РІШЕННЯ

23 квітня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/47/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

при секретарі судового засідання Онуфрієнко М.П.

розглянувши матеріали справи:

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2 в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2, м. Монастириська, вул. Січових Стрільців, 42, Монастириський р-н, Тернопільська область

про: включення грошових вимог в сумі 15728,77 грн. до проміжного ліквідаційного балансу

За участю представників:

позивача: ОСОБА_3-головний юрисконсульт, довіреність №14-63 від 14.04.2017

відповідача: ОСОБА_2 - ліквідатор, наказ № 01/09 від 12.09.2017.

В порядку ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диски CD-R, серійний номер LH3117VC07012987 D5, NJ20UG2Jd3040419E2.

Для робочого оригіналу фіксування відеоконференції надано диск DVD-R, серійний номер MFP64UB16110589.

Суть справи.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6 звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2 в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2, м. Монастириська, вул. Січових Стрільців, 42, Монастириський р-н, Тернопільська область про включення грошових вимог в сумі 15728,77 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Підставою звернення до суду з позовом послужило те,що відповідач ухиляється від розгляду кредиторських вимог позивача про включення 15728,77 грн до проміжного ліквідаційного балансу. Грошові вимоги компанії до відповідача виникли у звязку з неналежним виконанням відповідачем укладеного з компанією договору, відповідно до якого компанія постачала відповідачу газ а саме за договором купівлі-продажу природного газу від 19.10.2012 №12/1151-БО-30 загальна заборгованість відповідача становить 15728,77 грн, з яких:1437,18 грн-3% річних та 14291,59 грн сума інфляційних втрат.При цьому позивач посилається на ст.ст.11,15,16,105,111,112,509,525,526,530,610,611,612,625 ЦК України.

Ухвалою суду від 23.02.2018 позовну заяву прийнято до свого провадження суддею Хомою С.О., відкрито провадження у справі та призначено у справі підготовче засідання на 19.03.2018 на 16:00 год. за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.03.2018 відкладено підготовче засідання на 11.04.2018 року на 10 год 00 хв.

Ухвалою суду від 11.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.2018 року на 14 год. 00 хв.

У судовому засіданні 23.04.2018 суд розпочав розгляд справи по суті, з'ясував обставини справи та дослідив надані позивачем докази.

В судове засідання представник позивача з'явився, по суті позовних вимог підтримав повністю.

В судове засідання з'явився представник відповідача, зазначив в усному порядку, що вимогу про включення грошових вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу відповідач не отримував.

Відповідач відзив на позов не надав, як і не надав жодних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року у справі №921/427/14-г/7 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тепловик-2" (вул. Січових стрільців, буд.42, м.Монастириська, Тернопільська обл., ідентифікаційний код 37382587) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул.Б.Хмельницького, 6, м.Київ, ідентифікаційний код 20077720) борг 65002,73 грн., 2478,00грн. пені, 2472,43 грн. річних, 2377,24 грн. інфляційних, та 1827,00грн. судового збору.

Виконання рішення суду розстрочено на три місяці з щомісячною оплатою: серпень 2014р. - 24719,13грн.; вересень - 24719,13грн., жовтень - 24719,14грн . В частині стягнення 2477,41грн. пені в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2014 року рішення господарського суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року у справі №921/427/14-г/7 скасовано в частині часткової відмови у позові та в цій частині прийнято нове рішення, яким стягнуто з ТзОВ «Тепловик-2» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» додатково 2477,41 грн пені. У звязку з цим п.1 резолютивної частини змінити, зазначивши, що позов задовольнити повністю. В решті рішення залишити без змін.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.07.2014 по справі №921/427/14-г/7 (дата набрання законної сили 28.08.2014) встановлено обставини:

-між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України"(Продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тепловик-2" (Покупець) укладено 19.10.2012 року договір №12/1151-БО-30 на купівлю -продаж природного газу, відповідно до якого сторони взяли на себе зобовязання;

-Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця з 01.10.2012р. по 31.12.2012р. природний газ виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, обсягом до 79,0 тис.куб.м., а саме в листопаді 2012 року - 36,0тис.куб.м. та в грудні 2012 року 43,0 тис.куб.м.( п.п. 1.1, 1.2, 2.1 умов договору );

- Покупець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується дати підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства, Продавцеві три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не ніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п. п. 3.4 умов договору);

-відповідно до п. 6.1 умов договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки, при цьому остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу;

- згідно п.11.1 умов договору, такий набуває чинності з дати його підписання і діє в частині поставки газу з 01.10.2012р. до 31.12.2012р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення;

-Постачальник, на виконання умов договору, поставив Покупцю протягом грудня 2012 року 33,250 тис. куб.м.газу, загальною вартістю 155002,73грн., що підтверджується актом приймання - передачі природного газу від 31.12.2012р., підписаного без заперечень повноважними представниками сторін та представником від газорозподільної організації-ПАТ по газопостачанню"Тернопільгаз", підписи яких скріплені печатками;

-відповідачем вартість отриманого природного газу оплачено частково на загальну суму 90000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №132 від 17 грудня 2012року (50000,00грн.) та №190 від 24 січень 2012 року ( 40000,00грн.);

-таким чином, станом на день розгляду спору, відповідачем допущено борг в сумі 65002,73грн;

-позивачем на суми простроченої заборгованості нараховані 2472,43грн. річних за період з 14.01.2013р. по 14.04.2014р., які підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, та підтверджені матеріалами справи;

-також підлягають до задоволення заявлені до стягнення позивачем 2377,24 грн. збитків від інфляції, розраховані за період січень 2013р. - березень 2014р.

Згідно ч. 4 ст.75ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18), згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Тобто, преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України стало відомо з відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що 13.09.2017 засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тепловик-2» () внесено рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Згідно ч.1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

У відповідності до ч. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Як визначається в ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора ( ч. ч. 5,6 ст. 105 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Як визначається в ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

У відповідності до ч.1 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Згідно ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вбачається зі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (номер НОМЕР_1 від 10.04.2018), наданим за електронним запитом суду від 10.04.2018 за № НОМЕР_1 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тепловик-2»: 12.09.2017 в стані припинення, за рішенням засновників; дані про реєстраційні дії: Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації; 12.09.2; ОСОБА_4; Відділ державної реєстрації Монастириської районної державної адміністрації; прізвище, імя, по батькові, дата обрання(призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_2,18.07.2015 (згідно статуту) керівник, ОСОБА_2,18.07.2015 (згідно статуту)-підписант, ОСОБА_2 голова комісії з припинення або ліквідатор.

Судом встановлено, що позивач 10.11.2017 року направив Ліквідаційній комісії (Ліквідатору) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тепловик-2» за адресою: 48300, Тернопільська область, Монастириський р-н, м.Монастириська, вул..Січових Стрільців, буд.42 Вимогу №14/7-1318В від 10.11.2017 на суму 15728,77 грн, в якій зазначається, зокрема:

Між компанією (Продавцем) та Боржником (Покупцем) був укладений договір від 19.10.2012 №12/1151-БО-30 купівлі-продажу природного газу;

-на виконання п.2.1.договору Компанією поставлено Боржнику природний газ протягом грудня 2012 року на загальну суму 155002,73 грн;

-у звязку із неналежним виконанням Боржником умов договору рішенням господарського суду Тернопільської області від 1.07.2014 у справі №921/427/14-г/7 стягнуто з Боржника на користь компаныъ 74157,4 грн, з яких 65002,73 грн основного боргу, 2478,00 грн пені, 2472,43 грн 3% річних , 2377,24 грн інфляційних втрат, 1827 грн судового збору;

-постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2014 у справі №921/427/14-г/7 рішення господарського суду Тернопільської області від 1.07.2014 у справі №921/427/14-г/7 скасовано в частині часткової відмови в позові та прийнято в цій частині нове рішення, яким з Боржника стягнуто на користь компанії додатково 2477,41 грн пені та 913,50 грн судового збору;

-на дату подання цієї заяви рішення суду у справі №921/427/14-г/7 виконано;

-разом з тим, частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник , який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу крелдитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

-оскільки боржником було допущено прострочення виконання грошового зобовязання він зобовязаний сплатити на користь Компанії суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за періоди, не охоплені попередніми рішеннями суду;

-заборгованість боржника зі сплати 3% річних складає 1437,18 грн та 14291,59 грн інфляційні втрати;

-загальна сума заборгованості боржника перед Компанією за вищевказаними правовідносинами складає 15728,77 грн;

-керуючись ст.ст.105,111 Цивільного кодексу України просить виконати вимогу кредитора Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у розмірі 15728,77 грн шляхом перерахування вказаної грошової суми за такими реквізитами: код ЄДРПОУ Компанії 20077720 п/р1 в АТ «Ощадбанк» (код банку 300465,код ЄДРПОУ банку 00032129) (належним чином засвідчені копії Вимоги, фіскального чеку № 6252 від 10.1.2017,опису вкладення до цінного листа від 10.11.2017 як докази направлення вказаної Вимоги відповідачу знаходяться в матеріалах справи).

В судове засідання зявився представник відповідача ОСОБА_2, який згідно наказу №01/09 від 12.09.2017 приступив до виконання обовязків ліквідатора з повноваженнями керівника (директора) ТОВ «Тепловик-2» на підставі протоколу загальних зборів учасників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «тепловик-2» №1 від 11 вересня 2017 року (копія наказу знаходиться в матеріалах справи), та який зазначив в усному порядку , що вимогу відповідач не отримував, а тому йому не відомо про які саме грошові вимоги заявляє позивач.

Разом з тим, Ліквідаційній комісії (Ліквідатору) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тепловик-2» Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України було направлено Вимогу №14/7-1318В від 10.11.2017 на суму 15728,77 грн за адресою: 48300, Тернопільська область, Монастириський р-н, м.Монастириська, вул.Січових Стрільців, буд.42, яка є юридичною адресою відповідача згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер НОМЕР_1 від 10.04.2018, який знаходиться в матеріалах справи.

До Клопотання №14/7-38713 від 16.02.2018 позивач долучив письмові докази на підтвердження ухилення відповідачем від розгляду вимоги позивача від 10.1.2017 №14/7-1318В, зокрема, витяг з веб-сайта Укрпошти щодо відстеження відправлення №845 та належним чином засвідчену копію конверту, які свідчать про повернення 25.01.2017 на адресу Компанії вимоги від 10.11.2017 №14/7-691В у звязку із невдалою спробою вручення: закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" відстеження пересилання поштових відправлень Вимога №14/7-1318В від 10.11.2017 з кредиторськими вимогами на суму 15728,77 грн повернулась до позивача без вручення відповідачу 25.01.2017 року.

06.02.2017 Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду Тернопільської області із позовною заявою, тобто з дотриманням місячного строку, встановленого частиною 3 ст. 112 Цивільного кодексу України.

Обраний позивачем спосіб захисту відповідає фактичним обставинам справи, правовідносинам сторін, положенням статтей 11, 112 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ГПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків

(ч.2 ст.73 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оцінивши на предмет належності, допустимості та достовірності подані позивачем докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог , суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, при цьому виходячи із наступного.

Згідно вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Забезпечуючи єдність судової практики у застосуванні норм матеріального права, Судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України при перегляді судових рішень по справі №918/329/16 у постанові від 26.04.2017 №3-1522гс16 обгрунтовано правову позицію про те, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобовязання до моменту його усунення.

На виконання рішення суду від 11 липня 2014 року у справі №921/427/14-г/7 відповідач перерахував позивачу основний борг в сумі 65002 грн 73 коп лише 09.01.2015, що підтверджується випискою «Операции по предприятию «Тепловик-2» с 01.10.2012 по 30.11.2015, валюта Гривня Украини», яка долучена позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, вимоги про сплату нарахувань, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, хоча і мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є частиною основного зобовязання, однак, повязані безпосередньо з існуванням основного зобовязання до повного його погашення у випадку встановлення факту наявності основного грошового зобовязання рішенням суду. 3% річних та інфляційні втрати за своєю правовою природою є мірами відповідальності, які мають тривалий характер, що безпосередньо повязані з виконанням рішення суду про стягнення основного боргу.

Позивач просить суд зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2 в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2 включити 1437 грн 18 коп - 3% річних, нарахованих на суму заборгованості 65002 грн 73 коп за період з 15.04.2014 року по 08.01.2015 року до проміжного ліквідаційного балансу.

Перерахувавши суму 3% річних за зазначений період (не охоплений рішенням суду по справі №921/427/14-г/7), сума 3% річних складає 1437 грн. 18 коп. (розрахунок 3% річних, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

А тому, з врахуванням того, що Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України є кредитором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2 в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2 включити 1437 грн. 18 коп. 3% річних до проміжного ліквідаційного балансу, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та неоспорені відповідачем

Також позивач просить суд зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2 в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2 включити 14291 грн 59 коп - інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості 65002 грн 73 коп за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року до проміжного ліквідаційного балансу.

Перерахувавши суму інфляційних втрат за зазначений період (не охоплений рішенням суду по справі №921/427/14-г/7), сума інфляційних втрат складає 13787 грн. 37 коп. (розрахунок інфляційних втрат, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

А тому, з врахуванням того, що Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України є кредитором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобовязання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2 в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2 включити 13787 грн 37 коп - інфляційних втрат до проміжного ліквідаційного балансу, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та неоспорені відповідачем. В решті позовних вимог суд вважає, що в позові слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність кредиторських вимог до відповідача на загальну суму 15224 грн. 55 коп., беручи до уваги, що вказані кредиторські вимоги заявлено позивачем у строк, визначений діючим законодавством, а, відтак, позовні вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, оскільки судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1705 грн. 51 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 46, 73, 74, 76-79, 86,129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобов'язати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2, вул.Січових Стрільців, 42, м. Монастириська Монастириський р-н Тернопільська область, ідентифікаційний код 37382587, в особі ліквідаційної комісії (ліквідатора ОСОБА_2) включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ідентифікаційний код 20077720 за договором №12/1151-БО-30 від 19.10.2012, у розмірі 15 224 грн 55 коп., в т.ч. 3% річних 1 437 грн. 18 коп., інфляційні нарахування 13 787 грн. 37 коп. до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2, вул.Січових Стрільців, 42, м. Монастириська Монастириський р-н Тернопільська область, ідентифікаційний код 37382587.

3.В решті позову відмовити.

4.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Тепловик-2, вул.Січових Стрільців, 42, м. Монастириська Монастириський р-н Тернопільська область, ідентифікаційний код 37382587, в особі ліквідаційної комісії (ліквідатора ОСОБА_2) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ідентифікаційний код 20077720:

- 1705 грн 51 коп.- судового збору в повернення сплачених судових витрат.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя С.О. Хома