ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Черкаси справа № 925/240/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Поланд Ворк (Poland-Work) (Польща, м. Бидгощ) до фізичної особи - підприємця Левадної Валерії Юріївни (м. Черкаси) про стягнення 4 508,23 польських злотих (в еквіваленті 34 222,39 грн.)

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 4080,00 польських злотих основного боргу на повернення позики, 65,06 польських злотих як 3% річних, 61,14 польських злотих як 1% за користування позикою, 302,03 польських злотих пені на підставі договору позики від 06.09.2016, укладеного між сторонами, що в еквіваленті складає 34 222,39 грн. станом на дату подання позову.

В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою від 21.04.2018 просить розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не направив свого представника у жодне судове засідання, заперечень проти позову суду не надіслав. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвали суду від 21.03.2018 та від 10.04.2018 надіслані відповідачу за адресами, вказаними в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Ухвали вручено безпосередньо відповідачці.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами, оскільки згідно ст. 42 ГПК України участь у розгляді справи є правом, а не обов'язком учасника справи.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

Як вбачається із матеріалів справи, 06.09.2016 між сторонами по справі було укладено договір позики (а.с.13, далі - Договір), за умовами якого позивач (далі - Позикодавець) зобов'язався надати відповідачу (далі - Позичальнику) позику в сумі 4 080 злотих (п. 1.§ 1 Договору).

Позика надається на термін від 09.09.2016 до 31.08.2017 (п. 3 § 1 Договору).

Позичальник зобов'язався повернути позику з відсотками не пізніше дати, зазначеної в § 1 Договору (п. 1 § 2 Договору).

Доказів визнання даного договору недійсним сторонами у справу не надано і заперечень з цього питання в ході розгляду справи не висловлено.

Матеріалами справи підтверджується, що позику в загальній сумі 4 080 польських злотих було перераховано відповідачу позивачем 12.09.2016 (а.с. 14-15).

Заперечень проти неотримання коштів позики відповідач суду не надав. Позичені кошти повернуті 31.08.2017 не були, тому позивачем пред'явлено позов у даній справі.

Борг за отриманою позикою у відповідача складає 4 080 польських злотих, які позивач просить стягнути з відповідача примусово, оскільки строк виконання зобов'язання є таким, що настав.

За своїм юридичним змістом укладений між сторонами договір є договором позики та відповідає змісту ст.1046, 1047 ЦК України. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, домовленість сторін про сплату відповідачкою позивачу відсотків на суму позики у розмір 1% не суперечить чинному законодавству. Згідно п. 3 параграфа 3 договору, сторони домовилися, що відсотки будуть нараховуватися з дати виплати позики до моменту її погашення.

Договір позики від 06.09.2016 сторонами виконувався, однак відповідач свої зобов'язання не виконав, не повернувши позивачу кошти за отриманою позикою і не сплатив відсотки.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені ст. 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст. 599, 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке, за загальним правилом, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов'язання для відповідача по проведенню повного розрахунку за позикою є таким, що прострочено з 01.09.2017, доказів проведення розрахунку за позовними вимогами відповідачем суду не надано, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 4 080 польських злотих заборгованості за отриманою позикою.

У відповідності до п. 6.2. Договору між сторонами, у разі прострочення повернення позики застосовується фіксована пеня в розмірі 14 % річних, що в середньому відповідає одинарній обліковій ставці НБУ за вказаний позивачем період.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності п. 4 ст. 231 Господарського кодексу, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пеня встановлюється за домовленістю сторін у договорі. Однак при сплаті пені її розмір не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла в період нарахування пені.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 302,03 польських злотих за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 на суму боргу по позиці.

Після перерахунку пені за допомогою програми "Ліга Закон" за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 судом встановлено неправильність нарахування позивачем пені. За належним розрахунком сума пені становить 303,60 польських злотих і цей розмір не перевищує подвійну облікову ставку НБУ за цей період (611,33 грн.). Оскільки позивач не збільшив позовні вимоги в частині стягнення пені, то суд задовольняє позовні вимоги по пені в заявленому розмірі 302,03 польських злотих.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 65,06 польських злотих, як 3 % річних, за період з 01.09.2017 по 13.03.2018 та 61,14 польських злотих як 1 % річних ваідсотків за користування позикою за період з 12.09.2016 по 13.03.2018, як передбачено п. 1 § 3 Договору між сторонами.

Вимоги про стягнення 1 % за користування позикою в розмірі 61,14 польських злотих позивач обґрунтовує ст. 1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

За належним розрахунком розмір 1% річних за період з 12.09.2016 по 13.03.2018 становить 61,22 польських злотих. Однак позивач в цій частині свої вимоги не збільшив, тому суд вважає розрахунок позивача по відсотках обґрунтованим, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином, вимоги про стягнення 65,06 польських злотих (як 3% річних від суми боргу за позикою), нарахованих за період з 01.09.2017 по 13.03.2018, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача в якості судових витрат, витрат на правову допомогу у розмірі 750 польських злотих, 800 грн. витрат на оплату послуг перекладача та 73 грн. витрат на отримання витягу з ЄДРПОУ щодо відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно п. 1) ч. 2 ст. 126 ГПК України, до стягнення підлягають витрати на професійну правничу допомогу, які сплачені або підлягають сплаті відповідною стороною.

Частиною 2 ст.126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з пунктом 4 статті 1 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження надання адвокатських послуг, позивачем до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги №2017/15 від 18 вересня 2017 року із завданнями № 1 та № 2 до нього, укладений між позивачем та адвокатом ОСОБА_3, за умовами якого адвокат приймає на себе зобов'язання надавати юридичну допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором та Додатком № 1 "Завдання", який є невід'ємною частиною цього Договору, а Клієнт зобов'язався оплатити надану адвокатом юридичну допомогу.

До матеріалів справи доданий ордер серії КС№260041 від 13.03.2018, виданий ОСОБА_3 та копія свідоцтва серія КС №5794/10 про право на зайняття адвокатською діяльністю.

З наданих до матеріалів справи вбачається, що вони оформлені та підписані адвокатом ОСОБА_3.

За надані послуги адвокату сплачено 760 польських злотих за надання правової допомоги в господарському суді (а.с. 35 (оборот), з яких позивач просить стягнути лише 750 польських злотих (в еквіваленті це становить 5693,32 грн. на моменту подання позову - 750 х 7,591093).

Суд погоджується, що витратами позивача, пов'язаними із розглядом справи, які підлягають відшкодуванню відповідачем, також є і витрати на переклад документів у справі з польської на українську мову та отримання витягу з ЄДРПОУ на відповідача. Вартість цих послуг згідно із підтверджуючими документами, які надані у справу становить 800,00 грн. та 73,00 грн. відповідно ( а.с. 37,38 оборот).

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Заперечень проти позовних вимог, доводів та розрахунків позивача, відповідачем суду не надано. Порушення відповідачем прав позивача доведено зібраними у справі доказами.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 4080,00 польських злотих основного боргу на повернення позики, 65,06 польських злотих як 3% річних, 61,14 польських злотих як 1% за користування позикою, 302,03 польських злотих пені на підставі договору позики від 06.09.2016 (що в еквіваленті складає 34 222,39 грн).

На підставі ст. 126,129 ГПК України до стягнення з відповідача на користь позивача належить 1 762,00 грн. сплаченого судового збору, 750,00 польських злотих витрат на послуги адвоката (що в еквіваленті складає 5 693,32 грн.), 800,00 грн. витрат на послуги перекладача, 73,00 грн. витрат на отримання витягу з ЄДРПОУ щодо відповідача, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Левадної Валерії Юріївни (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Поланд Ворк (Poland-Work) (Польща, м. Бидгощ, вул. Гурскєго охотнічего поготовя ратунковего, 46, поштова адреса в Україні 01004, м. Київ, вул. Антоновича, 16 оф. 10) -- 4080,00 польських злотих основного боргу, 65,06 польських злотих як 3% річних, 61,14 польських злотих як 1% за користування позикою, 302,03 польських злотих пені на підставі договору позики від 06.09.2016 (що в еквіваленті складає 34 222,39 грн.), а також 1762,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору, 750,00 польських злотих витрат на послуги адвоката (що в еквіваленті складає 5 693,32 грн.), 800,00 грн. витрат на послуги перекладача, 73,00 грн. витрат на отримання витягу з ЄДРПОУ щодо відповідача.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2018 року

Суддя Н.М. Спаських