РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Справа № 906/460/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача - ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.02.2018р. у справі №906/460/16 (суддя Шніт А.В.)

за скаргою ОСОБА_1 (вх .№02-19/164/17 від 31.10.2017р.) на бездіяльність в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області

за первісним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м. Житомир)

до відповідача ОСОБА_1 (м. Коростишів)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Брусилівської селищної ради (Житомирська обл., Брусилівський р-н., смт. Брусилів)

про розірвання договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р. та повернення об'єкту незавершеного будівництва

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 (м. Коростишів)

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м.Житомир)

про зобов'язання внести зміни до договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р., з врахуванням неможливості добудови об'єкта

за участю представників сторін:

позивача (за первісним позовом) - не з`явився;

відповідача (за первісним позовом) - ОСОБА_2, представник за довіреністю №1-465 від 25.02.2010р.;

третьої особи - не з`явився;

відділу ДВС - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Житомирської області із скаргою, в якій просить суд визнати бездіяльність в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С. щодо не закінчення виконавчого провадження після того як їй стало відомо про скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ; стягнути з відповідачів завдану шкоду у вигляді незаконно утриманої пенсії в сумі 898,02 грн. та 8000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 31.10.2017р. відмовлено заявнику у прийнятті скарги до розгляду в частині стягнення з відповідачів завданої шкоди у вигляді незаконно утриманої пенсії в сумі 898,02 грн. та 8000 грн. моральної шкоди та прийнято до розгляду скаргу в частині бездіяльності в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.02.2018р. відмовлено заявнику в задоволенні скарги на бездіяльність в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задоволити вимоги скарги.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що копії відзиву на скаргу та доданих до нього документів не отримував, тому суд першої інстанції, в порушення ч. 5 ст. 46, ч. 9 ст. 80 ГПК України, безпідставно прийняв їх до розгляду. Скаржник вказує, що місцевий господарський суд не вказав звідки взято вказані документи та не обґрунтував причини їх прийняття. В свою чергу, не маючи копій даних документів він не міг просити суд виключити їх з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Апелянт звертає увагу суду, що суд першої інстанції не надав оцінки встановленим фактам того, що 16.08.2017р., 26.09.2017р. та 28.09.2017р. відповідачу вже було відомо про скасування рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, тому саме однією з цих дат мала б бути винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, а не 12.10.2017р. як було зроблено.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/460/17 у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Петухов М.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.03.2018р. №01-03/229. у зв'язку із непрогнозованою тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) по справі Олексюк Г.Є. 27.03.2018р., відповідно до статті 32 ГПК України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/460/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2018р. визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гудак А.В., суддя Петухов М.Г.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.03.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено розгляд скарги на 17.04.2018р. о 12:00 год.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2018р. доручено забезпечення проведення відеоконференції Коростишівському районному суду Житомирської області.

Коростишівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області надіслав до суду письмові пояснення (вх. №10687/18 від 10.04.2018р. та вх. №10688/18 від 10.04.2018р.), в яких надав пояснення по суті апеляційної скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

В судовому засіданні 17.04.2018р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Позивач (за первісним позовом) та відділ ДВС не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 17.04.2018р., про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 270 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Судова колегія апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши пояснення представника скаржника, дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про розірвання договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та ОСОБА_1 та зобов'язання ОСОБА_1 повернути об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок (позиція за генпланом НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, смт Брусилів на земельній ділянці 0,12 га у власність держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області шляхом підписання між сторонами акту приймання-передачі.

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Житомирської області із зустрічною позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області про визнання неправомірними дій Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області щодо вимог про виконання умов договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р. про добудову об'єкту; визнання неправомірними дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області щодо розірвання договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р.; визнання неправомірними дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області щодо ухилення від внесення змін до договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р.; зобов'язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області розглянути пропозиції щодо внесення змін до договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р. з врахуванням зміни істотних умов, відповідно до норм чинного законодавства.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. у справі №906/460/16 первісний позов задоволено; розірвано договір купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та громадянкою ОСОБА_1; громадянку ОСОБА_1 зобов'язано повернути незавершений будівництвом житловий будинок в смт Брусилів Брусилівського району (позиція за генпланом НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, смт Брусилів на земельній ділянці 0,12га шляхом підписання акту приймання - передачі з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області протягом 10-ти днів від дня вступу рішення суду в законну силу; стягнуто з громадянки ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області 2756 грн. судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

21.03.2017р. Господарським судом Житомирської області видано судові накази на примусове виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р. у справі №906/460/16.

27.06.2017р. державним виконавцем Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54198570 з виконання судового наказу №906/460/16 від 21.03.2017р. про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 2756 грн. Копію даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження супровідним листом №6062 від 27.06.2017р.

10.07.2017р. державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, яку, зокрема, направлено до Управління з координації та контролю за виплатою пенсії для виконання.

20.07.2017р. до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про призупинення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р. у справі №906/460/16, у зв'язку з його оскарженням до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017р. рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. у справі №906/460/16 скасовано в частині задоволення первісних позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу від 23.07.2004р. та повернення об'єкту незавершеного будівництва - житловий будинок (позиція за генпланом НОМЕР_1) шляхом підписання між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та ОСОБА_1 акта прийому-передачі. В іншій частині рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р., прийняті у справі, залишено без змін. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області в іншому складі суду для розгляду в частині первісно заявлених позовних вимог.

Листом №7348 від 03.08.2018р. Коростишівським РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області повідомлено ОСОБА_2, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю фізичної особи; документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно письмового повідомлення Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області №9011 від 28.09.2017р., адресованого РВ ФДМУ по Житомирській області, 18.09.2017р. на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 449,01 грн.

26.09.2017р. до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від представника боржника надійшло повідомлення про те, що 26.07.2017р. Вищим господарським судом України винесено постанову у справі №906/460/16, якою рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. прийняті у справі №906/460/16 скасовано в частині задоволення первісних позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу від 23.07.2004р. і повернення об'єкту незавершеного будівництва - житлового будинку (позиція за генпланом НОМЕР_1) шляхом підписання між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та ОСОБА_1 акта прийому-передачі; в іншій частині рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р., прийняті у справі №906/460/16, залишено без змін; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області в іншому складі суду для розгляду в частині первісно заявлених позовних вимог.

28.09.2017р. до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області надійшла заява №05/3082 від 28.09.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

29.09.2017р. державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області до Управління з координації та контролю за виплатою пенсії направлено лист №9529 від 29.09.2017р. щодо припинення відрахувань із пенсії боржника.

29.09.2017 державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області на адресу ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення направлено лист №9100 від 29.09.2017р. для надання відповідних реквізитів з метою повернення стягнутих коштів.

12.10.2017р. державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку зі скасуванням рішення суду постановою Вищого Господарського суду України від 26.07.2017р. Копію даної постанови супровідним листом №9531 від 12.10.2017р. направлено сторонам виконавчого провадження.

Станом на 12.10.2017р. кошти в сумі 449, 01 грн. перебували на депозитному рахунку органу ДВС, так як ОСОБА_1 інформацію щодо реквізитів банківського рахунку до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області не надала.

17.10.2017р. на депозитний рахунок Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області надійшли кошти в сумі 449,01 грн.

24.10.2017 та 06.11.2017 державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області рекомендованим повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 повторно направлено листи №8939 від 24.10.2017 та №10366 від 06.11.2017р. - відповідно, для надання реквізитів з метою повернення стягнутих коштів, а саме - 449,01 грн., та коштів, які надійшли 18.09.2017р. у сумі 449,01грн.

08.11.2017р. до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від представника ОСОБА_1 надійшло повідомлення про відсутність рахунка для зарахування коштів та повернення коштів готівкою або через поштовий переказ.

13.11.2017р. Коростишівський РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, розглянувши вказане вище повідомлення представника ОСОБА_1, направив останньому письмову відповідь №10581 від 13.11.2017р., в якій зазначено, що відповідно до ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. За письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувана поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.11.2017р. визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Житомирської області №906/460/16 від 21.03.2017р., виданий на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 06.12.2016р.

30.11.2017р. Коростишівським РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області засобами поштового переказу ОСОБА_1 перераховано грошові кошти на загальну суму 898,02 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6339 від 30.11.2017р. (на суму 449,01грн) та №6340 від 30.11.2017р. (на суму 449,01грн) та поштовим переказом.

Предметом оскарження згідно з поданою заявником скаргою є бездіяльність Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області щодо не закінчення виконавчого провадження після того як їй стало відомо про скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Обґрунтовуючи доводи скарги, заявник посилається на п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та зазначає, що Коростишівський РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, будучи повідомлений про скасування рішення суду за яким було відкрито виконавче провадження, постанови про закриття виконавчого провадження вчасно не виніс, чим допустив бездіяльність.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 339 та ч. 2 ст. 342 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За положеннями ст. 129 Конституції України та ст. ст. 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, унормовано Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як встановлено апеляційним судом, 26.09.2017р. до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від представника боржника надійшло повідомлення про скасування рішення суду, на підставі якого виданий судовий наказ від 21.03.2017р. №906/460/16, а 12.10.2017р. державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012р. роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Нормами статті 343 ГПК України встановлено за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні таких вимог.

Так, визнаючи бездіяльність органу державної виконавчої служби незаконною суд зобов'язує даний орган здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Матеріалами справи стверджується, що державним виконавцем вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження №54198570 з виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/460/16 від 21.03.2017р., тому у суда відсутні підстави зобов'язувати орган виконавчої служби їх вчинити.

При цьому, заявником скарги не доведено суду належними та допустимими доказами, що винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження 12.10.2017р., а не раніше (26.09.2017р.), якимось чином порушило або ж порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що кошти в сумі 449,01 грн. надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби 18.09.2017р., а інша частина коштів в розмірі 449,01 грн. надійшли 17.10.2017р., тобто вже після того як державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, кошти в сумі 898,02 грн. до 29.11.2017р. перебували на депозитному рахунку відділу державної виконавчої служби, оскільки у ОСОБА_1 був відсутній відкритий рахунок у банку або іншій фінансовій установі та була відсутня її згода на надсилання даних коштів поштовим переказом.

При цьому, варто зауважити, що п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій, у разі: зупинення судом виконання за виконавчим документом (судовим рішенням) або зупинення дії судового рішення.

Тобто, державний виконавець зобов'язаний зупинити вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом виконання за виконавчим документом (судовим рішенням) або зупинення дії судового рішення.

Однак, заявником не надано суду доказів того, що суд касаційної інстанції зупиняв дію рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ, що було б підставою для зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій.

Таким чином, оскільки державним виконавцем вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження, а стягнуті із боржника кошти на виконання даного наказу були йому повернуті, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що право заявника не порушено, задоволення скарги ніяким чином не поновить (захистить) його право, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування, за наведених у апеляційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.02.2018р. у справі №906/460/16 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали оскарження ухвали від 22.02.2018р. у справі №906/460/16 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 20.04.2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.