ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018м. ДніпроСправа № 904/1161/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.,

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Лукаша Григорія Володимировича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 7 382,76 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Лукаша Григорія Володимировича (далі - відповідач) про стягнення 7 382,76 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 1054 купівлі-продажу теплової енергії від 08.10.2013 в частині оплати за теплову енергію, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем.

Ухвалою суду від 26.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.04.2018.

19.04.2018 від повноважного представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ухвали суду про відкриття провадження. Таким чином, судом вчинено всіх необхідних дій для повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі повноважних представників сторін.

У судовому засіданні 19.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.03.2017 Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» перетворено у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль».

08.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» та Фізичною особою-підприємцем Лукаш Григорієм Володимировичем укладено Договір №1054 купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору позивач бере на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію, у терміни передбачені Договором.

Свої зобов'язання щодо постачання відповідачу теплової енергії позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №710 від 31.01.2016 на суму 697,38 грн., №1689 від 29.02.2016 на суму 2 130,58 грн., №5184 від 31.10.2016 на суму 28,99 грн., № 7464 від 31.12.2016 на суму 811,63 грн., №714 від 31.01.2017 на суму 1 303,71 грн., №1661 від 28.02.2017 на суму 1 303,71 грн., №3291 від 31.03.2017 на суму 1 303,71 грн., №5878 від 30.11.2017 на суму 550,75 грн., № 5548 від 31.12.2017 року на суму 879,09 грн.

Згідно підпункту 3.2.5. Договору встановлено, що споживач-покупець зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії вобсягах і в терміни, які визначені Договором.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживанні теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим Договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-числа місяця, наступного за місяцемспоживання теплової енергії.

У період з січня 2016 року по грудень 2017 року включно Відповідач, в порушення умов п.п. 3.2.5, 6.1.-6.4. Договору не виконав свої зобов'язання, не проводив розрахунки за спожиту теплову енергію своєчасно, у зв'язку з чим станом на 15.03.2018 утворилася заборгованість в сумі 5 979,41 грн.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, відзиву на позов не надав, позовні вимоги не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей стро (термін).

Відповідно до п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначено у ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між сторонами 08.10.2013 укладено Договір №1054 купівлі-продажу теплової енергії,за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію, у терміни передбачені Договором (а.с.12-15).

Позивачем з січня 2016 по грудень 2017 на виконання умов Договору №1054 купівлі-продажу теплової енергії від 08.10.2013 було здійснено постачання теплової енергії відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №710 від 31.01.2016 на суму 697,38 грн., №1689 від 29.02.2016 на суму 2 130,58 грн., №5184 від 31.10.2016 на суму 28,99 грн., № 7464 від 31.12.2016 на суму 811,63 грн., №714 від 31.01.2017 на суму 1 303,71 грн., №1661 від 28.02.2017 на суму 1 303,71 грн., №3291 від 31.03.2017 на суму 1 303,71 грн., №5878 від 30.11.2017 на суму 550,75 грн., № 5548 від 31.12.2017 року на суму 879,09 грн.(а.с.17-41).

Проте відповідачем зобов'язання щодо оплати за поставлену теплову енергію за вказаний період виконувалися неналежним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 5 979,41 гривень.

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 5 979,41 гривень підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати, 3% річних, пеню та 7% штрафу за прострочення виконання зобов'язання за договором.

Як вказано у ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржникм зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами Договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми (п. 7.2.7.Договору).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних, пені є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрати матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 758,82 гривень, 3% річних у розмірі 175,66 гривень, пеню у розмірі 274,36 гривень та 7% штрафу у розмірі194,71гривень.

Господарський суд перевірив розрахунок штрафних санкцій, здійснений позивачем, та визнав його обґрунтованим та вірним.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (, 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) до Фізичної особи-підприємця Лукаша Григорія Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості у розмірі 7 382,76 гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лукаша Григорія Володимировича (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (, 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) суму заборгованості у розмірі 5 979,41 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять грн. 41 коп.) гривень, інфляційні втрати у розмірі 758,82 (сімсот п'ятдесят вісім грн. 82 коп.) гривень, 3% річних у розмірі 175,66 (сто сімдесят п'ять грн. 66 коп.) гривень, пеня у розмірі 274,36 (двісті сімдесят чотири грн. 36 коп.) гривень, 7% штрафу у розмірі 194,71 (сто дев'яносто чотири грн. 71 коп.) гривень, а також судовий збір у розмірі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) гривень.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 19.04.2018

Суддя Н.Е. Петренко