РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2018 року Справа №927/135/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІМЕКСМЕТ, вул. Євпаторійська, 40, офіс 5, м. Дніпро, 49049

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІГІВТЕХНОМОНТАЖ ІНК., вул. Коцюбинського, 49А, офіс 302/1, м. Чернігів, 14000

про стягнення 254218 грн. 55 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №002 від 15.01.2018;

відповідача: не прибув;

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю ІМЕКСМЕТ подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІГІВТЕХНОМОНТАЖ ІНК. про стягнення заборгованості у сумі 223014 грн. 50 коп., що утворилась внаслідок неналежного, за доводами позивача, виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки №2807 від 28.07.2017, штраф у сумі 16150 грн. 72 коп., 3% річних у сумі 3679 грн. 59 коп. та інфляційних нарахувань у сумі 11373 грн. 74 коп.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.03.2018 з урахуванням ухвали суду від 21.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням сторін.

Судове засідання 17.04.2018 за клопотанням позивача відбулись у режимі відеоконференцзвязку.

У судовому засіданні був присутній представник позивача, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого повноважного представника у засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином шляхом надсилання за його юридичною адресою ухвали господарського суду, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень №811 від 05.04.2018 та №803 від 05.04.2018, відзив у встановлений судом строк відповідачем не надано.

На адресу суду надійшло клопотання відповідача №24 від 16.04.2018, у якому відповідач просить суд відкласти розгляд справи у зв?язку з перебуванням генерального директора ТОВ ЧЕРНІГІВТЕХНОМОНТАЖ ІНК. ОСОБА_2 у відрядженні. Крім того, просить суд розглянути пропозицію щодо укладення мирової угоди між сторонами.

Судом встановлено, що мирової угоди між сторонами укладено не було. Позивач у справі заперечив проти укладення мирової угоди.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що ухвалою суду від 03.04.2018 явка відповідача у судове засідання обовязковою не визнавалась, отже, відсутні підстави визнавати поважними або неповажними причини відсутності представника відповідача як учасника провадження у справі. Також відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк (до 05.04.2018 п. 6 ухвали Господарського суду Чернігівської області) без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім того, суд з урахуванням конкретної справи може відхилити доводи учасника судового провадження - юридичної особи щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити (за дійсних намірів прийняти участь у судовому засіданні) участь у судовому засіданні іншого представника як з числа своїх представників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи викладене вище, у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши присутнього під час судового розгляду справи представника позивача, суд встановив такі фактичні обставини.

28.07.2017 сторонами у справі укладений договір поставки №2807 (далі за текстом - договір) (а.с. 18-21), у відповідності з умовами пункту 1.1 якого постачальник (позивач у справі) зобов'язався передати у власність покупця (відповідачу у справі), а покупець прийняти та оплатити товари промислового призначення, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у додатках до договору «Перелік товару, що поставляється постачальником» (надалі товар).

Відповідно до п. 2.3 договору покупець зобов?язується своєчасно і належним чином прийняти товар від постачальника та оплатити його.

У пункті 4.1 договору зазначено, що оплата товарів покупцем здійснюється за загальною ціною товару шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Покупець сплачує товар у порядку, визначеному у додатках до договору (п. 4.3 договору).

Сторонами укладено додаток №1 від 28.07.2017 до договору поставки, у якому погоджено номенклатуру товару, кількість, ціну, суму (2722425 грн. 00 коп.) , умови оплати, а саме: 50% попередня оплата до 03.08.2017, 50% по факту готовності товару до відвантаження. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника відповідно до умов договору. Строк поставки: для позицій 1,2 специфікації до 15.08.2017 у разі отримання попередньої оплати до 03.08.2017; для позиції 3 специфікації до 15.09.2017 у разі отримання попередньої оплати до 03.08.2017;

Позивач свої зобов'язання за договором та додатком №1 від 28.07.2017 до договору поставки виконав у повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 2747829 грн. 00 коп., що підтверджено видатковими накладними №РН-0000032 від 28.08.2017 на суму 1099242 грн. 00 коп., №РН-0000033 від 30.08.2017 суму 945126 грн. 00 коп., №РН-0000045 від 15.09.2017 на суму 703461 грн. 00 коп. (а.с. 23,25,28).

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано.

Відповідач у порушення умов договору та додатку №1 до нього поставлений товар оплатив частково у сумі 2524814 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 62 від 01.08.2017 на суму 1361212 грн. 50 коп., №78 від 22.08.2017 на суму 1063602 грн. 00 коп., № 149 від 01.11.2017 на суму 100000 грн. 00 коп. (а.с. 32,34,36). Решта вартості товару у сумі 223014 грн. 50 коп. відповідачем сплачена не була.

Заборгованість у розмірі 223014 грн. 50 коп. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Відповідно до п. 8.4 договору за порушення терміну оплати товару покупець сплачує постачальнику господарську санкцію у вигляді штрафу у розмірі 0,1% від вартості не оплаченого у строк товару (при прострочення більше 5 днів), але не більше 5% вартості не оплаченого у строк товару.

З посиланням на п. 8.4 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5% від несплаченої суми у розмірі 16150 грн. 72 коп., що позивач обґрунтовує наявним у позовній заяві розрахунком. (а.с. 4).

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 15.09.2017 по 31.10.2017 на суму 1247 грн. 81 коп. та за період з 01.11.2017 по 06.02.2018 на суму 2431 грн. 78 коп., що загалом складає 3679 грн. 59 коп., а також інфляційні нарахування за вересень 2017 - грудень 2017 у загальному розмірі 11373 грн. 74 коп., що позивач обґрунтовує наявними у матеріалах справи розрахунками. (а.с. 4).

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань з оплати одержаного за договором поставки №2807 від 28.07.2017 товару.

Договір від 28.07.2017 №2807, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за вищезазначеними накладними на загальну суму 2747829 грн. 00 коп. (а.с. 23,25,28).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару на загальну суму 2524814 грн. 50 коп., решту вартості поставленого товару у визначений у додатку №1 від 28.07.2017 до договору поставки № 2807 від 28.07.2017 строк відповідач не сплатив, сума заборгованості склала 223014 грн. 50 коп., що відповідачем у справі не спростовано.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 223014 грн. 50 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, й вимога позивача про стягнення з відповідача відповідно до пункту 8.4 договору штрафу у розмірі 5% від несплаченої суми у розмірі 16150 грн. 72 коп., оскільки відповідачем було порушено договірні зобовязання щодо вчасної оплати поставленого позивачем товару.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 15.09.2017 по 31.10.2017 на суму 1247 грн. 81 коп. та за період з 01.11.2017 по 06.02.2018 на суму 2431 грн. 78 коп., що загалом складає 3679 грн. 59 коп., а також інфляційні нарахування за вересень 2017 року - грудень 2017 року у загальному розмірі 11373 грн. 74 коп.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 15.09.2017 по 31.10.2017 на суму 1247 грн. 81 коп. та за період з 01.11.2017 по 06.02.2018 на суму 2431 грн. 78 коп., що загалом складає 3679 грн. 59 коп., а також інфляційні нарахування за вересень 2017 року - грудень 2017 року у розмірі 11373 грн. 74 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем у позовні заяві зазначено про попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат у розмірі 15000 грн. 00 коп., проте письмовою заявою від 17.04.2018 позивач просить суд вищевказане питання не розглядати. За таких обставин судом питання про розподіл цих витрат не вирішується.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІГІВТЕХНОМОНТАЖ ІНК., вул. Коцюбинського, 49А, офіс 302/1, м. Чернігів, 14000, код 37022229 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІМЕКСМЕТ, вул. Євпаторійська, 40, офіс 5, м. Дніпро, 49049, код 41180938, заборгованість у сумі 223014 грн. 50 коп., штраф у суму 16150 грн. 72 коп., 3% річних у сумі 3679 грн. 59 коп., інфляційних нарахувань у сумі 11373 грн. 74 коп. а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3813 грн. 27 коп.

В судовому засіданні 17.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 Господарського процесуального кодексу України .

Дата складення та підписання повного рішення 23.04.2018.

Суддя Демидова М.О.