КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа№ 910/2084/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання: Сотнікової І.О.,

у присутності представників сторін:

від позивача: Дубовий О.В. - довіреність № б/н від 15.09.17

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Державної організації „Українське агентство з авторських та суміжних прав" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року

у справі № 910/2084/18 (суддя Балац С.В.)

за позовом Державної організації „Українське агентство з авторських та суміжних прав" в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS)

до Приватного акціонерного товариства „Телеканал Інтер"

про стягнення 74 460,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року у справі №910/2084/18 повернуто позовну заяву і додані до неї документи заявнику на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДО „Українське агентство з авторських та суміжних прав" та призначено справу до розгляду на 19.04.2018 року за участю повноважних представників сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 19.04.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

19.04.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року - скасуванню з передачею справи на розгляд до місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ДО „Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) до ПрАТ „Телеканал Інтер" про стягнення 74 460,00 грн. за порушення відповідачем майнового авторського права позивача шляхом публічного сповіщення творів позивача без дозволу останнього та без виплати винагороди, а саме: твору: ІНФОРМАЦІЯ_1; виконавець - ОСОБА_4) та твору: ІНФОРМАЦІЯ_2; виконавець - ОСОБА_3 (ориг. ОСОБА_5);

Із заяви вбачається, що в позові об'єднано кілька вимог, оскільки одним відповідачем за короткий проміжок часу 2 рази порушено майнові авторські права одного позивача (PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS)) та підтверджуються одними доказами.

Разом з тим, ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року вказану заяву повернуто без розгляду, оскільки, на думку суду, сумісний розгляд вимог за різними договорами може суттєво утруднити вирішення спору у справі.

За твердженням суду в поданій позовній заяві об'єднано кілька вимог, а саме, вимоги про стягнення компенсації за використання двох окремих музичних творів, виконавцями, авторами текстів, авторами музики яких являються різні особи. При цьому, для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено окремо кожен твір та обставини його використання, а також має бути встановлено перехід до кожного з позивачів прав на виключне використання таких творів від усіх осіб, яким належать права на твір (автори тексту, музики, виконавці тощо).

При цьому також зазначено, що хоча заявлені позивачами вимоги пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту права, однак, дослідження обставин використання кожного окремого твору, а також дослідження і встановлення всіх осіб, яким належать авторські та суміжні права на твори, а також наявність чи відсутність у відповідача договорів на використання творів, укладених із власниками таких прав, суттєво ускладнять вирішення спору у даній справі.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у з в'язку з їх передчасністю з огляду на таке.

Положеннями частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Приписами п. 2. ч. 5 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди, тощо). Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Право об'єднати вимоги в одній позовній заяві надається позивачу, а також третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, і відповідачу, який подає зустрічний позов.

Об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин. (Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Вищого господарського суду України від 07.12.2017 року у справі № 910/11360/17 та від 12.12.2017 року у справі № 910/13729/17).

Як стверджує позивач, одним відповідачем за короткий проміжок часу в рамках трансляції одного музичного фестивалю під час публічного сповіщення двох музичних творів порушено майнові авторські права одного позивача (PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS)), що підтверджується одними доказами, зокрема картою пам'яті GoodRam №1646НJ39616 та актом фіксації публічного сповіщення використання творів від 18.08.2017 року.

З огляду на приписи ст. 173 ГПК України, достатньою підставою для об'єднання позовних вимог є наявність між такими позовними вимогами одного з трьох зв'язків: одна підстава виникнення (в даному випадку - бездоговірне публічне сповіщення відповідачем музичних творів (об'єктів авторського права) в ефірі телеканалу «Інтер», що спричинило порушення майнових авторських прав позивача), одні докази, якими підтверджуються заявлені вимоги (в даному випадку - оригінал запису публічного сповіщення музичних творів на карті пам'яті GoodRam №1646НJ39616 та акт фіксації публічного сповіщення використання творів від 18.08.2017 року); основні та похідні позовні вимоги.

Тобто, судова колегія вражає, що позивачем правомірно, у відповідності до ч. 1 ст. 173 ГПК України, об'єднано позовні вимоги.

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд зазначив про те, що для вирішення позовних вимог про стягнення компенсації за використання двох окремих музичних творів, виконавцями, авторами текстів, авторами музики яких є різні особи, необхідно дослідити окремо кожен твір та обставини його використання, а також встановити перехід до кожного з позивачів прав на виключне використання таких творів від усіх осіб, яким належать права на твір (автори тексту, музики, виконавці тощо). Необхідність встановлення всіх вищезазначених обставин одночасно щодо двох музичних творів та в межах одного позову, тобто сумісний розгляд цих заявлених вимог, суттєво утруднить вирішення даного спору.

Проте, судом першої інстанції не враховано того, що кількість творів, за неправомірне використання яких Організацією заявлено вимоги про стягнення компенсації, не спростовують доводів щодо фактичних обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Місцевим судом залишено поза увагою, що позовні вимоги Організації об'єднані як підставами виникнення, так і поданими доказами, загальна ж кількість музичних творів, на захист майнових авторських прав щодо яких заявлені позовні вимоги, які, у свою чергу, ґрунтуються на одних й тих самих фактичних обставинах, свідчить лише про застосування Організацією комплексних заходів судового захисту.

Таким чином, викладені у позовній заяві обставини та додані до позову докази свідчать про те, що дані вимоги зв'язані між собою підставами виникнення, а сумісний розгляд цих вимог не перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, не утруднить вирішення спору та не потребує дослідження різних по своїй суті доказів та встановлення обставин, які не пов'язані між собою.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не надав відповідним обставинам справи належної правової оцінки, чим припустився порушень норм процесуального права щодо повного, всебічного та об'єктивного дослідження фактичних обставин справи на підставі наявних у справі доказів, а відтак дійшов необґрунтованих висновків про повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 173 ГПК України, з огляду на що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної організації „Українське агентство з авторських та суміжних прав" на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року у справі № 910/2084/18 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року у справі № 910/2084/18 скасувати.

3. Справу № 910/2084/18 передати до господарського суду міста Києва для розгляду позовної заяви Державної організації „Українське агентство з авторських та суміжних прав" в інтересах PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) до Приватного акціонерного товариства „Телеканал Інтер" про стягнення 74 460,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 23.04.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

М.Л. Доманська