ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1626/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, суддів: Дроботової Т.Б., Пількова К.М.

здійснивши перегляд у письмовому провадженні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "Ударний"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 (у складі: Богатир К.В. - головуючий, судді Аленін О.Ю., В.В. Лашин) та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 (у складі: Богатир К.В. - головуючий, судді Аленін О.Ю., В.В. Лашин)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "Ударний"

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного підприємства "Бізнес-Партнери"

про стягнення 500 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО ЛТД" (далі - ТОВ "ВИН АГРО ЛТД") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "Ударний" (далі - ТОВ "Виноробний завод "Ударний") про стягнення боргу у розмірі 500 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням ТОВ "Виноробний завод "Ударний" умов Договору купівлі-продажу № 9/13-М від 23.09.2013 року (далі - договір № 9/13-М) в частині повної оплати за отриманий товар.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Під час нового розгляду справи до Господарського суду Одеської області позивачем було подано заяву про зміну підстав позову від 04.05.2017 за вх. №2-2463/17, згідно якої останній просив стягнути з ТОВ "Виноробний завод "Ударний" 500 000,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу винограду, укладеного у спрощений спосіб. Вказана зміна підстав позовних вимог була прийнята до розгляду Господарським судом Одеської області.

Змінені позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання договору № 9/13-М позивач поставив відповідачу 20 000,00 кг. винограду. В подальшому, за домовленістю сторін між ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" та ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" було укладено договір купівлі-продажу винограду у спрощений спосіб, на виконання якого позивач передав у власність відповідача (не обмежуючись умовами договору купівлі-продажу винограду №9/13-М) на підставі виставлених рахунків-фактур виноград сортів "АЛИГОТЕ", "КАБЕРНЕ" та "МЕРЛО" загальною кількістю 298 330,00 кг. на загальну суму 871 925,23 грн., що підтверджується видатковими накладними, наявними в матеріалах справи і підписаними сторонами. Отже на думку позивача, вказаний товар було передано відповідачеві саме на виконання договору купівлі-продажу винограду у спрощений спосіб, оскільки, у вказаних видаткових накладних та виданих відповідачем довіреностях відсутні посилання на договір № 9/13-М та відповідачем прийнято товар сортів, які не зазначені у договорі № 9/13-М та в значно більшій кількості, крім того, відповідачем здійснено часткову оплату за договором у спрощений спосіб, а саме платіжним дорученням № 73 від 28.10.2013 перерахована за виноград за видатковою накладною № РН-000001 від 25.09.2013 сума 2 090,00 грн. Підписання відповідачем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам статті 9 вказаного закону та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, а тому, зважаючи на статті 692 Цивільного кодекс України (далі - ЦК) обов'язок відповідача зі сплати товару виникає з моменту його прийняття.

У відзиві на змінену позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечував зазначаючи про те, що 23.09.2013 між ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" та ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" було укладено договір купівлі-продажу винограду № 9/13-М. У подальшому, 05.06.2015 між ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" та ПП "БІЗНЕС-ПАРТНЕРИ" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" передало ПП "БІЗНЕС-ПАРТНЕРИ" право вимоги, що належить позивачу за договором №9/13-М, а саме право вимоги погашення заборгованості у розмірі 869 025,23 грн. В свою чергу, ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" погасило зобов'язання за договором № 9/13-М від 23.09.2013 в повному обсязі в розмірі 869 025,23 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи. Отже на думку відповідача, позивач не мав права вимагати погашення заборгованості у розмірі 869 025,23 грн., оскільки він не є кредитором за договором № 9/13-М.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Одеської області від 29.06.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Так місцевий господарський суд зазначив, що на власний розсуд не може визначати за які саме поставки винограду у відповідності до яких накладних підлягає стягненню заявлена сума у розмірі 500 000,00 грн., при цьому позивачем в ході розгляду справи не зазначено за які саме поставки винограду за договором або у спрощений спосіб позивач просить стягнути вказану суму, а саме з врахуванням поставки за видатковою накладною №РН -0000001 від 25.09.13 на суму 17 290,03 грн. або без врахування вказаної поставки.

Одеський апеляційний господарський суд постановою від 11.10.2017, вказане рішення місцевого суду скасував, прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю. Стягнув з ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" на користь ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" 500 00, 00 грн. основного боргу.

Враховуючи поставку позивачем відповідачу товару, прийняття товару відповідачем, апеляційний господарський суд дійшов висновку про укладання між сторонами договору купівлі-продажу у спрощений спосіб. Однак, враховуючи відсутність доказів проведення оплати вартості отриманого товару відповідачем на рахунок позивача, суд зазначив про наявність підстав для стягнення 500 000 грн.

Додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 стягнуто з ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" на користь ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 7 500,00 грн., судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9 000,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 250,00 грн..

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з постановою апеляційної інстанції, ТОВ "Виноробний завод "Ударний" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 скасувати, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2017 залишити в силі.

06.02.2018 касаційну скаргу отримано Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставами для скасування оскаржуваної постанови ТОВ "Виноробний завод "Ударний" зазначає порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, заявник касаційної скарги посилається на те, що всі зобов'язання, які існували між позивачем та відповідачем у 2013 році з приводу поставки винограду є доповненнями до договру купівлі - продажу винограду №9/13- від 23.09.2013 та здійснені саме за умовами та порядку визначеному у даному договорі, про що вірно зазначено місцевим господарським судом у своєму рішенні.

При цьому скаржник звертає увагу, що 05.06.2015 між ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" та ПП "БІЗНЕС-ПАРТНЕРИ" було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" передало ПП "БІЗНЕС-ПАРТНЕРИ" право вимоги, що належить позивачу за договором №9/13-М, а саме право вимоги погашення заборгованості у розмірі 869 025,23 грн. ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" погасив своє зобов'язання за договором № 9/13-М від 23.09.2013 в повному обсязі в розмірі 869 025,23 грн.

Таким чином, на думку скаржника, позивач не мав права вимагати погашення заборгованості у розмірі 869 025,23 грн., оскільки він не є кредитором за договором № 9/13-М та оскільки вказана заборгованість вже погашена.

Крім цього, скаржник зауважив, що апеляційний господарський суд не звернув уваги на податкові накладні наявні у матеріалах справи, у яких засвідчується, що усі поставки товару (винограду) здійснені позивачем відповідачеві у 2013 здійснювались на виконання умов договору купівлі - продажу №9/13-М від 23.09.2013, що на думку скаржника є підтвердженням вчинення правочину у письмовій формі, а саме внесення змін до вказаного договору купівлі - продажу.

Також скаржник зазначає про безпідставність прийняття судом апеляційної інстанції додаткової постанови.

Крім того, заявник касаційної скарги звертає увагу на безпідставність надання судом апеляційної інстанції правової оцінки договору відступлення права вимоги, оскільки останній не є предметом розгляду справи №916/1626/16.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи (доводи, викладені у відзивах та запереченнях на касаційну скаргу)

Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО ЛТД" та Приватним підприємством "Бізнес-Партнери" відзивів на касаційну скаргу подано не було.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та (або) апеляційної інстанції

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, переглядаючи у касаційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 04.05.2017 за вх. №2-2463/17) є стягнення з ТОВ "Виноробний завод "Ударний" 500 000,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу винограду, укладеного у спрощений спосіб, яка прийнята судом до розгляду по суті.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 2 статті 205 ЦК правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частини 1 статті 639 ЦК).

Частиною 2 статті 640 ЦК визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частиною 1 статті 181 ГК встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 655 ЦК «Договір купівлі-продажу» за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 656 того ж Кодексу визначає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Стаття 657 ЦК встановлює форми окремих видів договорів купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

При цьому, до договору купівлі-продажу винограду будь-якої особливої форми законом не встановлено. Тобто, така форма може бути визначена за домовленістю сторін такого договору, як у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками, так і шляхом укладення господарських договорів у спрощений спосіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 692 ЦК, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У справі що переглядається судами встановлено, що протягом періоду з 25.09.2013 по 05.11.2013 позивач передавав відповідачу, а останній приймав товар - виноград сортів "Аліготе", "Каберне" та "Мерло" загальною кількістю 298 330 кг на загальну суму 871 925,23 грн.

Вказане підтверджується рахунками - фактурами: №СФ-0000001 від 30.09.2013 на суму 17 290,03 грн., №СФ-0000003 від 01.10.2013 на суму 56 496,00 грн., №СФ-0000004 від 01.10.2013 на суму 59 664,00 грн., №СФ-0000005 від 03.10.2013 на суму 33 475,20 грн., №СФ-0000007 від 01.11.2013 на суму 50 700,00 грн., №СФ-0000008 від 01.11.2013 на суму 45 000,00 грн., №СФ-0000009 від 01.11.2013 на суму 49 200,00 грн., №СФ-0000010 від 01.11.2013 на суму 45 600,00 грн., №СФ-0000011 від 01.11.2013 на суму 51 900,00 грн., №СФ-0000012 від 01.11.2013 на суму 49 650,00 грн., №СФ-0000013 від 01.11.2013 на суму 37 950,00грн., №СФ-0000014 від 04.11.2013 на суму 49 110,00 грн., №СФ-0000015 від 04.11.2013 на суму 43 500,00 грн., №СФ-0000016 від 04.11.2013 на суму 48 300,00 грн., №СФ-0000017 від 04.11.2013 на суму 51 180,00грн., №СФ-0000018 від 04.11.2013 на суму 54 150,00 грн., №СФ-0000019 від 04.11.2013 на суму 49 710,00 грн., №СФ-0000020 від 04.11.2013 на суму 44 850,00грн., №СФ-0000021 від 05.11.2013 на суму 34 200,00 грн., з яких вбачається, що рахунок на оплату замовлення здійснений без замовлення.

Відповідно вказаних рахунків-фактур ціна без ПДВ за 1 кг винограду склала - 2,20 грн., 2,50 грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 23.09.2013 між ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" (Покупець) та ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу винограду № 9/13-М, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця виноград вражаю 2013, а покупець зобов'язався прийняти виноград та оплатити його на умовах цього договору.

Пунктами 3.2. та 3.3. договору № 9/13-М сторони погодили, що загальна кількість товару 20 000,00кг. Кількість товару, що поставляється може бути змінена лише за письмовою згодою Покупця. Продавець не має права змінювати кількість товару за договором без письмової згоди Покупця, а також сорт товару, що поставляється.

Відповідно до пункту 4.1. договору № 9/13-М, груповий асортимент ампелографічного сорту винограду, що поставляється - "АЛІГОТЕ".

Згідно з пунктів 5.1, 6.1. договору № 9/13-М, строк поставки товару Покупцю визначається у відповідності з графіком поставки винограду, а саме з 01.09.2013 по 30.11.2013. Ціна товару по сортам - виноград «АЛІГОТЕ» - 2 грн. 60 коп. за 1 кг.

Згідно пункту 12.1. договору № 9/13-М, умови цього Договору можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін з обов'язковим складанням письмової угоди.

Відповідно до пункту 12.2. договору № 9/13-М, будь-яка зі сторін не має право передавати свої права за цим Договором третій Стороні без письмової згоди іншої Сторони.

Таким чином, умовами договору № 9/13-М сторони конкретно визначили в якій формі може відбуватися зміна встановлених договором умов щодо кількості, асортименту та вартості товару.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, будь-яких письмових угод до договору купівлі-продажу винограду № 9/13-М від 23.09.2013 щодо зміни кількості, вартості або асортименту винограду, як це передбачено пунктом 12.1 договору, між ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" та ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" - не укладалось.

Матеріалами справи підтверджено, що при поставці товару протягом періоду з 25.09.2013 по 05.11.2013, який перевищує встановлену договором кількість винограду, інший сорт та іншу вартість товару, сторони не дотримались пункту 12.1. договору купівлі-продажу винограду № 9/13-М від 23.09.2013р., що як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, вказує на подальші поставки товару не у відповідності до вказаного договору.

Враховуючи те, що іншого письмового договору між сторонами укладено не було, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями обох сторін, але фактично поставки протягом періоду з 25.09.2013 по 05.11.2013 відбулися із складанням видаткових накладних, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про укладання між сторонами договору у спрощений спосіб шляхом прийняття до виконання замовлень (замовлення здійснювались в усній формі, прийняття їх до виконання також надавалися в усній формі, в подальшому підтверджувались певними діями обох сторін - поставка товару та його прийняття, виписка рахунків-фактур, довіреностей на отримання товару та оформлення видаткових накладних).

Слід зауважити, що з моменту прийняття товару - винограду сортів "Аліготе", "Каберне" та "Мерло" загальною кількістю 298 330кг на загальну суму 871 925,23 грн. у відповідача відповідно до положень статті 692 ЦК виник обов'язок оплатити товар.

Матеріалами справи підтверджено факт поставки позивачем товару - винограду сортів "Аліготе", "Каберне" та "Мерло" загальною кількістю 298 330 кг на загальну суму 871 925,23 грн. Та обставина, що відповідач отримав цей товар у позивача, не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи. При цьому в матеріалах справи відсутні докази проведення оплати вартості отриманого товару відповідачем на рахунок позивача.

Оскільки відповідач, за отриманий від позивача товар не розрахувався суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" на користь ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" 500 000 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає прийняту у справі постанову такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Крім цього, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення місцевого господарського суду правомірно зазначив про те, що змінені позовні вимоги на суму 500 000 грн. засновані на неоплачених відповідачем видаткових накладних: №РН-0000005 від 01.11.2013, №РН-0000006 від 01.11.2013, №РН-0000007 від 01.11.2013, №РН-0000008 від 01.11.2013, №РН-0000009 від 01.11.2013, №РН-0000010 від 01.11.2013, №РН-0000011 від 01.11.2013, №РН-0000012 від 04.11.2013, №РН-0000013 від 04.11.2013, №РН-0000014 від 04.11.2013 та частково, у розмірі 29 090 грн., за видатковою накладною №РН-0000019 від 05.11.2013.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що за приписами статті 105 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017 та чинній на час винесення оскаржуваної постанови, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову, в якій має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Скасовуючи рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2017 та приймаючи нове рішення Одеський апеляційний господарський суд задовольнив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО ЛТД".

При цьому, апеляційним господарським судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 49 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017 та чинній на час винесення оскаржуваної постанови.

За приписами статті 88 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017 та чинній на час винесення оскаржуваної постанови, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Як зазначалося вище, судом апеляційної інстанції 12.10.2017 була винесена додаткова постанова у справі, якою на підставі статті 88 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017 та чинній на час винесення оскаржуваної постанови було стягнуто з ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" на користь ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 7 500,00 грн., судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9 000,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 250,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті додаткової постанови від 12.10.2017, апеляційним судом правильно були застосовані норми процесуального права, а саме статті 88 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017 та чинній на час винесення оскаржуваної постанови, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі

Доводи скаржника про те, що зобов'язання покупця товару за спірними накладними перед позивачем - ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" були припиненні на підставі договору про відступлення права вимоги від 05.06.2015, не можуть бути підставою для скасування постанови оскільки, з договору про відступлення права вимоги від 05.06.2015 укладеного між ТОВ "ВИН АГРО ЛТД" (Первісний кредитор) та ПП "Бізнес-Партнери" (Новий кредитор) вбачається, що відступлення права вимоги відбулося за договором купівлі-продажу винограда № 9/13-М від 23.09.2013. Проте, правовідносини між сторонами у цій справі, відбуваються не на підставі договору № 9/13-М від 23.09.2013, а за договором укладеним у спрощений спосіб.

Посилання заявника касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанцій податкових накладних, спростовуються матеріалами справи та текстом оскаржуваної постанови, з якої вбачається, що вказані доводи було розглянуто судом апеляційної інстанції з наданням їм відповідної оцінки. Так, суд апеляційної інстанції правомірно зазначив, що за наявності умов договору № 9/13-М - пунктів 3.3; 12.1., будь-яке посилання з боку сторін не тільки у податкових накладних, а й у видаткових накладних, або довіреностях на договір купівлі-продажу винограду № 9/13-М від 23.09.2013 не може прийматися до уваги, оскільки відсутня письмова згода (п. 3.3 договору) покупця на зміну продавцем кількості та сорту товару, та письмова угода (п. 12.1 договору) між Покупцем (ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ") та Продавцем (ТОВ "ВИН АГРО ЛТД") про домовленість між сторонами договору про внесення змін до його умов щодо кількості, асортименту та вартості товару.

Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться до необхідності переоцінки обставин справи, що виходить за межі касаційного провадження, визначені статтею 300 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017.

Судова колегія погоджується з аргументами скаржника про безпідставність надання судом апеляційної інстанції правової оцінки договору відступлення права вимоги, оскільки останній не є предметом розгляду справи №916/1626/16. Проте зазначене помилкове посилання суду апеляційної інстанції не призвело до прийняття ним неправильного судового рішення та не вплинуло на правильність зроблених судом висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд

Надаючи правову кваліфікацію доказам, наданим сторонами, з урахуванням фактичних і правових підстав позовних вимог і заперечень на них апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017 суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017 покладається на скаржника.

Відповідно до частини 3 статті 332 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017 суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 05.03.2018 за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "Ударний" зупинено виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та додаткової постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 916/1626/16 до закінчення їх перегляду у касаційній інстанції.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін постанову та додаткову постанову, виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та додаткової постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 916/1626/16 підлягає поновленню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "Ударний" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №916/1626/16 залишити без змін.

Поновити виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та додаткової постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №916/1626/16.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков