 лінія Вишнева фантазія п/уп" кількістю 30 шт. Датою поставки було визначено 27.10.2017.

Зобов'язання з поставки товару відповідачем не виконані.

Згідно п. 7.1. договору у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 (один) календарний день постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві штрафну санкцію в розмірі 5% від вартості невчасно поставленого або недопоставленого товару, зазначеного в заявці, а в разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару понад 1 (одного) календарного дня, постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві штрафну санкцію в розмірі 20% від загальної суми непоставленого, недопоставленого або невчасно поставленого товару.

Отже, відповідно до умов договору, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 20% від загальної суми непоставленого товару.

Виходячи із ціни товарів, що зазначена у додатку №1 до договору, а також кількості замовленого товару, що вказано у відповідних заявках, відповідач має сплатити штраф у сумі 3295,08 грн.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що відповідно до ст. 207 ЦК України для укладання договору в електронній формі є необхідним попереднє погодження сторонами цього питання в письмовій формі, що не було здійснено сторонами, тому договір від 17.10.2017 є не укладеним та таким, що не відбувся.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 207 ЦК України передбачено,що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Між сторонами відсутній письмовий договір, який містить власноручні підписи повноважних представників та печатки підприємств, проте суд вважає, що ця умова стосується інших способів укладення договорів, ніж ті, що вчинені з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача.

Таким чином у письмовому договорі на папері неможливо відобразити електронний цифровий підпис як зразок чи аналог власноручного підпису.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо:

- електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису;

- під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису;

- особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно абз. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа".

А відповідно ст.12 цього Закону перевірка цілісності електронного документа може проводитися шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Згідно визначень наведених у ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа, Сертифікат відкритого ключа - документ, виданий центром сертифікації ключів, який засвідчує чинність і належність відкритого ключа підписувачу. Сертифікати ключів можуть розповсюджуватися в електронній формі або у формі документа на папері та використовуватися для ідентифікації особи підписувала.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронний цифровий підпис", а також згідно абз. 9 п. 4 Положення про центральний засвідчу вальний орган, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 р. N 1451 (із змінами і доповненнями): "Центральний засвідчувальний орган відповідно до покладених на нього завдань: ... забезпечує цілодобово доступ до сертифікатів ключів центрів та їх електронних реєстрів через загальнодоступні телекомунікаційні мережі.

Відповідно до абз. 1. п. 1.7. Регламенту роботи центрального засвідчувального органу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2013 N 183/5 : Повне найменування державного органу, на який покладено виконання функцій ЦЗО, - Міністерство юстиції України, а відповідно до абз. 6 названого пункту регламенту: Адреса електронного інформаційного ресурсу ЦЗО, доступ до якого забезпечується через телекомунікаційні мережі загального користування цілодобово: www.czo.gov.ua.

Згідно ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Позивачем до справи надано в паперовому вигляді інформацію з сайту ЦЗО, з якої слідує, що на договорі між сторонами від 17.10.2017 міститься цифровий електронний підпис генерального директора відповідача та цифрова печатка підприємства, що, враховуючи положення ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", свідчить про укладення сторонами договору відповідно до вимог законодавства.

Під час дії договору позивач у передбаченому договором порядку надіслав відповідачу електронні заявки на поставку товарів, які відповідачем отримані, але не виконані.

На підтвердження відправлення вказаних замовлень позивач надав їх паперові копії, а також копію звіту провайдера EDI ТОВ "Е-ком" (34241719), що підтверджує відправку позивачем та отримання відповідачем вказаних вище замовлень.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Незважаючи на погоджені сторонами договірні умови щодо обов'язкової повної поставки замовлених товарів в строк зазначений в заявці, а також наведені норми законодавства, відповідач взагалі не здійснив поставку, порушивши тим самим умови договору та взяті на себе зобов'язання.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Виконання зобов'язання щодо поставки товару було забезпечено неустойкою у виді штрафу, Так, згідно п. 7.1. договору у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 (один) календарний день постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві штрафну санкцію в розмірі 5% від вартості невчасно поставленого або недопоставленого товару, зазначеного в заявці, а в разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару понад 1 (одного) календарного дня. Постачальник зобов'язаний сплатити покупцеві штрафну санкцію в розмірі 20% від загальної суми непоставленого, недопоставленого або невчасно поставленого товару.

Отже, відповідно до умов договору відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 20 % від загальної суми непоставленого товару.

Виходячи із ціни товарів, що зазначена у додатку №1 до договору, а також кількості замовленого товару, що вказано у відповідних заявках, відповідач має сплатити 3295,08 грн штрафу відповідно до здійсненого позивачем розрахунку.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у неналежному виконанні свого обовязку щодо поставки замовленого позивачем товару.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з підстав, про які йдеться вище у цьому рішенні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у сумі 1762,00 грн покладаються на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

В позовній заяві позивач вказав, що крім сплати судового збору планує понести витрати в сумі 100,00 грн на друкування документів та поштові послуги, проте вимоги про покладення таких витрат на відповідача не заявлені, докази їх понесення не надані, тому ці витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська Фабрика Квітень" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. В.Сухомлинського, 76, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. В. Сухомлинського, 76, ) штраф у розмірі 3295,08 грн за не поставку замовленого товару, 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору, видати позивачу наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 23.04.2018.

Суддя ОСОБА_3