УХВАЛА

м. Київ

25.04.2018Справа № 910/3581/18

За заявою Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного підприємства "Сетам"

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

про зобов'язання повернути грошові кошти в розмірі 273 109,55 грн.

Суддя Любченко М.О.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ковпаківський відділ Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про стягнення помилково сплачених грошових коштів в розмірі 273 109,55 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач безпідставно ухиляється від повернення грошових коштів в розмірі 273 109,55 грн., які були одержані Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" від реалізації майна, щодо якого встановлено заборону (мораторій) на його відчуження.

23.04.2018р. Ковпаківським відділом Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 25.04.2018р. Господарського суду міста Києва за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/3581/18, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Державне підприємство "Сетам" третьою особою 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 третіми особами 2, 3, 4, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче судове засідання призначено на 16.05.2018р.

Одночасно, разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви заявником було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунок НОМЕР_1, відкритий в Публічному акціонерному банку "Укрсоцбанк" (МФО 300023) в межах заявлених позовних вимог, а саме на грошові кошти у розмірі 273 109,55 грн.

Наведена заява обґрунтована тим, що у Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області існують припущення щодо наявності ризику неповернення безпідставно отриманих Публічним акціонерним банком "Укрсоцбанк" грошових коштів, у зв'язку з чим заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову.

За висновками суду, вищевказана заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов'язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі ст.ст.73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, Ковпаківським відділом Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

При цьому, суд також відхиляє посилання позивача в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову на те, що відповідач зможе використати грошові кошти для своєї фінансово-господарської діяльності, що призведе до відсутності їх на відповідному рахунку, оскільки вказані твердження є тільки припущенням заявника та не можуть бути достатнім свідченням можливості ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

До того ж, за висновками суду, неповернення в досудовому порядку відповідачем грошових коштів, які за твердженнями позивача, були отримані безпідставно, ніяким чином не вказує на наявність достатніх підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.04.2018р.

Суддя М.О.Любченко