ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року справа № 925/1442/17 м. Черкаси

За первісним позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі

Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області

до фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича

про стягнення 10843 грн. та зобов'язання повернути земельну ділянку

За зустрічним позовом фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

до Лисянської районної державної адміністрації

про визнання додаткової угоди укладеною

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивачів за первісним позовом: не явилися

від відповідача за первісним позовом: Козлов О.В. за довіреністю від 16.09.2016;

від позивача за зустрічним позовом: Козлов О.В. за довіреністю від 16.09.2016;

від першого відповідача за зустрічним позовом: не явилися;

від другого відповідача за зустрічним позовом: Гордієнко Т.М. за довіреністю від 14.02.2018.

За участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області Головні І.Я.

В листопаді 2017 року заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області до фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича про:

стягнення з фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича на користь Хижинської сільської ради 10843 грн. майнової шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки площею 5,7 га державної форми власності в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району;

зобов'язання фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 5,7 га, що знаходиться в адміністративних межах Хижинської сільської ради та перебувала у нього в оренді за договором оренди земельної ділянки від 17.07.2002.

У позові прокурор також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь прокуратури Черкаської області сплачений нею за подання позову судовий збір у сумі 3200 грн.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що після 31.07.2012 - дня закінчення строку дії укладеного між відповідачем, як орендарем, і Лисянською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, договору оренди землі від 17.07.2002, цей договір не був поновлений на новий строк, проте відповідач орендовану за цим договором земельну ділянку орендодавцю не повернув і наразі продовжив самовільно користуватися нею, що було встановлено перевіркою, проведеною 21.09.2017 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В., за результатами якої названий державний інспектор у відповідності з "Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, визначив завдану державі самовільним зайняттям відповідачем земельної ділянки майнову шкоду у сумі 10843.

Ухвалою від 13.11.2017 Господарський суд Черкаської області у складі судді Пащенко А.Д. прийняв позовну заяву прокурора до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її до розгляду на 12 год. 00 хв. 28.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

27 листопада 2017 року за розпорядженням керівника апарату Господарського суду Черкаської області від 27.11.2017 №53 у зв'язку із звільненням судді Пащенко А.Д у відставку був проведений повторний автоматизований розподіл справи №925/1442/17, за результатами якого автоматизована система документообігу Господарського суду Черкаської області для розгляду цієї справи визначила суддю Дорошенка М.В.

Ухвалою від 30.11.2017 суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В. прийняв справу №925/1442/17 до свого провадження та призначив її розгляд на 11 год. 15 хв. 26.12.2017 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 26.12.2017 Господарський суд Черкаської області за правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, призначив у справі підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 25.01.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 25.01.2018 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у цій справі на 14 год. 30 хв. 06.02.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу додатково до встановленого ухвалою від 26.12.2017 строку новий строк для подання відзиву на позов.

02 лютого 2018 в межах встановленого ухвалою від 25.01.2018 строку для подання відзиву на позов відповідач подав до господарського суду зустрічний позов до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та до Лисянської районної державної адміністрації про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.02.2002.

В обґрунтування зустрічного позову і заперечень проти первісного позову фізична особа - підприємець Вербицький Василь Іванович вказав на поновлення договору оренди землі від 17.07.2002 на новий строк в силу ст. 33 Закону України "Про оренду землі" внаслідок продовження користування ним земельною ділянкою, виконання своїх зобов'язань щодо сплати орендної плати і відсутності заперечень від орендодавця у поновленні цього договору. Проте за твердженням позивача за зустрічним позовом відповідачі ухиляються від укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 17.07.2002 на новий строк. Також позивач за зустрічним позовом вважає розрахунок стягуваної суми шкоди таким, що не відповідає нормативній грошовій оцінці земельної ділянки, а твердження прокурора та позивача про несплату ним орендної плати за користування земельною ділянкою такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою від 06.02.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв зустрічний позов фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича для спільного розгляду з первісним позовом і об'єднав вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у даній справі.

Іншою ухвалою від 06.02.2018 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у цій справі на 11 год. 30 хв. 06.03.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив прокурору, відповідачам за зустрічним позовом строк для подання відзиву на зустрічний позов.

Прокурор, і обидва відповідачі за зустрічним позовом у поданих до господарського суду відзивах заперечили проти зустрічного позову, оскільки вважають, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 17.07.2002 законних підстав для його поновлення на новий строк не було, а відповідно й немає підстав для укладення додаткової угоди про поновлення цього договору.

Крім того, прокурор і другий відповідач за зустрічним позовом заявили про застосування до вимог позивача загальної трирічної позовної давності, яка на їх думку на день подання зустрічного позову спливла.

Ухвалою від 06.03.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 27.03.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Прокурор та усі сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного ухвалою від 06.03.2018 на 10 год. 00 хв. 27.03.2018, проте представник другого позивача за первісним позовом чи його представник у це судове засідання не явилися і не повідомили господарський суд про причини неявки, що не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.03.2018 за участю усіх учасників справи, крім другого позивача за первісним позовом, господарський суд розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення прокурора та представників учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2002 року Лисянська районна державна адміністрація, як орендодавець, і фізична особа-підприємець Вербицький Василь Іванович, як орендар, уклали між собою договір оренди земельної ділянки (далі - договір від 17.07.2002), згідно з п. 1.1 якого орендодавець на підставі на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрація від 19.05.2002 №166 надає, а орендар приймає у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 5,7 га (під сінокіс) із земель резервного фонду Хижинської сільської ради.

Відповідно до п. 1.2 договору від 17.07.2002 останній набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

У п. 1.3 договору від 17.07.2002 його сторони передбачили, що земельна ділянка передається для сільськогосподарського використання без зміни її цільового призначення терміном на 10 років з 01.06.2002.

Пунктом 2.2 договору від 17.07.2002 встановлено, що річна орендна плата за земельну ділянку 5,7 га становить 50 грн. за кожний фізичний гектар.

Серед передбачених п. 6.4 договору від 17.07.2002 обов'язків орендаря є і обов'язок останнього не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну дії договору звернутись до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди земельної ділянки без зміни цільового призначення. Ненадходження такого клопотання у вказаний термін є рівноцінним відмові орендаря від продовження договору оренди. В цьому випадку орендар зобов'язаний у місячний термін з дня закінчення дії договору оренди привести земельну ділянку у придатний для використання стан. Орендна плата при цьому вноситься за весь час дії договору оренди землі.

Згідно з п. 8.2 договору від 17.07.2002 підставою для припинення цього договору є закінчення його терміну.

17 липня 2002 договір від 17.07.2002 був посвідчений державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Любичем Ф.І.

31 липня 2002 року договір від 17.07.2002 був зареєстрований у Лисянському районному відділі земельних ресурсів за №31 і з цієї дати його державної реєстрації він в силу ст. 18 Закону України "Про оренду землі" в чинній на той час редакції набрав чинності.

18 червня 2012 року, тобто менше ніж за три місяці Вербицький В.І. подав до Лисянської районної державної адміністрації заяву від 13.06.2012 про продовження строку дії договору від 17.07.2002 на 25 року.

Листом від 14.09.2012 №1886/01-14, адресованим Вербицькому В.І., Лисянська районна державна адміністрація повідомила, що 30.08.2012 заява Вербицького В.І. розглянута на засіданні комісії райдержадміністрації з перевірки дотримання вимог законодавства щодо надання земельних ділянок державної власності в оренду та у власність, якою вирішено не продовжувати договір від 17.07.2002 на новий строк через несплату орендної плати в розмірі 3%, як це передбачено Указом Президента України від 19.08.2008 №725/2008. Крім того, у зв'язку з тим, що орендар звернувся до орендодавця менше ніж у передбачений п. 6.4 договору від 17.07.2002 строк - 3 місяці до його закінчення, вирішено не продовжувати цей договір на новий строк.

Доказів надіслання (вручення) листа від 09.2012 №1886/01-14 Вербицькому В.І. Лисянська районна державна адміністрація господарському суду не надала. За твердженням Вербицького В.І. з цим листом Лисянської районної державної адміністрації він ознайомився лише з матеріалів первісного позову прокурора.

З 01 січня 2013 року повноваження щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" перейшли від районних державних адміністрацій до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, яким на той час було Державне агентство земельних ресурсів України, та до його територіальних органів.

Наказом від 25.01.2013 №40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з пунктом 4.32 якого, Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до пункту 2 та пункту 5 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру":

утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області;

реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

25 квітня 2015 року була проведена державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Держгеокадастру України від 26.05.2015 №84 "Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області" погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

Таким чином, з 26.05.2015 внаслідок реорганізації Головного управління Держземагенства у Черкаській області його повноваження перейшли до правонаступника - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області і саме останнє з 26.05.2015 є повноважним державним органом щодо передачі у власність або у користування вказаної у договорі від 17.07.2002 земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

19 червня 2017 року Вербицький В.І. подав до відділу Держгеокадастру в Лисянському районі Черкаської області заяву від 19.06.2017 про надання інформації про наслідки розгляду заяви Вербицького В.І. про продовження строку оренди земельної ділянки площею 5,7 га за договором від 17.07.2002.

Доказів розгляду цієї заяви і надання на неї відповіді сторони суду не надали.

Інших доказів звернення до Головного управління Держгземагенства у Черкаській області і до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у період з 01.01.2013 по день подання зустрічного позову з питання поновлення договору від 17.07.2017 на новий строк Вербицький В.І. господарському суду не надав.

21 вересня 2017 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В. (далі - державний інспектор Присяжнюк Л.В.) секретаря Хижинської сільської рад Богун Т.І. начальника сектору реагування патрульної поліції Лисянського ВП ГУП у Черкаській області Іващенка І.В. була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства щодо використання земель державної власності в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району, в результаті якої був встановлений факт самовільного зайняття фізичною особою - підприємцем Вербицьким В.І. земельної ділянки площею 5,7 га для вирощування сої.

За результатами вказаної перевірки державний інспектор Присяжнюк Л.В. склала акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 21.09.2017 №231-ДК/231/АП/09/01/-17, протокол про адміністративне правопорушення від 21.09.2017 №231-ДК/10075П/07/01/-17, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 10843 грн., а також винесла постанову від 03.10.2017 №231-ДК10077По/08/01/-17 про накладення на Вербицького В.І. адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за самовільне зайняття та використання для вирощування сільськогосподарських культур земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 5.7 га. в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району за межами населеного пункту (земельна ділянка засіяна соєю).

Не погоджуючись з вказаною вище постановою про накладення адміністративного стягнення, Вербицький В.І. звернувся до Лисянського районного суду Черкаської області зі скаргою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на постанову від 03.10.2017 №231-ДК10077По/08/01/-17 про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою від 02.11.2017 у справі № 700/788/17 Лисянський районний суд Черкаської області залишив скаргу Вербицького В.І. без розгляду.

Ухвалою від 06.12.2017 Київський апеляційний адміністративний суд ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 02.11.2017 у справі №700/788/17 залишив без змін.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 31 Закону України "Про оренду землі" передбачає, договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції Закону України від 17.02.2011 №3038-VI, який набрав чинності з 12.03.2011, містить наступні норми:

"По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди".

Частиною 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Верховний Суд України у своїй постанові від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 у подібних правовідносинах дійшов таких висновків щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі":

стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки поновлення договору оренди землі. Перший випадок передбачений частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у порядку реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, і другий випадок передбачений частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі;

реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" можлива лише за умови дотримання встановленої цими нормами процедури та наявності волевиявлення сторін;

згідно із частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється;

отже, для застосування частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення;

для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

У даному випадку останнім днем десятирічного строку дії договору від 17.07.2001 є 30.07.2012, тобто з 31.07.2012 цей строк сплив, тому відповідно до пункту 6.4 цього договору і частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" Вербицький В.І. мав повідомити орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору від 17.07.2002 на новий строк і подати разом з цим листом-повідомлення проект додаткової угоди до 30.04.2012, проте він зробив це лише 18.06.2012, тобто набагато пізніше від встановленого договором від 17.07.2002 строку, внаслідок чого втратив переважне право на поновлення цього договору на новий строк.

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" Лисянська районна державна адміністрація у разі наявності у неї, як у орендодавця, заперечень проти поновлення договору від 17.07.2002 на новий строк повинна була протягом одного місяця після закінчення строку дії вказаного договору листом-повідомленням повідомити про це Вербицького В.І. Однак Лисянська районна державна адміністрація не доказав надіслання (вручення) ним такого листа-повідомлення позивачу протягом одного місяця після закінчення строку дії договору від 17.07.2002.

Разом з тим, для поновлення договору від 17.07.2002 з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідними є такі факти як продовження користування Вербицьким В.І. виділеною земельною ділянкою, належне виконання ним своїх обов'язків за договором, та укладення додаткової угоди про поновлення цього договору.

У даному випадку позивач за зустрічним позовом не доказав належного виконання ним у 2012 році своїх зобов'язань за договором від 17.07.2002 і укладення додаткової угоди про поновлення цього договору.

Подані позивачем за зустрічним позовом довідка Хижинської сільської ради від 23.02.2018 №4 про сплачені ним до бюджету цієї сільської ради суми орендної плати, копії квитанцій на сплату орендної плати та копія податкової декларації з орендної плати за землю за 2012 рік не є належними доказами належного виконання Вербицьким В.І. своїх зобов'язань за договором від 17.07.2002 щодо своєчасної і повної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 5,7 га, оскільки з них не вбачається, що орендна плата платилася саме за цю земельну ділянку, враховуючи, що Вербицький В.І. користувався і іншими земельними ділянками, і що орендна плата платилася своєчасно і в повному розмірі відповідно до умов договору від 17.07.2002 і вимог чинного законодавства щодо мінімально можливого розміру орендної плати за землю.

Відповідно до частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення мала бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Позивач за зустрічним позовом не надав господарському суду доказів надіслання (вручення) ним Лисянській районній державній адміністрації, Головному управлінню Держземагенства у Черкаській області і до Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області проекту додаткової угоди про поновлення договору від 17.07.2002 на новий строк.

За таких обставин підстави вважати договір від 17.07.2002 після закінчення його строку дії поновленим на новий строк у відповідності з частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" відсутні.

Господарський суд погоджується з доводами прокурора і другого відповідача за зустрічним позовом про сплив на день подання зустрічного позову встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України загального трирічного строку позовної давності за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору від 17.07.2002 на новий строк, перебіг якої (позовної давності) почався з 30.09.2012 - останнього дня встановленого частиною 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" місячного строку для укладення такої додаткової угоди при поновленні договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 цього Закону.

Неодержання позивачем за зустрічним позовом відповіді від Лисянської районної державної адміністрації на свою заяву від 13.06.2012, яка була подана18.06.2012, не є поважною причиною пропуску строку позовної давності.

Інших причин пропуску строку позовної давності позивач за зустрічним позовом господарському суду не назва, а це означає про їх відсутність, що відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Отож з закінченням строку дії договору від 17.07.2002 цей договір припинився і припинилося право користування Вербицьким В.І. вказаною у цьому договорі земельною ділянкою. Тому подальше користування Вербицьким В.І. цією земельною ділянкою є протиправним.

Стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" термін "самовільне зайняття земельної ділянки " визначає як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, використання Вербицьким В.І. у 2017 році земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 5.7 га. в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району за межами населеного пункту без правовстановлюючих документів, а саме без рішення відповідного державного органу про надання цієї земельної ділянки йому у власність чи у користування (оренду), акта на право власності чи на право постійного користування цією земельною ділянкою, чи договору оренди землі, згідно з ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" означають про самовільне зайняття Вербицьким В.І. вказаної земельної ділянки, що є підставою вимагати від Вербицького В.І. повернення цієї земельної ділянки державі.

Відповідно до п. "б" ч. 1. ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну відповідальність.

Відшкодування шкоди за Цивільним кодексом України є одним із видів цивільної відповідальності. Так ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Постановою від 25.07.2007. № 963 Кабінет Міністрів України затвердив Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу( далі - Методика №963).

Згідно з п. 4 Методики №963 розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови), визначається за такою формулою:

Шс = Пс х Нп х Кф х Кі (1),

де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень;

Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів;

Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3;

Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4;

Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 р. № 783.

Розрахунок стягуваної суми шкоди зроблено державним інспектором Присяжнюк Л.В. за формулою, вказаною у п. 4 Методики №963, на підставі матеріалів проведеної нею перевірки згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 21.09.2017 №231-ДК/231/АП/09/01/-17.

Підставою відповідальності за завдану майнову шкоду є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду, для відшкодування якої необхідно довести неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи і заподіяною шкодою та вину особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Вербицький В.І., не маючи права на користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення площею 5.7 га. в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району за межами населеного пункту, фактично користувався нею, що означає про самовільне зайняття ним вказаної земельної ділянки, а відповідно й про протиправність його поведінки. Саме внаслідок такої протиправної поведінки Вербицького В.І. державі була завдана шкода у розмірі 10843 грн. Вербицький В.І. не довів відсутності своєї вини у вчиненому ним правопорушенні.

Таким чином, у даному випадку неправомірність поведінки Вербицького В.І., наявність шкоди, причинний зв'язок між його протиправною поведінкою і заподіяною шкодою та його вина у заподіянні шкоди є доведеними.

За таких обставин, первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Прокуратура Черкаської області за платіжним дорученням від 31.10.2017 №1848 сплатила за подання первісного позову 3200 грн. судового збору.

Вербицький В.І. за квитанцією від 26.01.2018 сплатив за подання зустрічного позову 1762 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати прокуратури Черкаської області на сплату судового збору у сумі 3200 грн. 00 коп. підлягають покладенню на відповідача за первісним позовом, а витрати позивача за зустрічним позовом - на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича (АДРЕСА_1 номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) на користь бюджету територіальної громади с. Хижинці Лисянського району Черкаської області через Хижинську сільську раду (вул. Шевченка, 18/а, с. Хижинці, Лисянський район, Черкаська область, 19320, ) - 10843 майнової шкоди.

Зобов'язати фізичну особу - підприємця Вербицького Василя Івановича (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) повернути державі Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ) земельну ділянку загальною площею 5,7 га, що знаходиться в адміністративних межах Хижинської сільської ради та перебувала у нього в оренді за договором оренди земельної ділянки від 17.07.2002.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Вербицького Василя Івановича (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1) на користь прокуратури Черкаської області (бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ) - 3200 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 27.04.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко