Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1154/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: -1: : не з'явився

від відповідача -2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (м.Одеса)

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Фанза" (м.Житомир)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсаніт" (м. Одеса)

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ)

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

На підставі ст. 24 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23 квітня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення

Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фанза" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техсаніт" про застосування наслідків недійсності нікчемних Договорів від 23.12.14 про розірвання Договору застави майнових прав та про розірвання Договору відступлення від 26.06.14, укладених між сторонами, повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації припинення обтяжень щодо частки, що становить 23,3524% у статутному капіталі ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2".

Позивач посилається на те, що протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в AT «ІМЕКСБАНК» за короткий проміжок часу (в основному, протягом листопада-грудня 2014 року) відбулось вилучення ліквідних предметів застави та іпотеки шляхом укладення додаткових договорів та договорів про розірвання відповідних договорів застави та іпотеки.

Ухвалою від 08.02.18 суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17).

У письмових поясненнях №27-5033/18 від 06.03.18 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позовні вимоги позивача підтримав з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.117).

Відповідач-1 відзив на позовну заяву не надав. В судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

У відзиві на позовну заяву 22.03.18 (а.с.148) відповідач - 2- Товариство з обмеженою відповідальністю "Техсаніт" позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Відзив ґрунтується на тому, що всупереч норм чинного законодавства, виявлення ознак нікчемності спірних правочинів відбулось саме під час дії в АТ"Імексбанк" ліквідаційної процедури, а не тимчасової адміністрації. Саме протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. В спірних правовідносинах відбулася заміна первісного забезпечення, яке було припинено на підставі спірного договору, новим забезпеченням - іпотекою нежитлових будівель центрального стадіону "Чорноморець" вартістю ,00грн., що значно перевищує вартість первісних об'єктів. Позивачем зареєстроване право власності на вказаний об'єкт, тому усі зобов'язання по кредитному договору №29/14 від 13.06.14 є припиненими.

Ухвалою від 29.03.18 суд відмовив ТОВ"Техсаніт" у поновленні строку для подання відзиву на позов, тому позиція вказаного товариства викладена у відзиві на позовну заяву не приймається до уваги.

Третя особа явку повноваженого представника в судове засідання також не забезпечила, причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

заслухавши пояснення представника позивача,дпслідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" (кредитор/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАНЗА" (позичальник/відповідач) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №29/14 (далі - Договір, а.с. 17), згідно п. 1.1. якого кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Сторонами також підписано додаткові угоди №1 від 19.08.14, №2 від 29.09.2014, №3 від 23.12.2014 (а.с. 27-31).

При вирішенні господарським судом Житомирської області справи № 906/1350/15, за результатами розгляду якої на користь Банку з Позичальника стягнуто заборгованість за Кредитним договором, було встановлено, що свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав у повному обсязі - надавши відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 29895000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки 18 % річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 09.04.2015р. на умовах, визначених цим договором, однак відповідач, в порушення вищевказаних умов кредитного договору, свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього станом на 10.11.2015 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 402823021,18 грн. заборгованості, з яких: 298950000,00 грн. - тіло кредиту, 48306186,74 грн. - заборгованість по відсоткам, 55566834,44 грн. - пеня.

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між Банком, Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАНЗА" (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХСАНІТ» (відповідач-2 / заставодавець) 26.06.2014 року був укладений Договір застави корпоративних прав (далі - Договір застави)(а.с.78), відповідно до умов якого, Банку в заставу було передано частку, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Техсаніт" та становить 23,3524% у статутному капіталі ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2" (65039,м.Одеса, проспект Гагаріна ,12-а; код 32145683).

Також, 26.06.14 між Банком та ТОВ «ТЕХСАНІТ» укладено Договір про уступку права вимоги за Договором застави (далі - Договір відступлення), за умовами якого заставодавець уступив, а банк прийняв право вимоги на корпоративні права на ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2", а саме частку 23,3524% від розміру статутного капіталу товариства (а.с.79).

Банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надав Позичальнику кредитні кошти, в розмірі, обумовленому Кредитним договором, водночас Позичальник своїх обов'язків за Кредитним договором не виконав та кошти Банку не повернув.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 №50 «Про віднесення AT «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 26.01.2015 №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у AT «ІМЕКСБАНК», згідно з яким з 27.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в AT «ІМЕКСБАНК» (а.с.32).

Позивач посилається на те, що протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в AT «ІМЕКСБАНК» за короткий проміжок часу (в основному, протягом листопада-грудня 2014 року) відбулось вилучення ліквідних предметів застави та іпотеки шляхом укладення додаткових договорів та договорів про розірвання відповідних договорів застави та іпотеки.

Так, 23.12.2014 року між Банком, Позичальником та заставодавцем укладено Договір про розірвання Договору застави від 26.06.14 , а також Договір про розірвання Договору відступлення від 26.06.14 (а.с.80,81).

На підставі Договорів про розірвання було зареєстровано припинення обтяження заставою.

Як вбачається з додаткової угоди №3 від 23.12.2014 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №29/14 від 13.06.2014 позивачем та відповідачем -1 були внесені зміни, зокрема, до п. 1.3 цього договору щодо встановлення майнового поручителя, а саме: АТ ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ ЧОРНОМОРЕЦЬ, з яким укладається Іпотечний договір не пізніше 30.12.2014 та , за яким в іпотеку надаються нежитлові будівлі центрального стадіону Чорноморець, загальною площею 80289,0 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вулиця Енгельса), будинок 1/20, заставною вартістю 7 800 000 000, 00 грн.

Таким чином, сторони додаткової угоди №3 вивели із - під застави корпоративні права ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2", в частині, що належать майновому поручителю - ТОВ "Техсаніт" -23,3524 % статутного капіталу., а позивач фактично прийняв нове забезпечення - іпотеку нежитлових будівель центрального стадіону Чорноморець.

З огляду на вищезазначене. банк не відмовився від власних майнових прав, а визначив нового майнового поручителя та іншу майнову вимогу.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.05.2015 р. №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 27.05.2015 р. №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 27 травня 2015 р. до 26 травня 2016 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №189 від 19.10.2015 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «ІМЕКСБАНК». Згідно з даним рішенням всі повноваження ліквідатора АТ «ІМЕКСБАНК» з 20 жовтня 2015 р. делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"( далі -Закон), Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

15.01.2016 року Відповідачам як сторонам Договорів про розірвання було направлено повідомлення про нікчемність Договорів про розірвання на підставі приписів ч.3 ст. 38 цього Закону України(а.с.50-55).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 р. №638 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» строк здійснення процедури ліквідації банку продовжено на два роки по 26.05.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.09.2016 р. № 1697 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами ОСОБА_5 з 05 вересня 2016 р.

Право застави виникає з моменту державної реєстрації відповідно до закону і з цієї дати у сторін виникають взаємні права та обов'язки, одним з яких є право заставодержателю звернути стягнення на предмет застави в разі порушення боржником основного зобов'язання. Вимогу про сплату (дострокове повернення) кредитних коштів може бути направлено у будь-який час після порушення зобов'язання боржником, а відсутність надіслання такої вимоги або надіслання її після виникнення порушення зобов'язання, не свідчить про відсутність порушення зобов'язання

Станом на час вчинення Договору про розірвання Договору застави зобов'язання не було виконане позичальником, у Банку існувало право застави та відповідно майнова вимоги до заставодавця та позичальника.

У справі, яка розглядається, предметом позову є вимога ПАТ «Імексбанк» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» про визнання недійсними договорів про розірвання договорів застави та уступки права вимоги, укладених на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, з тих підстав, що банк, укладаючи оспорюванні договори протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, при непогашеній кредитній заборгованості, безоплатно відмовився від власних майнових вимог до заставодавця, а також від свого права звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості боржника.

Отже, за змістом статей 572, 589, 590 ЦК, статей 1, 3, 4, 16 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту тощо. Предметом застави можуть бути майно та майнові права. Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. При заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

З аналізу наведених норм вбачається, що застава є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання; заставодержатель (кредитор) набуває права майнової вимоги на підставі, зокрема, договору, що встановлює зобов'язальні відносини між особою, яка забезпечує виконання основного зобов'язання боржника, та кредитором боржника, з моменту укладення/нотаріального посвідчення цього договору. Реалізація кредитором (заставодержателем) права майнової вимоги у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання відбувається, зокрема, шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

Розірвавши договір застави, Банк фактично при непогашеній заборгованості за кредитним договором безпідставно відмовився від власних майнових вимог до заставодавця , а також від своїх прав звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості позичальника.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

За змістом ст. 215 ЦК недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з тієї підстави, що банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

Судом встановлено, що за Договором про розірвання договору застави від 23.12.14, Банк відмовився від частки, що становить 23,3524% у статутному капіталі ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2", переданих в заставу на забезпечення зобов'язання за Кредитним договором №29/14, тобто відмовився від власних майнових вимог. Така відмова відбулася протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації (27.01.15).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичні наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У ч. 3 ст. 216 ЦК України зазначено, що правові наслідки, передбачені частиною першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Таким чином, відповідачем безпідставно не враховано, що у вказаних правовідносинах відбулася заміна первісного забезпечення, новим забезпеченням іпотекою нежитлових будівель центрального стадіону «Чорноморець» площею 80289,00 кв.м, та заставна вартість нового предмета забезпечення значно перевищувала відповідні показники первісних об'єктів.

Таким чином, зобов'язання ТОВ "Фанза" за договором про відкриття кредитної лінії №29/14 від 13.06.2014 р. (із урахуванням додаткових угод) не втратили свого забезпечення, в зв'язку з чим, твердження про наявність в даному випадку підстав, передбачених ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними, належним чином перевірено не було.

Крім того, акт перевірки правочинів на предмет нікчемності не містить підстав нікчемності щодо кожного із спірних договорів та не підписаний всіма членами комісії (а.с. 37-39)

Таким чином, вимога позивача про застосування наслідків недійсності нікчемних Договорів від 23.12.14 про розірвання Договору застави майнових прав від 26.06.14 та про розірвання Договору відступлення від 26.06.14, укладених між сторонами, повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації припинення обтяжень щодо частки, що становить 23,3524% у статутному капіталі ТОВ "Блек Сі ОСОБА_2" задоволенню не підлягає..

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись статтями 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1 В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.05.18

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (04071, м. Київ, вул.Хорива, 7, оф.7) (рек. з повід.)

3-4 - сторонам (рек. з повід.)

5-Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, 17)(рек.з повідом.).