ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" квітня 2018 р. Cправа № 902/1022/17

Суддя господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ", м.Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", м.Вінниця

до Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області, м.Вінниця

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -

товариство з обмеженою відповідальністю "Віра", м.Київ

громадянин ОСОБА_1, м.Вінниця

Подільська районна в місті Києві державна адміністрація

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів

представники сторін в судове засідання не з'явились

ВСТАНОВИВ :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа за позовом приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ" про визнання недійсним та скасування рішення з другого питання порядку денного загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", оформленого протоколом №5 від 20 квітня 2010 року; визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, проведену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Н.Л.

В межах заявленого позову, позивач просив суд визнати недійсним та скасувати рішення з другого питання порядку денного загальних зборів учасників ТОВ ''АВТО АЛЬЯНС-СТ АР", оформленого протоколом №5 від 20 квітня 2010 року, про відступлення належної ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" розміром 99,6 %, грошовий еквівалент якої в національній валюті (грн) складає 3346671,00 грн на адресу громадянина України ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішення з другого питання суперечить раніше прийнятому рішенню з першого питання порядку денного цих зборів та відповідним нормам закону; правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення не було, так як жодного правочину щодо відступлення такої частки відповідачем на користь ОСОБА_1 укладено не було; на підставі оскаржуваного рішення частку відповідача у статутному капіталі ТОВ "'ВІРА" було безпідставно переоформлено на ОСОБА_1, а самого відповідача виключено із складу учасників ТОВ "ВІРА", шляхом державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "ВІРА", в наслідок чого було порушено відповідні майнові та корпоративні права самого відповідача, а також позивача, як його учасника.

Водночас, обґрунтовуючи необхідність визнання недійсним та скасувати рішення з другого питання порядку денного зборів відповідача від 20.04.2010, позивач з поміж іншого зазначає, що на підставі цього рішення, як документа про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства в розумінні норми ч.3.ст.29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", держаним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області було переоформлено частку у статутному капіталі ТОВ "ВІРА" із ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" на громадянина ОСОБА_1, шляхом вчинення (внесення) у ЄДРЮОФОПГФ запису (реєстраційної дії) №001151 від 23.04.2010 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

Внаслідок оскаржуваного рішення та вищевказаної реєстраційної дії відповідне майно (частка у статутному капіталі ТОВ) безпідставно вибуло із опосередкованої власності (управління) позивача. Безпідставність вибуття такого майна, а також незаконність (протиправність) оскаржуваного рішення та відповідної реєстраційної дії, полягають у тому, що єдиною законною підставою переходу (переоформлення) права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "ВІРА", із ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" на громадянина ОСОБА_1, міг бути лише відповідний правочин, однак, як вже зазначалося, такий правочин ніколи не укладався та не виконувався, жодних розрахунків (дій) зданого приводу між сторонами не проводилося (не вчинялися).

19.12.2017 до суд надійшов відзив на позовну заяву б/н від 19.12.2017 за підписом представника ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", яким останній позов визнає в повному обсязі та не заперечує щодо скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" від 20.04.2010. Водночас представник ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

Ухвалою суду від 22.12.2017 постановлено справу №902/1022/17 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі №902/1022/17 призначити на 01.02.2018.

Ухвалою суду від 01.02.2018 відкладено підготовче засідання у справі до 27.02.2018, з огляду на неявку в судове засідання учасників судового процесу.

12.02.2018 до суду від приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ" надійшла заява "про збільшення позовних вимог" (вх.№06-52/1250/18), у якій позивач просить суд залучити до участі у справі Вінницьку районну державну адміністрацію в якості співвідповідача (відповідача 2); Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію в якості третьої особи на стороні відповідача 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також визнати недійсним та скасувати рішення з другого питання порядку денного загальних зборів учасників ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", оформленого протоколом №5 від 20 квітня 2010 року, про відступлення належної ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" частки в статутному капіталі ТОВ "ВІРА" розміром 99,6 %, грошовий еквівалент якої в національній валюті (гривні) складає 3346671,00 грн на адресу громадянина України ОСОБА_1 та визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "ВІРА" (), проведену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Н.Л., про що у ЄДРЮОФОПГФ внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

Також заявою від 09.02.2018 позивач приватне підприємство "МЕГА-ГРАНД КФТ" просило суд розглянути справу за відсутності його представників.

В обґрунтування заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач посилається на те, що розгляд судом у даній справі лише вимоги про визнання недійсним та скасування оскаржуваного рішення, не призведе до відновлення в повному обсязі порушених корпоративних (майнових) прав позивача та до остаточного вирішення спору між сторонами, з огляду на що позивач вважає за доцільне заявити у даній справі додаткову (похідну від основної) позовну вимогу - про визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "ВІРА" (), проведену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стираном Н.Л., про що у ЄДРЮОФОПГФ внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

Ухвалою суду від 27.02.2018 прийнято до розгляду заяву приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ" про збільшення позовних вимог ПП "МЕГА-ГРАНД КФТ" в порядку ст.46 ГПК України як таку, що не суперечить чинному законодавству України. Водночас даною ухвалою залучено співвідповідачем до участі у справі №902/1022/17 Вінницьку районну державну адміністрацію у Вінницькій області; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію; продовжено строк підготовчого провадження по справі №902/1022/17 на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 22.03.2018.

22.03.2018 до суд надійшов відзив на заяву ПП "МЕГА-ГРАНД КФТ" про збільшення позовних вимог від 09.02.2018 б/н від 22.03.2018 за підписом представника ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", яким останній позов, з урахуванням додаткових вимог позивача, визнає в повному обсязі та не заперечує щодо його задоволення. Водночас представник ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача 1.

Ухвалою суду від 22.03.2018 закрито підготовче провадження у справі №902/1022/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.04.2018.

17.04.2018 представники сторін та третіх осіб правом участі в судовому засіданні не скористались, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується відміткою на штемпелі канцелярії суду від 27.03.2018 про направлення на їх адресу ухвали від 22.03.2018 рекомендованою кореспонденцією.

Факт отримання вказаної ухвали суду представниками відповідачів та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією підтверджується поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи, а саме: №316 від 04.04.2018 (отримане Вінницькою районною державною адміністрацією у Вінницькій області 30.03.2018), №910 від 04.04.2018 (отримане Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією 02.04.2018) та №32 від 05.04.2018 (отримане ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" 03.04.2018).

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 22.03.2018, надіслана на адресу позивача - ТОВ "МЕГА-ГРАНД КФТ" та третьої особи - громадянина ОСОБА_1, повернута до суду 10.04.2018 відділенням поштового зв'язку з написом в графі "причина повернення (досилання)" - "за закінченням терміну зберігання".

Водночас, згідно відомостей із офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором - 901, вбачається, що відбулася невдала спроба вручення (повернення): "за закінченням терміну зберігання" ухвала суду від 22.03.2018 третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Віра".

При цьому, пунктами 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того суд наголошує, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.3 ч.1 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Частиною першою ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від позивача, відповідача 1 та третіх осіб щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

При цьому 22.03.2018 та 12.04.2018 від відповідача1 та відповідача 2 надійшли клопотання (б/н від 22.03.2018) та (№01-33/801 від 10.04.2018) про розгляд вказаної справи за відсутністю представників ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" та Вінницької районної державної адміністрації. Водночас, останні повідомили суд, що при прийнятті рішення по справі №902/1022/17 відповідач 1 та відповідач 2 покладаються на розсуд суду.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення представників сторін та третіх осіб про дату, час та місце судового слухання, однак останні не скористалися своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, зокрема, реєстраційні справи ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" () та ТОВ "Віра" (), суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Так, як вбачається з матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Віра", протоколом №1 установчих зборів учасників ТОВ "Віра" від 11.09.2003 було схвалено затвердити рішення про створення ТОВ "Віра".

Пунктом 1 "Загальних положень" Установчого договору б/н від 11.09.2003 було вирішено створити товариство з обмеженою відповідальністю "Віра"; місцезнаходження товариства: Україна, м.Вінниця, вул.Тарногродського, 48.

На момент ухвалення оскаржуваного у даній справі рішення діяла редакція статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Віра", затверджена зборами учасників ТОВ "Віра" (протокол №5 загальних зборів учасників ТОВ "Віра" від 22.12.2009), зареєстрована державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Чопенком Володимиром Никифоровичем.

Згідно п.1.2 статуту його учасниками (засновниками) були: приватне підприємство "МЕГА-ГРАНД КФТ", громадянин України ОСОБА_6, громадянин України ОСОБА_7 з частками у статутному капіталі товариства (п.6.2 статуту):

- приватне підприємство "МЕГА-ГРАНД КФТ" у розмірі 3346671,00 грн, що складало відповідно 99,6% від загального розміру статутного капіталу;

- громадянин України ОСОБА_6 у розмірі 11620,00 грн, що складало відповідно 0,3% від загального розміру статутного капіталу;

- громадянин України ОСОБА_7 у розмірі 4440,00 грн, що складало відповідно 0,1% від загального розміру статутного капіталу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" () створено рішенням установчих зборів учасників від 24.02.2010 (протокол №1) і зареєстроване в реєстрі за №515 (а.с.54-57) за наслідками проведення процедури реорганізації у формі виділу з приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ", на підставі рішенням власника приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ" №17/12-2009/1-В від 17.12.2009, яким було ухвалено:

- створити товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" () за результатами реорганізації у формі виділу з приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ" з статутним капіталом у розмірі 344900,00 грн шляхом передачі активів та пасивів (майна, прав та обов'язків, в тому числі стосовно кредиторів і боржників) приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ";

- закріпити та передати у власність засновника (учасника) товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" частку у статутному капіталі в розмірі 100% ОСОБА_8; затвердити статут товариства та здійснити державну реєстрацію в порядку, встановленому чинним законодавством; головою товариства обрати ОСОБА_8

Згідно розподільчого балансу (а.с.56-58, т.1) належні приватному підприємству "Мега-Гранд КФТ" активи у товаристві з обмеженою відповідальністю "Віра" в розмірі 3346671,00 грн перейшли до товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР".

Частиною 1 статті 109 ЦК України встановлено, що виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

19.04.2010 відбулась реєстрація змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА", статут останнього зареєстровано в новій редакції, згідно п.п. 1.2 якого його учасниками (засновниками) стали:

- товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" з часткою 3346671,00 грн, що дорівнює 99,6%;

- громадянин ОСОБА_6 з часткою в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" - 0,3%;

- громадянин ОСОБА_7 - з часткою 0,1%.

Як вбачається з матеріалів господарської справи та матеріалів реєстраційної справи товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" код ЄДРПОУ (32754751), загальними зборами учасників товариства, загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР від 20.04.2010 за участю учасників останнього - громадянина України ОСОБА_8 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 344900,00 грн, що складає 100% від загального розміру статутного капіталу та який володів 100% голосів на зборах прийнято рішення, яке було оформлене протоколом №5 від 20.04.2010 (а.с.18).

Як вбачається зі змісту порядку денного та розділу "Вирішили" протоколу загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" №5 від 20.04.2010, загальними зборами учасників було розглянуто відповідні питання та прийнято рішення щодо підстав виходу зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" і розпорядження часткою у його статутному капіталі.

Так, зборами вирішено:

"1. Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" добровільно виходить зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА".

2. Здійснити відступлення належної товариству частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" розміром 99,6% ... на адресу громадянина ОСОБА_1.

3. Виконавчому органу товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" в особі директора надати дозвіл та всі необхідні повноваження для виконання дій, вказаних в п.1 та п.2 цього рішення, в тому числі повноваження на укладення та підписання від імені товариства відповідних правочинів щодо відступлення вищевказаної частки в статутному капіталі, а також інших, пов'язаних з цим, супутних документів, на умовах йому відомих....".

23.04.2010 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталією Леонідівною була здійснена державна реєстрація змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "Віра", про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

Таким чином, на дату державної реєстрації статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" у новій редакції (23.04.2010), відповідно до п.1.2 статуту його учасниками (засновниками) вважалися: громадянин України ОСОБА_1, громадянин України ОСОБА_6 та громадянин України ОСОБА_7, з частками у статутному капіталі товариства (п.6.2 статуту):

- громадянин України ОСОБА_1 у розмірі 3346671,00 грн, що складає відповідно 99,6% від загального розміру статутного капіталу;

- громадянин України ОСОБА_6 у розмірі 11620,00 грн, що складає відповідно 0,3% від загального розміру статутного капіталу;

- громадянин України ОСОБА_7 у розмірі 4440,00 грн, що складає відповідно 0,1% від загального розміру статутного капіталу;

28.02.2011 загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" було прийнято рішення, оформлене протоколом №2/2-11, про вихід зі складу учасників ОСОБА_8 у зв'язку з передачею його частки у статутному капіталі товариства в розмірі 100%, що становить 344900,00 грн, на користь ОСОБА_9 в повному обсязі, на підставі поданої заяви від 26.02.2011 та про прийняття до складу товариства ОСОБА_9

23.05.2017 між громадянином України ОСОБА_9 (продавець) та приватним підприємством "МЕГА-ГРАНД КФТ" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю (а.с.135), згідно п.1.1 якого, продавець "передає" частку у статутному капіталі ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", а покупець приймає у власність та зобов'язується оплатити названу часту.

Згідно п.1.3.1 та п.1.3.2 розмір частки в грошовому еквіваленті становить 344900,00 грн, що становить 100% від загального розміру статутного капіталу товариства.

Також, 23.05.2017 ОСОБА_9 було подано заяву про вихід зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" та про передачу належної йому частки приватному підприємству "МЕГА-ГРАНД КФТ" (а.с.134).

23.05.2017 протоколом №2017/1 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" (а.с.117-118) вирішили: у зв'язку з набуттям права власності на частку у статутному капіталі товариства, згідно договору №23-05/2017 купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 23.05.2010 прийняти (включити) до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" - юридичну особу - приватне підприємство "МЕГА-ГРАНД КФТ"; виключити зі складу товариства ОСОБА_9; частку ОСОБА_9 у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" 344900,00 грн (100%), відступлену (продану) ним на користь приватного підприємства "МЕГА-ГРАНД КФТ" розподілити на користь останнього; розподілити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", затвердити новий склад товариства та розподілити розмір їх часток наступним чином: приватне підприємство "МЕГА-ГРАНД КФТ" - 344900,00 грн, що становить 100% від загального розміру статутного капіталу товариства; внести зміни до статуту та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відомостей про товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" та його учасників.

Як стверджує представник позивача, під час проведення перевірки (аудиту) наявності активів товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" і відповідних відомостей у ЄДРЮОФОПГФ було встановлено факт безпідставної перереєстрації частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" із товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" на громадянина ОСОБА_1 Однак, станом на час прийняття оспорюваного рішення і на даний час, жодного правочину щодо відступлення такої частки відповідачем на користь ОСОБА_1 укладено не було, докази виконання такого правочину (передача частки, її оплата, тощо) відсутні. Первинні бухгалтерські документи щодо такої передачі (переходу, відступлення частки) також не складалися.

Вищезазначені обставини, на які посилається позивач, підтверджуються матеріалами реєстраційної справи товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" (код юридичної особи 32754751).

При цьому, як вбачається з наданих відповідачами відзивів на позовну заяву та заяву про збільшення розміру позовних вимог останні позовні вимоги визнали в повному обсязі, а щодо прийняття рішення поклалися на розсуд суду.

Оцінивши наведені позивачем аргументи в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Можливі способи захисту прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.20 Господарського кодексу України.

Зокрема, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України передбачено, що права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Аналіз норм чинного законодавства, свідчить, що поряд із законом корпоративні відносини регулюються актами органів юридичних осіб, зокрема, загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю як вищим органом управління цього господарського товариства, і такі акти втілюються у формі рішень.

Саме рішення загальних зборів учасників є актом в розумінні ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, оскільки зумовлює настання певних правових наслідків, спрямоване на регулювання господарських відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

І саме рішення загальних зборів, відповідно до ч.5 ст.98 Цивільного кодексу України, може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Так, судом з'ясовано, що ОСОБА_1 набув корпоративних прав у товаристві на підставі рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР", оформленого протоколом №5 від 20.04.2010.

Однак, рішення учасників від 20.04.2010, оформлене протоколом №5 від 20.04.2010, є виключно односторонніми актами та носять декларативний характер стосовно відступлення частки третій особі та свідчать лише про наміри їх відчуження (відступлення) і не можуть породжувати корпоративних прав у позивача та ОСОБА_1., оскільки не відповідають встановленому порядку відчуження часток на користь нових учасників.

Відтак, рішення зборів відповідача з другого питання порядку денного, оформлене протоколом №5 від 20.04.2010, не є правочином щодо відступлення частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Віра". За своєю правовою природою - це рішення є актом органу юридичної особи, а не правочином, а тому до нього не можуть застосовуватися відповідні положення ЦК України про правочини, договір, купівлю-продаж, тощо.

Так, у п.2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016 роз'яснено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Разом з цим рішеннфя загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" щодо відступлення належної товариству частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" нормам законодавства, зокрема, Закону України "Про господарські товариства" не суперечить.

Разом з цим, оспорюване рішення в розумінні закону не є самостійною підставою для переходу (виникнення) права власності на частку в статутному капіталі товариства.

Для фактичного відступлення (переходу, передачі) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, у зв'язку з переходом права власності на неї від однієї особи до іншої, необхідні достатні правові підстави.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. За правилами ст.203 ЦК України , правочин має вчиняться у формі, встановленій законом.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою: крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодекс.

Частинами 1 та 2 статті 147 Цивільного кодексу України встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства своєї частки третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом. Відповідно до п.4.6, 4.6.1 Статуту товариства засновник має право продати чи іншим чином уступити свою частку (її частину) у статутному фонді одному або кільком засновникам товариства, або за згодою засновників, третій особі.

Перехід права власності на частку (її частину) можливий на підставі договорів купівлі-продажу, міни, дарування, внесення до статутного капіталу (складеного капіталу) інших господарських товариств.

Перехід частки учасника товариства до третьої особи є господарською операцією, яка має оформлятися відповідними первинними грошовими документами або актом прийняття товариством майна в рахунок формування статутного капіталу та відображатися у бухгалтерському обліку.

Законодавець не встановлює для товариства з обмеженою відповідальністю єдиної форми документа, що підтверджує майнове цивільне право (право власності) особи на частку у статутному капіталі. Відповідно до ч.3 статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" право власності на частку має бути підтверджено документально: заявою, договором, іншим документом про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства. Тобто, без підтвердження факту наявності корпоративного права, позивач не може вимагати захисту корпоративного права в суді, посилаючись виключно на статут, його державну реєстрацію, рішення загальних зборів "про дозвіл на передачу" частини часток третім особам та заяви учасників "про відступлення" частини часток.

Враховуючи зазначене, а також розмір частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" (3346671,00 грн), яка мала бути відступлена товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" на адресу громадянина ОСОБА_1, згідно прийнятого оскаржуваного рішення, правочин щодо її переходу чи передання (відчуження) мав бути укладений в обов'язковій письмовій формі, а з урахуванням вимог ч.3 ст.29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла станом на 22.04.2010) - ще й нотаріально посвідчений.

Згідно ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором (правочином) виникає з моменту фактичного передавання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016 зазначено, що право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладання договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (ст.363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ.

Частиною 2, 3 статті 334 ЦК України визначено поняття "передання" майна. Ним вважається не тільки фактичне вручення майна безпосередньо набувачеві, перевізникові або організації зв'язку для відправлення набувачеві, а також вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Однак, як вже встановлено судом, на момент проведення зборів учасників (20.04.2010) та станом на час розгляду справи в суді в матеріалах господарської справи №902/1022/117 та реєстраційної справи ТОВ "ВІРА" немає доказів укладення у визначеній законом формі правочину щодо відступлення відповідної частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" на адресу ОСОБА_1, а тому і підстав для переходу права власності на зазначену частку та її фактичної передачі від товариством з обмеженою відповідальністю "Автоальянс-Стар" до ОСОБА_1 не було.

Відповідно до п.2.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" №4 від 25.02.2016, протокол загальних зборів учасників є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними, і не є актом за змістом ст.20 ГК України. З огляду на це, протокол №5 від 20.04.2010, за своїм змістом не є товарно-розпорядчим документом, що може здійснювати факт здійснення відповідної господарської операції та передачі (переходу) майна (прав на ньому) від однієї особи до іншої, а лише засвідчує факт прийняття зборами відповідного рішення. Він також не може вважатися документом про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства, що передбачений ч.3 ст.29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, що діяла станом на 22.04.2010), оскільки засвідчує лише факт прийняття компетентним органом рішення про це.

Таким чином, суд оцінивши вищезазначені обставини справи та надані аргументи позивача щодо визнання та скасування рішення прийнятого загальними зборами учасників товариства 20 квітня 2010 року, оформленого протоколом №5, яким було здійснено відступлення належної відповідачу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" на користь ОСОБА_1 дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної вимоги позивача, з огляду на таке.

Дійсно, матеріали справи не містять доказів у вигляді договорів, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про перехід чи фактичну передачу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Віра" від товариства з обмеженою відповідальністю "Автоальянс-Стар" до ОСОБА_1 В свою чергу рішення загальних зборів учасників товариства від 20 квітня 2010 року, оформлене протоколом №5, є односторонніми актами, яке свідчать лише про наміри відчужити (відступити) частки третій особі та про волевиявлення товариства товариством з обмеженою відповідальністю "Віра" щодо передачі ОСОБА_1 частки в статутному капіталі.

При цьому слід зазначити, що визнання та скасування рішення прийнятого загальними зборами учасників товариства 20 квітня 2010 року, оформленого протоколом №5, не відновить порушеного права позивача оскільки оскаржуване рішення не створює для нього обов'язку.

Суд, розглянувши вимогу позивача щодо визнання недійсною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" (), проведену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Н.Л., про що у ЄДРЮОФОПГФ внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників" дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Реєстраційна справа товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" містить опис документів, що надавались уповноваженою особою останнього, державному реєстратору для проведення реєстраційної дії (державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи).

Так, 22.04.2010 державний реєстратор Стиран Н.Л. засвідчила, що прийняла в числі іншого нотаріально засвідчену копію документа про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства.

23.04.2010 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталією Леонідівною була здійснена державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ "Віра", про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

Частиною 3 статті 29 Закону України "Про державне реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-ІV від 15.05.2003 (в редакції Закону №1877-VI від 11 лютого 2010 року) визначено: "У разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається

- або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників), завірена в установленому порядку,

- або нотаріально засвідчена копія заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників),

- або нотаріально засвідчена копія документа про перехід чи передання частки учасника у статутному капіталі товариства,

- або нотаріально посвідчений договір про такий перехід чи передання,

- або рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи."

Даючи оцінку діям державного реєстратора на предмет того, чи вчинені вони у відповідності до положень чинного на той час законодавства, слід також зазначити, що при виході учасника із товариства останній, так би мовити, просто забирає свою частку, не бажаючи більше перебувати у відповідних корпоративних правовідносинах. При цьому учасник не бажає продати, подарувати чи іншим чином відступити товариству, або іншим учасникам чи учаснику товариства, або ж третій особі свою частку. Вихід учасника - це припинення участі у товаристві без правонаступництва відносно прав та обов'язків учасника.

Натомість, як вже встановлено, на зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" 20.04.2010 прийнято рішення "...Здійснити відступлення належної товариству частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" розміром 99,6% ... на адресу громадянина ОСОБА_1". При цьому зобов'язано виконавчий орган товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" укласти та підписати від імені товариства відповідні правочини щодо відступлення вищевказаної частки в статутному капіталі.

На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що в даному випадку мало місце не вихід учасника - ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" з товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА", а відчуження учасником товариства своєї частки третім особам.

За таких обставин на підтвердження даного факту державному реєстратору мав бути поданий нотаріально посвідчений договір про такий перехід чи передання. Відповідно державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталія Леонідівна вчиняючи запис про зміну засновника товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" порушила ч.3 ст.29 Закону України "Про державне реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" №755-ІV від 15.05.2003 (в редакції Закону №1877-VI від 11 лютого 2010 року).

Згідно з п.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008 року у разі якщо предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, а вимога до суб'єкта владних повноважень є похідною (зокрема, про державну реєстрацію припинення юридичної особи), такий спір є підвідомчим (підсудним) господарським судам.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п.5 ст.14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Таким чином скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є належним способом захисту прав позивача.

На підставі викладених обставин суд доходить до висновку про задоволення позову в частині визнання недійсною здійсненої державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталією Леонідівною державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Віра", про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників" та про зобов'язання її скасувати.

При задоволенні вказаної вимоги судом взято до уваги визнання відповідачами позовних вимог в цій частині.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням клопотання позивача, що міститься в п.2 позовної заяви від 17.11.2017 (а.с.8, т.1), а також п.2 ч.4, ч.9 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

В зв'язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи №902/1022/17, суд підписав рішення без його проголошення (ч.4 ст.240 ГПК України). При цьому в силу вимог частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 236, 237, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсною здійснену державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталією Леонідівною державну реєстрацію змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "Віра", про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

3. Зобов'язати скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" (), проведену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Н.Л., про що у ЄДРЮОФОПГФ внесено (вчинено) запис (реєстраційну дію) за №5001151 від 23 квітня 2010 року "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників".

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити учасникам судового процесу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Відповідно до ч.6 ст.233 ГПК України повне рішення у справі №902/1022/17складено 27 квітня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ПП "МЕГА-ГРАНД КФТ" (21036, м.Вінниця, вул.Данила Галицького, буд.27);

3 - ТОВ "АВТОАЛЬЯНС-СТАР" (21036, м.Вінниця, вул.Данила Галицького, буд.27, оф.404).

4 - ТОВ "Віра" (04073, м.Київ, Подільський район, вул.Фрунзе, буд.121/2);

5 - ОСОБА_1 (21037, АДРЕСА_1);

6 - Вінницька районна державна адміністрація у Вінницькій області (21036, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, 17);

7 - Подільська районна в місті Києві державна адміністрація (04070, м.Київ, Контрактова площа, 2).