ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" квітня 2018 р. Справа № 917/1403/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Пушай В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. №734 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.08.2015 у справі № 917/1403/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ,

до Фізичної особи-підприємця Умнової Владлени Вікторівни, м. Кременчук, Полтавська область,

про стягнення 28554,67 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.08.2015 року (суддя Пушко І.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Умнової Владлени Вікторівни, АДРЕСА_1, гуртожиток КПЛНП, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, - 11915 грн. 85 коп. - заборгованість за кредитом; 9126 грн. 17 коп. заборгованість за відсотками; 5741 грн. 60 коп. - пеня; 1771 грн. 05 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1827 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 17.04.2018 через господарський суду Полтавської області звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Одночасно відповідач звернувся з клопотанням про поновлення строку для подання апеляційної скарги на вищезазначене рішення та визнання поважною причину пропуску строку для подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що про наявність рішення у даній справі він дізнався 29.03.2018, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 54875206 у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відповідач зазначив, що оскаржуване рішення він отримав 10.04.2018. Крім того, відповідач вказує, що з 05.01.2015 по даний час відповідач Умнова В.В. перебуває на посаді директора ТОВ "Кіровоградхліб 2014", яке знаходиться в м. Кропивницький, тобто під час розгляду справи перебувала у м. Кропивницький, тому не отримувала ухвал та рішення господарського суду Полтавської області по справі № 917/1403/15.

Дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та додані до неї документи, судова колегія вважає, що обставини викладені в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги не є поважними та суперечать наявним документам в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.07.2015 у справі № 917/1403/15 про порушення провадження у справі визначено дату судового засідання (20.08.2015), викликано представників сторін із належним чином оформленими повноваженнями та зазначено про необхідність надати визначені судом документи.

Дана ухвала була надіслана сторонам у справі, в тому числі і відповідачу у відповідності до ст. 64 ГПК України на адресу, зазначену в позовній заяві, а саме, АДРЕСА_1, гуртожиток КПЛНП.

Судом першої інстанції було перевірено адресу відповідача та згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 56) адресою відповідача є: АДРЕСА_1, гуртожиток КПЛНП.

Проте, як свідчать матеріали справи лист з ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.07.2015 у справі № 917/1403/15 про порушення провадження у справі було повернуто органом зв'язку до суду з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 58-60).

Як вбачається з матеріалів справи, копію рішення господарського суду Полтавської області від 20.08.2015 у справі № 917/1403/15 було відправлено відповідачу на ту ж саму адресу, а саме, АДРЕСА_1, гуртожиток КПЛНП.

Однак, лист з рішенням господарського суду Полтавської області від 20.08.2015 у справі № 917/1403/15 було також повернуто органом зв'язку до суду з відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 80-86).

Також, судовою колегією на дату надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції було перевірено адресу Фізичної особи-підприємця Умнової Владлени Вікторівни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та встановлено, що місце проживання відповідача не змінилось. Крім того, дана адреса відповідача зазначена у своїй апеляційній скарзі самим відповідачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції створив всі необхідні дії для повідомлення сторін у справі, відповідач повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи з огляду на таке.

Так, у пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» від 02.06.2006 №01-8/1228 зазначено, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув» «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (3 п. 3.9.1) роз'яснено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 261 ГПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, докази неповідомлення відповідача про розгляд справи відсутні, судом першої інстанції не було порушено порядок повідомлення сторін у справі, а апелянтом не наведено наявності обставин непереборної сили, які перешкоджали йому звернутись з апеляційною скаргою своєчасно та без зволікань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Європейський Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Однак, у статті 261 ГПК України законодавцем чітко визначено час протягом якого суд має право поновити строк, крім встановлених п. 1 та 2 частини 2 статті 261 випадків. А саме, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року після складання повного тексту оскаржуваного рішення суд незалежно від причин пропуску такого строку відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до вимог статті 261 Господарського процесуального кодексу України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки відповідач належним чином повідомлявся господарським судом про розгляд справи та він не надав доказів наявності обставин непереборної сили, які зумовили пропуск строку на звернення з апеляційною скаргою, проте, апеляційну скаргу подав після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а саме оскаржуване рішення суду було прийнято 20.08.2015, тоді як апеляційна скарга подана 17.04.2018, майже через три роки.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Умнової Владлени Вікторівни, м. Кременчук, Полтавська область, на рішення господарського суду Полтавської області від 20.08.2015 у справі № 917/1403/15 .

Повернути заявнику апеляційної скарги Фізичній особі-підприємцю Умновій Владлені Вікторівні, м. Кременчук, Полтавська область, апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами.

Додаток на адресу заявника: апеляційна скарга з додатками на 13 аркушах, в тому числі платіжна квитанція № 0.0..1 від 16.04.2018 на суму 2740,50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Пушай В.І.