ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р. Справа № 922/4413/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність від 03.10.2017 б/н;

відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 26.12.2017 № 01.01-14/7545-17) та ОСОБА_3 (довіреність від 26.12.2017 № 01.01-14/7524-17);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача КП Харківводоканал (вх. № 352Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 23 січня 2018 року по справі № 922/4413/17

за позовом Кредитної спілки Самопоміч, м. Харків;

до Комунального підприємства Харківводоканал, м. Харків;

про стягнення 4744,31 грн,

ВСТАНОВИЛА:

28 грудня 2017 року КС "САМОПОМІЧ" звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до КП "Харківводоканал", в якій просить стягнути безпідставно набуті грошові кошти в сумі 4744,31 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а також просить стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.07.2017 позивач набув права власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Ощепкова, б. 14/2, кв. 75, та 18.07.2017, на підставі наданих відповідачем квитанцій на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, сплатив заборгованість на загальну суму 4744,31 грн (4184,8 грн та 559,51 грн). В подальшому зясувалось, що вказана заборгованість є боргом попереднього споживача - ОСОБА_4, яка була зареєстрована в зазначеній квартирі до набуття позивачем права власності на квартиру, за період з 01.12.2015 по 31.07.2016, і що цей борг з неї вже частково стягнуто заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у справі № 645/3973/16-ц на суму 4184,8 грн, яке набрало законної сили. Тому позивач вважає, що відповідачем безпідставно отримано 4744,31 грн в якості погашення боргу іншої особи за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2015 по 31.07.2016, тобто за період, коли позивач не був власником чи користувачем вищевказаної квартири, ніяких договірних відносин з відповідачем не мав та фактично не користувався послугами з водопостачання та водовідведення в цей період.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.01.2018 у справі № 922/4413/17 (суддя Шатерніков М.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 4744,31 грн та 1600,00 грн судового збору.

Повний текст зазначеного рішення складено 29.01.2018.

Відповідач КП Харківводоканал 19.02.2017 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на безпідставність застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України. Вважає, що наявність заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у справі № 645/3973/16-ц, яким стягнуто з попереднього споживача - ОСОБА_4 на користь КП Харківводоканал 4184,80 грн не виключає можливість виконання обовязку з оплати вказаної заборгованості іншою особою - КС "САМОПОМІЧ" в порядку ч. 1 ст. 528 Цивільного кодексу України. Зазначає, що вказане рішення виконане не було до проведення позивачем 18.07.2017 оплат з погашення існуючої заборгованості по особовому рахунку, який обліковується за спірною квартирою, на суму 4184,8 грн та на суму 559,51 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі № 922/4413/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та встановлено позивачу строк до 13.03.2018 для надання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання апелянту копії відзиву та доданих до нього документів.

Позивач - КС "САМОПОМІЧ" відзив на апеляційну скаргу відповідача в установлений судом апеляційної інстанції строк не надав.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі № 922/4413/17 призначено справу до розгляду на 17.04.2018 о 10:00 год.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції позивач - КС "САМОПОМІЧ" 16.03.2018 за вх. № 2298 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідач - КП Харківводоканал 13.04.2018 за вх. № 2805 надав пояснення на відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі. Зазначає, що позивач добровільно та без будь-яких заперечень погасив існуючу заборгованість по особовому рахунку, що обліковується за спірною квартирою, на підставі отриманих у відповідача квитанцій на суму 4184,8 грн та 559,51 грн за вказаними в квитанціях призначеннями платежів, а відповідач прийняв дані платежі на підставі ч. 1 ст. 528 Цивільного кодексу України, що виключає можливість застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні 17.04.2018 винесено ухвалу про оголошення перерви у справі № 922/4413/17 до 24.04.2018 о 10:45 год. у звязку з необхідністю отримання від відповідача пояснень та доказів на підтвердження виконання наказу на примусове виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у справі № 645/3973/16-ц.

На виконання зазначеної ухвали представник відповідача - КП Харківводоканал 23.04.2018 за вх. № 3104 надав пояснення, в яких зазначає, що виконавчий лист у цивільній справі № 645/3973/16-ц на виконання до органів державної виконавчої служби не предявлявся та не перебуває на виконанні.

Розглянувши матеріали справи та наявні у ній докази, дослідивши доводи сторін, викладені в апеляційні скарзі, відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях по справі, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача в судових засіданнях, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач - КС "Самопоміч" 10.01.2017, внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 2631 від 05.07.2007, набув право власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.01.2017 № 78079070 (а.с. 14).

На момент державної реєстрації за позивачем права власності на зазначену квартиру за вказаною адресою було зареєстровано місце проживання ОСОБА_4, яку після набуття позивачем права власності на вищевказану квартиру було знято з реєстрації, після чого у квартирі більше ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою з місця проживання від 27.01.2017 № 273 (а.с. 15).

Згідно довідкою з місця проживання від 27.01.2017 № 273, особовий рахунок для розрахунків за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 (абонентський рахунок № 242856), був відкритий на попереднього користувача - ОСОБА_5

20.05.2017 позивачем було відчужено квартиру на користь ОСОБА_6

24.05.2017 за вих. № 80 позивач звернувся до відповідача - КП Харківводоканал із заявою (а.с. 49-50) про здійснення перерахунку заборгованості за спожиті ним послуги з водопостачання та водовідведення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, за період з 10.01.2017 по 19.05.2017, виключивши з розрахунку заборгованість попередніх власників квартири, що утворилась до 10.01.2017 дати набуття позивачем у власність вказаної квартири, та надати КС "Самопоміч" квитанцію для оплати заборгованості за період з 10.01.2017 по 19.05.2017.

Відповідач - КП Харківводоканал листом від 13.07.2017 № 01.01-14/3823-17 (а.с. 54-55) надав квитанцію на оплату послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1, за період з 10.01.2017 по 19.05.2017 на суму 461,49 грн, та повідомив, що відповідно до інформації в базі даних підприємства станом на 10.01.2017 за адресою: АДРЕСА_1, заборгованість попередніх власників квартири за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення становить 3949,44 грн та буде відображатись на особовому рахунку до її повного погашення.

Позивач оплатив надану відповідачем квитанцію про сплату послуг водопостачання та водовідведення за період з 10.01.2017 по 19.05.2017 на суму 461,49 грн по платіжному дорученню № 197 від 07.07.2017 на суму 461,49 грн, в тому числі: 259,93 грн за водопостачання та 201,56 грн за водовідведення (а.с. 17).

18.07.2017 представник позивача з метою отримання довідки про відсутність заборгованості по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до абонентського відділу Індустріального і Немишлянського районів абонентської служби по роботі з абонентами фізичними особами Департаменту збуту КП Харківводоканал.

У відповідь на звернення представника позивача працівником КП Харківводоканал повідомлено про існування заборгованості на особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1, та надано копію листа від 13.07.2017 № 01.01-14/3823-17, а також надано дві квитанції для оплати заборгованості на загальну суму 4744,31 грн, зокрема: квитанцію на 559,51 грн з призначенням платежу - сплата за період з 01.08.2016 по 09.01.2017 та квитанцію на суму 4184,80 грн з призначенням платежу - оплата послуг по рішенню суду.

Того ж дня зазначені квитанції на суму 559,51 та 4184,80 грн були оплачені позивачем у касі КП Харківводоканал, що підтверджується копіями фіскальних чеків від 18.07.2017 на суму 559,51 та 4184,80 грн (а.с. 18).

При цьому, як зазначає позивач в позовній заяві і відзиві на апеляцій скаргу та підтверджує відповідач в апеляційній скарзі, оплата квитанцій на суму 559,51 грн та на 4184,80 грн була здійснена позивачем у звязку з необхідністю отримання довідки про відсутність заборгованості на вказаному особовому рахунку.

Після здійснення наведених оплат відповідач надав позивачу довідку № 910 від 18.07.2017 про відсутність заборгованості на особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1, станом на 20.05.2017 (а.с. 62).

У подальшому позивач дізнався з сайту "Судова влада" http://court.gov.ua/fair/, що грошові кошти в розмірі 4184,80 грн. є боргом споживача ОСОБА_4, яка раніше була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, і що цей борг з неї вже стягнуто заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у цивільній справі № 645/3973/16-ц (а.с. 20-21), яке набрало законної сили та яким з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 4184,80 грн, з яких: 2141,38 грн за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2005 по 31.07.2016; 1248,56 грн за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2009 по 31.07.2016; 701,29 грн інфляційних витрат; 93,57 грн три відсотки річних.

Позивач направив відповідачу претензію від 12.10.2017 за вих. № 154 з вимогою повернути отримані без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 4744,31 грн (559,51 грн+4184,80 грн), сплачені позивачем на погашення заборгованості на особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вказана заборгованість утворилась внаслідок невиконання своїх зобовязань з оплати отриманих послуг попереднім споживачем ОСОБА_4 за період, коли позивач не був власником чи користувачем вищевказаної квартири, і цю заборгованість вже було стягнуто з боржника заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у цивільній справі № 645/3973/16-ц (а.с. 56-58).

Відповідач листом від 27.10.2017 за № 01.01-14/6135-17 (а.с. 60-61) відмовив у задоволенні претензії позивача, посилаючись на те, що що КС "Самопоміч" на власний розсуд здійснило дії щодо оплати заборгованості, яка існувала станом на 20.05.2017 та відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_4 щодо відшкодування понесених КС "Самопоміч" витрат на оплату судового рішення та заборгованості за надані послуги, що стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 4744,31 грн.

Позовні вимоги повністю задоволено рішенням Господарського суду Харківської області від 23.01.2018 у справі № 922/4413/17.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї статті застосовуються до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувача) з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого); відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

Відсутність правової підстави для збагачення означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- існування самого факту набуття або збереження майна, тобто факт набуття особою нових цінностей, збільшення кількості та вартості належного їй майна або збереження майна, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- існування факту набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто наявність помилки, обману, випадковості або інших підстав набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є встановлення наявності чи відсутності факту набуття відповідачем спірних грошових коштів в сумі 4744,31 грн за рахунок позивача та наявності чи відсутності законних підстав для їх набуття.

Факт набуття відповідачем спірних грошових коштів в сумі 4744,31 грн підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскальних чеків № 000004132 від 18.07.2017 на суму 4184,80 грн та № НОМЕР_1 на суму 559,51 грн (а.с. 18) та не заперечується представниками позивача і відповідача в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції.

Як вже зазначалось раніше, вказані платежі на загальну суму 4744,31 грн були здійснені позивачем на підставі виставлених відповідачем квитанцій: на суму 4184,80 грн з призначення платежу - оплата послуг по судовому наказу у справі № 328-НЕМ та на суму 559,51 грн з призначення платежу - сплата за період з 01.08.2016 по 09.01.2017.

За приписами ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто зазначеною нормою саме на власника майна покладено тягар утримання цього майна.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, у позивача (КС "Самопоміч") обовязок утримання квартири за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі й оплати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, виник лише з 10.01.2017 - моменту набуття позивачем права власності на зазначену квартиру.

Проте заборгованість, яку було сплачено позивачем по фіскальному чеку № 000004132 від 18.07.2017 (а.с. 18) на підставі виставленої відповідачем квитанції на суму 559,51 грн з призначенням платежу «сплата за період з 01.08.2016 по 09.01.2017», виникла в інший період, а саме: до моменту набуття позивачем права власності на зазначену квартиру (10.01.2017).

За таких обставин, у позивача відсутній обовязок сплачувати заборгованість за період з 01.08.2016 по 09.01.2017, а у відповідача відсутні законні підстави для виставлення позивачу квитанції на сплату заборгованості за цей період та отримання коштів, сплачених позивачем на підставі цієї квитанції по фіскальному чеку № 000004132 від 18.07.2017 на суму 559,51 грн.

Тому у відповідності до вимог ст. 1212 Цивільного кодексу України відповідач має повернути позивачу сплачені ним кошти в сумі 559,51 грн як безпідставно набуті.

Також у відповідача були відсутні підстави для виставлення позивачу квитанції на суму 4184,80 грн з призначення платежу - оплата послуг по рішенню суду та отримання сплачених позивачем коштів на підставі цієї квитанції по фіскальному чеку № НОМЕР_1 від 18.07.2017 (а.с. 18), зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджує відповідач в апеляційній скарзі, квитанція на суму 4184,80 грн була видана відповідачем з метою виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у справі № 645/3973/16-ц (а.с. 20-21).

Вказаним рішенням зі споживача ОСОБА_4, абонентський рахунок № 242856, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 4184,80 грн, з яких: 2141,38 грн за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2005 по 31.07.2016; 1248,56 грн за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2009 по 31.07.2016; 701,29 грн інфляційних витрат; 93,57 грн три відсотки річних, а також стягну то судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Таким чином заборгованість в сумі 4184,80 грн виникла за період з 01.12.2005 по 31.07.2016, тобто до моменту набуття позивачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (10.01.2017), тому у позивача відсутній обовязок сплачувати заборгованість за вказаний період, а у відповідача були відсутні підстави для отримання грошових коштів, сплачених позивачем по фіскальному чеку № НОМЕР_1 від 18.07.2017 на суму 4184,80 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищезазначене, сплачені позивачем на користь відповідача по фіскальному чеку № НОМЕР_1 від 18.07.2017 на суму 4184,80 грн підлягають поверненню на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, як незаконно набуті відповідачем.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відповідач не звертався до органів державної виконавчої служби з виконавчим листом, виданим на примусове виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 у справі № 645/3973/16-ц виконаний не був, що підтверджується наданою представником відповідача суду апеляційної інстанції довідкою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19.04.2018 № 14.1-34/24773.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 528 Цивільного кодексу України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

За змістом зазначеної норми зобов'язання боржника може бути ним покладено на іншу особу, передоручення виконання не тягне за собою заміну боржника у зобов'язанні. При цьому боржник зберігає свій правовий статус, покладаючи на третю особу тільки обов'язок виконати фактичні дії. Підставою для такого покладення можуть бути як положення закону, так і певні відносини між боржником та третьою особою, наприклад, внаслідок особистої симпатії або родинних чи дружніх зв'язків.

Таке покладення виконання зобов'язань відповідно до ч. 1 ст. 528 Цивільного кодексу України є обов'язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов'язань. Якщо зобов'язання покладається боржником на третю особу, кредитор не вправі відмовитися від його прийняття, оскільки презюмується, що кредиторові байдуже, хто виконає зобов'язання на його користь.

Таким чином, підставою для виконання третьою особою (позивачем - КС "Самопоміч") зобов'язань за боржника (ОСОБА_4Д.) в порядку ч. 1 ст. 528 Цивільного кодексу України має бути покладення зобов'язання на позивача саме боржником за власною ініціативою або за попередньою домовленістю між ними.

В матеріалах справи відсутні докази покладення боржником - ОСОБА_4 на позивача - КС "Самопоміч" зобов'язання з оплати заборгованості за послуги з централізованого водовідведення, яка виникла до моменту набуття позивачем права власності на спірну квартиру, за власною ініціативою або про попередню домовленість між ними про погашення вказаної заборгованості.

Наявність обставин, за умови яких можливе виконання зобов'язання третьою особою без згоди боржника, передбачене ч. 3 ст. 528 Цивільного кодексу України, а саме у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно, матеріалами справи не підтверджено, оскільки погашення позивачем - КС "Самопоміч" заборгованості боржника - ОСОБА_4 відбулось 18.07.2017, тобто після відчуження спірної квартири на користь ОСОБА_6 (20.05.2017), а отже у позивача не було небезпеки втратити право на зазначену квартиру.

З огляду на викладене, відповідач безпідставно посилається на наявність у нього підстав в порядку ст. 528 Цивільного кодексу України для отримання сплачених позивачем 4744,31 грн в погашення заборгованості іншого споживача, що виникла у період до 10.01.2017, коли позивач не був ні власником, ні користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1, оскільки здійснення зазначених платежів позивачем було обумовлене вимогою відповідача та необхідністю отримання позивачем відповідної довідки про відсутність заборгованості за вказаною адресою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 4744,31 грн, тому апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що рішення Господарського суду Харківської області від 23 січня 2018 року по справі № 922/4413/17 ухвалене з повним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 233, 240, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача КП Харківводоканал на рішення Господарського суду Харківської області від 23 січня 2018 року по справі № 922/4413/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23 січня 2018 року по справі № 922/4413/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 27.04.2018.

Постанова може бути оскаржена в порядку ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.