УХВАЛА

19 квітня 2018 року Справа № 1/633

За позовом Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації Кераміст , м. Запоріжжя

до відповідача Державного підприємства "Луганськвугілля", м. Київ

про стягнення 7017634 грн. 64 коп.

Головуючий суддя Зюбанова Н.М.

Суддя Іванов А.В.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

В засіданні брали участь:

від стягувача ОСОБА_1, представник згідно з протоколом позачергових зборів ради від 08.12.2017 № 8;

від боржника представник не викликався;

в с т а н о в и в :

- розгляд заяви стягувача - Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації Кераміст за листом від 03.04.2018 № 13/К про зміну способу виконання рішення у справі № 1/633 та зобовязання вчинити дії.

У відповідності до розпорядженням керівника апарату суду від 04.12.2017 № 601-р визначено склад колегії по розгляду цієї справи: ОСОБА_2 - головуючий, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Дослідивши матеріали заяви стягувача та вислухавши його представника, суд дійшов до наступного.

Так, з підстав, зазначених в ухвалі від 13.11.2017, суд відновив втрачену справу № 1/633 в частині рішення господарського суду Луганської області від 21.03.2008, копії наказу від 20.05.2008, ухвали від 30.05.2008 та ухвали від 16.09.2010.

Таким чином, як свідчать матеріали цієї справи, господарським судом Луганської області 21.03.2008 було прийнято рішення, яким позов задоволений частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 3378166 грн. 64 коп. витрат по погіршенню майна, 12275 грн. 25 коп. витрат по держмиту, 56 грн. 80 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що видано наказ від 20.05.2008.

Втім, 30.05.2008 на стадії виконання судового рішення судом затверджено мирову угоду відповідною ухвалою, яка визнавалась виконавчим документом у відповідності до ст. 17, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV (чинним на час прийняття).

16.09.2010 ухвалою суду доповнено резолютивну частину ухвали про затвердження мирової угоди наступними абзацами:

- "Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та у разі невиконання її умов може бути виконана в примусовому порядку.

Ухвала про затвердження мирової угоди може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох років з відповідного числа місяця, наступного за відповідним числом календарного місяця, в якому повинен бути здійснений кожна чергова поставка вугілля".

У відповідності до листа ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11.09.2017 № 4299 (арк. справи 21), наданого на звернення стягувача, 13.10.2010 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У звязку із підтвердженням обставин втрати виконавчого провадження на частині території Луганської області, яка не контролюється українською владою, ухвалою від 06.12.2017 суд задовольнив заяву стягувача Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації Кераміст про видачу дубліката ухвали господарського суду від 30.05.2008 про затвердження мирової угоди та дубліката ухвали від 16.09.2010 про доповнення резолютивної частини ухвали про затвердження мирової угоди.

Як свідчать матеріали справи, постановою від 21.12.2017 ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області виніс постанову про відновлення виконавчого провадження № 21828322 по виконанню ухвали суду від 30.05.2008 стягнення 2348,3 т вугілля.

Звертаючись до суду із заявою про зміну способу виконання ухвали суду за листом від 03.04.2018 № 13/К, стягувач посилається на те, що за тривалий час виконання рішення жодної тони вугілля боржником поставлено не було.

Торгівельно-промислова транснаціональна корпорація Кераміст просить суд постановити ухвалу про стягнення з боржника 2391857 грн. 33 коп. заборгованості, що становить вартість 2348,3 тон вугілля, виходячи з ціни 317,78 грн/тн марки ТР-0-200 (П) станом на 2008 рік з урахуванням офіційного індексу інфляції за цей час.

Згідно ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Оцінивши доводи стягувача, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимоги про зміну способу виконання ухвали господарського суду від 30.05.2008 про затвердження мирової угоди, з огляду на наступне.

Так, у ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII) зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони та державний виконавець мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Як звісно, поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

У підтвердження неможливості виконання ухвали господарського суду від 30.05.2008 про затвердження мирової угоди про передачу боржником вугільної продукції марки ВВП (П - "пісне") стягувачем наданий лист Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 12.02.2018 № 04/13-1138, у якому зазначено, що вугледобувні підприємства галузі, що належить до сфери управління Міненерговугілля України та знаходяться на території, підконтрольній Україні, не виробляють вугільну продукцію марки П.

Як свідчать матеріали справи, на цей час боржником не виконаний обовязок по передачі 2348,3 т вугілля, оскільки з усієї кількості 9062,8 т добровільно було поставлено 6714,5 т вугілля марки ТР-0-200.

За умовами мирової угоди, укладеної сторонами та затвердженої судом, ціна вугілля визначена у сумі 317,78 грн. за тону, тому у грошовому еквіваленті 2348,3 т вугілля, передача якого є предметом виконання, складає 746242 грн. 77 коп.

Стягувач просить суд стягнути з боржника 2391857 грн. 33 коп. заборгованості, яку обчислено з урахуванням офіційного індексу інфляції за період з серпня 2008 року по лютий 2018 року на суму 1645614 грн. 56 коп..

Втім, суд дійшов висновку, що в цій частині стягувач виходить за межі розміру зобовязань, визначених судовим рішенням, що є неможливим при розгляді будь-яких заяв на стадії виконання останнього. Однак, зміна способу виконання ухвали у вигляді стягнення грошових коштів не порушує способу захисту порушеного права, який був визначений раніше у рішенні суду від 31.03.2008 про стягнення 3378166 грн. 64 коп.

За таких обставин матеріалами справи підтверджено тривале невиконання ухвали суду, неможливість виконання обовязку по передачі вугілля відповідної марки, оскільки шахти ДП "Луганськвугілля" знаходяться на окупованій території, а тому заява стягувача є обґрунтованою щодо зміни способу виконання рішення суду на спосіб стягнення грошових коштів у сумі 746242 грн. 77 коп. У решті вимог (щодо інфляційних втрат) слід відмовити з підстав, вказаних вище.

Щодо зазначеної у заяві вимоги про зобовязання виконавчу службу виконати вимоги Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» тощо, то ухвалою від 10.04.2018 суд відмовив у відкритті провадження у цій частині з підстав, вказаних в ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Заяву стягувача про зміну способу виконання рішення суду за листом від 03.04.2018 № 13/К задовольнити частково.

2. Змінити спосіб виконання судового рішення ухвали господарського суду Луганської області від 30.05.2008 про затвердження мирової угоди від 22.05.2008 (з урахуванням внесених до неї доповнень ухвалою від 16.09.2010) по справі № 1/633 та стягнути з Державного підприємства Луганськвугілля, м. Київ, провулок Приладний, буд. 2а, ідент. код 32473323 на користь Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації "Кераміст", м. Запоріжжя, вул. Трегубова, 1, ідент. код 13620827 - 746242 грн. 77 коп. вартості вугілля.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Ухвалу господарського суду Луганської області від 30.05.2008 виконувати з урахуванням цієї ухвали про зміну способу виконання судового рішення.

5. Копію ухвали надіслати ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.04.2018 у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України, протягом десяти днів - в частині відмови у відкритті провадження.

Головуючий суддя Н.М.Зюбанова

Суддя А.В. Іванов

Суддя В.В.Корнієнко

вих. №

3

20.04.2018

Надруковано 4 примірника:

1 до справи;

2 стягувачу ТПТНК "Кераміст": вул. Трегубова, 1, м. Запоріжжя, 69041 (реком. з повідомл.);

3 боржнику ДП «Луганськвугілля»: пров. Приладний, 2-А, м. Київ, 03680 (реком. з повідомл.);

4 ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Луганській області : м. Сєвєродонецьк, вул..Єгорова, 22, 93404 - до відома.

Внесено до ЄДРСР

19.04.2018

__________С.Д. Авілова