ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Справа № 915/1293/17

м. Миколаїв

За позовом: Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія

“Нафтогаз України”,

(01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6)

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку “Учитель”,

54030, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, 5

про: стягнення коштів у розмірі 5000 грн. 16 коп.

Суддя С.М. Коваль

Представники:

Від позивача: представник не з’явився;

Від відповідача: представник не з’явився.

СУТЬ СПОРУ :

Позов поданий ПАТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз Україна” про стягнення з ОСББ “Учитель” у розмірі 5000 грн. 16 коп., у тому числі пеня у сумі 2 463 грн. 76 коп.; 3% річних у сумі 375 грн. 48 коп.; інфляційні витрати у сумі 2 160 грн.92 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем зобов’язань по договору № 1311/14-ТЕ-22 від 13.12.2013 року на купівлю – продаж природного газу в частині вчасних розрахунків за придбаний газ.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, наполягає на повному задоволенні позовних вимог.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзив надав, проти позову заперечив повністю.

Обставини справи.

13 грудня 2013 року між Національною акціонерною компанією “Нафтогаз України” та ОСББ “Учитель” був укладений договір № 1311/14-ТЕ-22 від 13.12.2013 на купівлю-продаж природного газу.

Відповідно до п. 1.1 договору від 13.12.2013 року № 1311/14-ТЕ-22 "Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (за договором Продавець) зобов'язалося передати у власність ОСББ “Учитель” (за договором Покупець) у 2014 році природній газ, а Покупець зобов'язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ в обсязі до 90000 тис. куб. м.

На виконання п. 2.1 вказаного договору позивач протягом І кварталу 2014 року, квітень 2014 та ІV кварталу 2014 року поставив відповідачеві, а останній прийняв природний газ на загальну суму 97 053 грн. 62 коп., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.01.14 року б/н, від 28.02.14 року б/н, від 31.03.2014 року б/н, від 30.04.2014 року б/н, 31.10.2014 року б/н, 30.11.2014 року б/н та 31.12.2014 року на загальну суму 97 053 грн. 62 коп.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Позивач просить стягнути на його користь 2463 грн. 76 коп.- пені; 375 грн. 48 коп. - 3% річних та 2 160 грн. 92 коп. – інфляційних збитків, а всього - 5000 грн. 16 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на статті 11, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 193, 216, 230, 231 Господарського кодексу України.

Відповідач, як вже вище вказано, письмовий відзив надав, проти позову заперечує повністю, мотивуючи тим, що здійснив оплату за поставлений газ в сумі 28400 грн. 63 коп. як передоплату, згідно п. 6.3 договору № 1311/14-ТЕ-22 від 13.12.2013, оскільки заборгованості за поставлений товар не було, то кошти повинні бути зараховані як передоплата за наступний період.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими, речовими і електронними доказами;

- висновками експертів;

- показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України докази мають бути належними та допустимими.

Із матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що у відповідача за договором № 1311/14-ТЕ-22 від 13.12.2013 заборгованість відсутня.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 6.3 Договору № 13/2494-ТЕ-22 від 28.12.2012, кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором.

Як вбачається з матеріалі справи, відповідачем станом на 01.01.2014 року здійснено передоплату в сумі 28400 грн. 63 коп., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків (а.с. 87).

Таким чином, в силу умов договору № 13/2494-ТЕ-22 від 28.12.2012, кошти в сумі 28400 грн. 63 коп., які надійшли до позивача, зараховуються як передоплата за договором № 1311/14-ТЕ-22 від 13.12.2013 року.

Отже, позивачем не доведено, що відповідач за отриманий природний газ розрахувався не вчасно та у нього існувала заборгованість, а тому у задоволенні позовних вимог ПАТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” належить відмовити.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 232, 233, 236, 238, ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 25.04.2018.

Суддя С.М. Коваль.