КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/18802/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 11.04.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 про повернення заяви про зміну (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідача

у справі №910/18802/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" (відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" (відповідач 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" (третя особа 1)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

Публічне акціонерне товариство "АВАНТ-БАНК" (третя особа 2)

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖКГ-БУД" (третя особа 3)

про визнання недійсним рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ"

до Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" (третя особа 4)

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖКГ-БУД" (третя особа 5)

про усунення перешкод у користуванні майном.

В судовому засіданні 11.04.2018 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 заява Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про зміну (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідача з доданими до неї документами повернута заявнику.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач за первісним позовом звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга вмотивована порушенням судом норм процесуального права (ч. 3 ст. 46 ГПК України) та права позивача на зміну предмета позову до закінчення підготовчого засідання, а також встановлене п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини і основоположних свобод право на доступ до правосуддя.

Апелянт зазначає, що доводи, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають дійсним обставинам справи, внаслідок чого судом першої інстанції позбавлено ПрАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" права на доступ до правосуддя та грубо порушено норми процесуального права.

Апелянт вказує, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не встановив, в чому саме полягала зміна підстав позову при поданні зазначеної заяви та якими були ті «інші» обставини, що на думку суду, відрізнялись від зазначених у первісному позові підстав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 26.02.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2018 у справі №910/18802/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу", встановлено відповідачу 1, 2 та третім особам 1, 2, 3, 4, 5 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2018 у справі №910/18802/17 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 28.03.2018, встановлено відповідачу 1, 2 та третім особам 1, 2, 3, 4, 5 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про призначення справи до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Бізнес центр «Куренівський» зазначав, що заява позивача за первісним позовом фактично є заявою про одночасну зміну предмету та підстав позову, подання якої приписами ст.46 ГПК України не передбачено, про що правомірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

В поясненнях на апеляційну скаргу АТ «Дельта Банк» підтримало апеляційну скаргу ПРАТ «ТОДАК» і вважає, що позивачем змінено лише предмет позову, а тому відсутні підстави вважати, що відбулась одночасно зміна предмету та підстав позову, оскільки позивач в заяві про зміну (доповнення) предмету позову посилається на одні й ті ж самі обставини, що й в первісній позовній заяві. На думку банку підстави позову залишаються незмінними, змінено тільки предмет позову.

Одночасно банком висловлено власну позицію щодо обставин справи по суті та викладено висновок про те, що позовні вимоги ПРАТ «ТОДАК» є законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.03.2018, у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2018 у справі №910/18802/17 апеляційну скаргу позивача за первісним позовом прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд справи по суті розпочато заново, розгляд справи призначено на 11.04.2018.

Представники позивача за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача 1 за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 заперечував проти доводів позивача за первісним позовом, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача 2 за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 заперечував проти доводів позивача за первісним позовом, викладених в апеляційній скарзі з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник третьої особи 1 за первісним позовом судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та в поясненнях на апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Представник третьої особи 3 за первісним позовом в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.04.2018 заперечував проти доводів позивача за первісним позовом, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник третьої особи 2 за первісним позовом в судове засідання апеляційної інстанції 11.04.2018 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника третьої особи 2 обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Пунктом 9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017, роз'яснено, що справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" до суду подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" про визнання недійсним рішення та витребування майна з чужого незаконного володіння, до спільного розгляду з яким прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" до Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування первісного позову позивач посилається на порушення вимог чинного законодавства при вчиненні відповідачем дій, направлених на звернення стягнення на предмет іпотеки. Обґрунтовуючи вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння, Приватне акціонерне товариство "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" посилається на відсутність правових підстав для перебування майна у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ".

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилався на чинення Приватним акціонерним товариством "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" перешкод у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" нерухомим майном, що належить останньому на праві власності.

09.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про зміну (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідача, в якій позивач за первісним позовом просив суд вважати правильною та розглядати прохальну частину позову по даній справі в наступній редакції:

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Авант Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №7516;

- визнати недійсним рішення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на об'єкт нерухомого майна: майновий комплекс, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, опис об'єкта: загальна площа 7976,6 кв.м., що складається в цілому з літ.В - виробничий корпус В-3. пл. - 4591,90 кв.м., літ.Д - виробничий корпус Д-1 пл. - 1379,90 кв.м., літ.Г - виробничий корпус Г-1 пл. - 1707,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, буд.5/7, внаслідок чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем 12.05.2016 здійснена реєстрація права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", номер запису 14484679;

- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр "КУРЕНІВСЬКИЙ" на користь Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" об'єкт нерухомого майна 00, опис об'єкта: загальна площа 7976,6 кв.м., що складається в цілому з літ.В - виробничий корпус В-3. пл. - 4591,90 кв.м., літ.Д - виробничий корпус Д-1 пл. - 1379,90 кв.м., літ.Г - виробничий корпус Г-1 пл. - 1707,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Куренівська, буд.5/7.

Одночасно, у вказаній заяві позивач за первісним позовом у зв'язку із доповненням предмета позовної заяви просив залучити до участі у справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство "Авант - Банк", а також у разі необхідності - приватного нотаріуса Морозову Світлану Володимирівну, що посвідчувала даний правочин.

На думку позивача, останній відповідною заявою просить лише змінити позовні вимоги без зміни підстав позову, фактично доповнивши позов вимогою немайнового характеру, а саме: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015 між ПАТ «Авант банк» та ТОВ "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №7516.

Повертаючи позивачу за первісним позовом заяву про зміну (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідачем, місцевий господарський суд виходив з того, що чинним законодавством не передбачено можливості одночасної зміни предмету та підстави позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частинами 1, 2 ст. 173 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відтак, об'єднання кількох вимог в одну справу можливе лише за умови їх однорідності, тобто вони повинні бути такими, що випливають з одних підстав (правовідносин) та участі тих же самих сторін.

Водночас суд зазначає, що розділом ІІІ Глави 1 параграфу 1 ГПК України унормовано види заяв по суті справи, які можуть бути подані учасниками процесу. Тому у разі надходження до господарського суду однієї із заяв (клопотань), не передбачених у згаданому розділі ГПК України, суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 46 ГПК України встановлено право позивача на зміну предмета або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

З аналізу положень ч. 3 ст. 46 ГПК України випливає, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Тому у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову.

Зі змісту поданої ПРАТ «ТОДАК» заяви вбачається, що позивачем за первісним позовом заявлено нову (додаткову) позовну вимогу, а саме: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015 між ПАТ «Авант банк» та ТОВ "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №7516.

Відповідно до п.3.11. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» зі змінами та доповненнями, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Колегією суддів встановлено, що заява від 09.02.2018 про зміну (доповнення) предмету позову не є ані заявою про зміну предмета позову, як вказує позивач за первісним позовом, ані заявою про об'єднання кількох вимог, оскільки містить у собі прохання про розгляд судом нової позовної вимоги, яка фактично є іншим позовом.

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає правових підстав для прийняття судом заяви Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про зміну (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідача, яка є похідною вимогою.

Помилкове зазначення судом першої інстанції про одночасну зміну підстав та предмету позову не потягло за собою прийняття невірної за своєю суттю ухвали про повернення ПРАТ «ТОДАК» заяви про про змінку (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідачів.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про порушення місцевим господарським судом прав позивача на доступ до правосуддя є необґрунтованими, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції роз'яснив позивачу про те, що останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду з окремим позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) від 30.12.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Авант Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "МАРКО ПОЛО", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №7516.

У рішенні від 30 травня 2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що «право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (див. рішення від 28 травня 1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду. Попри те, що остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції належить Суду, він не повинен підміняти оцінку, зроблену національними органами, будь-якою іншою оцінкою того, що має бути найкращою стратегією у цій сфері. Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або у такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються, та ціллю, якої прагнуть досягти (див. там же; див. також серед багатьох інших джерел рішення у справі «Кордова проти Італії» (№1) (Cordova v. Italy (no. 1)), заява № 40877/98, п. 54, ECHR 2003-I та повторення відповідних принципів у рішенні від 21 вересня 1994 у справі «Фаєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom), п. 65, Series A № 294-B).

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача за первісним позовом (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття оскаржуваної ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про повернення заяви про зміну (доповнення) предмету позову та залучення співвідповідача.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 у справі №910/18802/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 у справі №910/18802/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/18802/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України з урахуванням перехідних положень ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Повний текст постанови складено 24.04.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Є.Ю. Шаптала

Ю.Б. Михальська