ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 913/1397/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

ТОВ "Українська будівнича компанія" - Корчевного А.В., який діє на підставі довіреності від 22.03.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017

(колегія суддів: Стойка О.В. - головуючий, Татенко В.М., Чернота Л.Ф.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія"

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

про стягнення боргу в сумі 1 626 371, 80 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» (далі в тексті - Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі в тексті - Відповідач) з позовом про стягнення боргу в сумі 1 626 371, 80 грн.

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів першої і апеляційної інстанції прийнятих за результатами розгляду позову

2. В обґрунтування позову Позивач зазначає, що 11.10.2013 між сторонами було укладено договір № АМК-2101-2013-пдр на виконання будівельно-монтажних робіт з посилення конструкції будівлі на об'єкті: стан 600 ПАТ «АМК» строком до 31.12.2014. Позивач у встановлені договором строки виконав взяті на себе підрядні роботи, про що складено акт виконаних робіт, довідка за листопад 2013, а також розрахунок по акту. Направлений на адресу Відповідача акт виконаних робіт форми КБ-2 у десятиденний строк останнім не підписаний, але претензій та зауважень Позивачу стосовно виконаних робіт Позивачу не заявлялося. Крім того, 05.07.2016 рішенням господарського суду Луганської області було постановлено стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» частину заборгованості за укладеним договором № АМК-2101-2013-пдр від 11.10.2013. Несплаченою залишилася заборгованість за актом № 3, який Відповідачем не підписано. Посилаючись на вказані обставини та те, що Відповідачем не зроблено будь-яких заяв у встановлений десятиденний строк, а тому договором і законом визнається, що підрядні роботи прийняті без зауважень та недоліків, Позивач просив стягнути з Відповідача суму основного боргу в розмірі 1 626 371 грн. 80 коп.

3. Рішенням господарського суду Луганської області від 14.03.2017 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення 1626371 грн. 80 коп. задоволено; вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» суму основного боргу в розмірі 1626371 грн. 80 коп. (один мільйон шістсот двадцять шість тисяч триста сімдесят одна гривня 80 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 24395 грн. 59 коп. (двадцять чотири тисячі триста дев'яносто п'ять гривень 59 коп.); витрати, пов'язані з явкою представника позивача до господарського суду у сумі 1223 грн. 64 коп. (одна тисяча двісті двадцять три гривні 64 коп.).

4. Зазначене рішення суду першої інстанції обґрунтовано наступним:

4.1. Суд встановив, що 11 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» (підрядником) було укладено договір № АМК-2101-2013-пдр (далі в тексті - Договір), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами та у строк, визначений цим договором, виконати у відповідності із затвердженою проектно-кошторисною документацією наступні роботи: посилення будівельних конструкцій за результатами обстеження та оцінки технічного стану будівельних конструкцій (а.с.9-17).

4.2. Про виконані підрядні роботи на загальну суму 1626371 грн. 80 коп. Позивачем складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних підрядних робіт за листопад (форма № КБ-2в), відомість до акту приймання за листопад 2013 року та розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 3 за листопад 2013 року (а.с.18-23), підписати які Відповідач відмовився, про що в акті та довідці зроблено відповідні відмітки (а.с.18-20).

4.3. Суд першої інстанції встановив, що розділом 5 укладеного між сторонами Договору передбачений порядок здачі-приймання робіт.

4.4. Зокрема, у п.п.5.5 договору зазначено, що щомісячна здача-приймання виконаних робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, актів приймання-передачі використаних матеріалів та обладнання підрядчиком (за формою 03) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 з додатком всіх положень виконавчої документації (наприклад, актів на приховані роботи, актів передачі виконаних робіт під наступні роботи, геодезичних зйомок і т.п. відповідно до вимог ДБН Д.1.1.-2000) (а.с.12).

4.5. Вказані документи та інші документи, які підтверджують закінчення виконання всього комплексу робіт за договором, готує підрядник та передає замовнику для розгляду. Отримані документи розглядаються замовником протягом десяти робочих днів з дати отримання (п.п.5.7 договору).

4.6. Суд першої інстанції в рішенні зазначив, що з копії листа № 6/06 від 06.06.2016, що міститься в матеріалах справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» зверталося на адресу Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» з вимогою про підписання акту № 3 (КБ-2в и КБ-3) по виконаним роботам за листопад 2013 року на суму 1626371 грн. 80 коп. (а.с.24). Разом з тим, додатком до вказаного листа Позивачем направлено акт КБ-3, акт № 3 КБ-2, відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат по акту № 3, акт № 1, акт № 2, кожний документ у двох екземплярах. Вказаний лист з переліченими документами Відповідачем отримано 10.06.2016, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом представника Відповідача (а.с.25).

4.7. За п.п.5.8 Договору у випадку відсутності зауважень та заперечень у відношенні об'єму та складу фактично виконаних робіт, а також при наявності усієї необхідної виконавчої документації, замовник здійснює підписання документів та передає один екземпляр підряднику. Якщо при прийманні результатів виконаних робіт будуть виявлені недоліки, замовник не підписує акт приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 або акт технічної готовності будівельно-монтажних робіт, або інший документ що оформлюється сторонами та підтверджує закінчення виконання всього комплексу робіт по договору та сторони складають акт про дефекти (а.с.12 зворот).

4.8. Судом встановлено, що доказів на підтвердження того, що Відповідачем заявлялося про недоліки будівельно-монтажних робіт, виконаних Позивачем та у зв'язку з цим сторонами складалися відповідні акти про дефекти, матеріали справи не містять.

4.9. В рішенні суду першої інстанції зазначено висновок, що Відповідачем не ставилися вимоги про визнання спірного акту недійсним, як того вимагають приписи ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України і такими вони в судовому порядку не визнані, а тому Відповідачем не доведено факт невиконання Позивачем підрядних робіт.

4.10. З урахуванням викладеного, суд вважає, що направлений Позивачем на адресу Відповідача акт приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2013 року є підписаним.

4.11. Посилання Відповідача на те, що вартість робіт по договору визначено самим договором та складає 778288 грн. 80 коп., а заявлена до стягнення сума у розмірі 1626371 грн. 80 є на переконання суду першої інстанції безпідставною, оскільки будь-яких додаткових угод про зміну ціни договору між сторонами не укладалося, судом до уваги не приймається, оскільки за п.п.2.1 договору від 11.10.2013 вартість робіт визначається згідно договірної ціни у відповідності до проектно-кошторисної документації, які вказані у пооб'єктному переліку кошторисів. Загальна сума договору складається із вартості фактично виконаному об'єму робіт (а.с.9).

4.12. За довідкою та актом виконаних підрядних робіт, відомістю ресурсів та розрахунком загальновиробничих витрат за актом № 3 за листопад 2013 року загальна сума виконаних Позивачем робіт за листопад 2013 року складає 1626371 грн. 80 коп.

4.13. Твердження Відповідача про те, що рішенням господарського суду Луганської області від 05.07.2016 було встановлено про виконання Відповідачем підрядних робіт по договору № АМК-2101-2013 на загальну суму 590038 грн. 80 коп. та, таким чином, залишок вартості невиконаних робіт склав 188250 грн. судом до уваги не прийнято, оскільки предметом розгляду справи № 913/737/16 були підрядні роботи, виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівнича компанія» за жовтень 2013 року, тоді як спірним у даній справі є виконання підрядних робіт Позивачем за зазначеним договором за листопад 2013 року.

4.14. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що Відповідач безпідставно відмовився від підписання спірного акту, така відмова від прийому виконаних Позивачем робіт за договором підряду, на переконання суду першої інстанції, є необґрунтованою.

5. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 рішення господарського суду Луганської області від 14.03.2017 у справі № 913/1397/16 - скасовано; прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення заборгованості в розмірі 1 626 371,80 грн.

6. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції мотивована наступним:

6.1. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що оскільки вартість робіт за Договором складає 778 288,80 грн, що визначена сторонами згідно договірної ціни (Додаток № 1) та проектно-кошторисної документації, зазначеної в пооб'єктному переліку кошторисі (Додаток № 2), доказів зміни сторонами цієї ціни або обсягу робіт - не надано, рішенням суду по справі № 913/737/16 від 05.07.2016 встановлений факт виконання Позивачем робіт у жовтні 2013 року на загальну суму 590 038,80 грн. за вищенаведеним Договором, будь-яких належних доказів фактичного виконання Позивачем інших робіт та прийняття їх Відповідачем в листопаді 2013 року Позивачем не надано, а Відповідачем зазначений факт оспорюється, судова колегія вважає безпідставним та недоведеним факт виконання Позивачем робіт на об'єкті Відповідача в листопаді 2013 року в межах даного Договору.

6.2. Суд апеляційної інстанції зазначив, що доказів надання письмової згоди Відповідача на зміну початкової договірної ціни із подальшою компенсацією Позивачу витрачених сум Позивачем суду також не надано, відповідних угод щодо зміни договірної ціни матеріали справи не містять.

6.3. Також судова колегія суду апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що відмова Відповідача від підпису акту за листопад 2013 року є доказом прийняття виконаних робіт у відсутності заперечень останнього, оскільки факту виконання Позивачем робіт в листопаді 2013 року на об'єкті Відповідача в межах Договору не встановлено, також відсутні докази згоди Відповідача на проведення таких робіт, надані Позивачем докази, що підписані лише ним в однобічному порядку такими доказами, на переконання суду апеляційної інстанції, не є.

6.4. З огляду на викладене, судова колегія суду апеляційної інстанції визнала безпідставними доводи Позивача щодо невиконання Відповідачем умов Договору в частині оплати за виконані Позивачем роботи.

7. Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована приписами статей 4-, 33, 34, 43 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017), статей 651, 875, 877, 882 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

8. Позивач подав касаційну скаргу у якій просить суд постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 по справі скасувати повністю та залишити в силі рішення господарського суду Луганської області від 14.03.2017.

9. В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції Позивач у своїй касаційній скарзі наводить наступні доводи:

9.1. Донецьким апеляційним господарським судом при розгляді справи не виконані вимоги закону про повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин справи та не було винесене законне і обґрунтоване рішення. У результаті було безпідставно та протиправно скасоване обґрунтоване, справедливе та законне рішення суду першої інстанції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

10. До Верховного Суду від ПАТ "АМК" надійшв відзив на касаційну скаргу у якому представник Відповідача просить суд відмовити Позивачу у задоволенні касаційної скарги та залишити в силі постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017

Позиція Верховного Суду

11. Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі №913/1397/16; призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія" на 26 квітня 2018 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

12. Заслухавши суддю-доповідача та представника Позивача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 скасувати, рішення господарського суду Луганської області від 14.03.2017 залишити в силі виходячи з наступного.

13. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Щодо доводу касаційної скарги про те, що Донецьким апеляційним господарським судом при розгляді справи не виконані вимоги закону про повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин справи та не було винесене законне і обґрунтоване рішення. У результаті було безпідставно та протиправно скасоване обґрунтоване, справедливе та законне рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

16. Відповідно до положень ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта, визнані судом обґрунтованими.

17. Суд першої інстанції встановив, що відповідно до п.п.5.8 Договору у випадку відсутності зауважень та заперечень у відношенні об'єму та складу фактично виконаних робіт, а також при наявності усієї необхідної виконавчої документації, замовник здійснює підписання документів та передає один екземпляр підряднику. Якщо при прийманні результатів виконаних робіт будуть виявлені недоліки, замовник не підписує акт приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 або акт технічної готовності будівельно-монтажних робіт, або інший документ що оформлюється сторонами та підтверджує закінчення виконання всього комплексу робіт по договору та сторони складають акт про дефекти (а.с.12 зворот).

18. Також судом першої інстанції встановлено, що доказів на підтвердження того, що Відповідачем заявлялося про недоліки будівельно-монтажних робіт, виконаних Позивачем та у зв'язку з цим сторонами складалися відповідні акти про дефекти, матеріали справи не містять.

19. Колегія суддів враховуючи положення ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України а також встановлені фактичні обставини справи, зокрема положення п.п.5.8 Договору, дійшла до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що Відповідачем не ставилися вимоги про визнання спірного акту недійсним, як того вимагають приписи ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України і такими вони в судовому порядку не визнані, а тому Відповідачем не доведено факт невиконання Позивачем підрядних робіт.

20. Також суд першої інстанції, спростовуючи заперечення Відповідача на позов про те, що вартість робіт по Договору визначено самим договором та складає 778288 грн. 80 коп., а заявлена до стягнення сума у розмірі 1626371 грн. 80 є безпідставною, оскільки будь-яких додаткових угод про зміну ціни Договору між сторонами не укладалося, встановив, що відповідно до п.п.2.1 Договору від 11.10.2013 вартість робіт визначається згідно договірної ціни у відповідності до проектно-кошторисної документації, які вказані у пооб'єктному переліку кошторисів. Загальна сума договору складається із вартості фактично виконаному об'єму робіт (а.с.9).

21. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові дійшов до висновку, що оскільки вартість робіт за даним Договором складає 778 288,80 грн., що визначена сторонами згідно договірної ціни (Додаток № 1) та проектно-кошторисної документації, зазначеної в пооб'єктному переліку кошторисі (Додаток № 2), доказів зміни сторонами цієї ціни або обсягу робіт - не надано, рішенням суду по справі № 913/737/16 від 05.07.2016 встановлений факт виконання Позивачем робіт у жовтні 2013 року на загальну суму 590 038,80 грн. за вищенаведеним Договором, будь-яких належних доказів фактичного виконання Позивачем інших робіт та прийняття їх відповідачем в листопаді 2013 року Позивачем не надано, а Відповідачем зазначений факт оспорюється, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає безпідставним та недоведеним факт виконання Позивачем робіт на об'єкті Відповідача в листопаді 2013 року в межах даного Договору. Доказів надання письмової згоди Відповідача на зміну початкової договірної ціни із подальшою компенсацією Позивачу витрачених сум Позивачем суду також не надано, відповідних угод щодо зміни договірної ціни матеріали справи не містять.

22. Колегія суддів, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, вважає вищезазначений висновок суду апеляційної інстанції таким, що суперечить приписам п.п.2.1 Договору від 11.10.2013 у якому зазначено, що вартість робіт визначається згідно договірної ціни у відповідності до проектно-кошторисної документації, які вказані у пооб'єктному переліку кошторисів. Загальна сума договору складається із вартості фактично виконаному об'єму робіт.

23. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що випливає з положень ст.526 Цивільного кодексу України.

24. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

25. Як визначено ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

26. За приписом ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

27. Відповідно положень ч. 2 ст. 4-3 ГПК України (редакція яка була чинна станом на дату прийняття рішень судів першої та апеляційної інстанцій), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

28. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій умови Договору № АМК-2101-2013-пдр, а також приписи ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що Відповідач безпідставно відмовився від підписання спірного акту, така відмова від прийому виконаних Позивачем робіт за договором підряду є необґрунтованою.

29. За таких обставин, довід касаційної скарги Позивача про те, що Донецьким апеляційним господарським судом при розгляді справи не виконані вимоги закону про повне, всебічне та неупереджене дослідження всіх обставин справи та не було винесене законне і обґрунтоване рішення. У результаті було безпідставно та протиправно скасоване обґрунтоване, справедливе та законне рішення суду першої інстанції, колегія суддів визнає обґрунтованим в частині того, що суд апеляційної інстанції скасував обґрунтоване, справедливе та законне рішення суду першої інстанції.

30. Відповідно до приписів ст. 312 ГПК України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

31. Враховуючи те, що рішення господарського суду Луганської області від 14.03.2017 прийняте без порушень норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку про скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 та залишення в силі вищезазначене рішення суду першої інстанції.

32. За таких обставин касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія" підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівнича компанія" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі № 913/1397/16 задовольнити.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі № 913/1397/16 скасувати

3. Рішення господарського суду Луганської області від 14.03.2017 у справі № 913/1397/16 залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко