УХВАЛА

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/2329/18

За позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі

органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних

правовідносинах Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Космо Плюс»

про стягнення 552304,80 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від прокуратури - Гладій Є.В.

від позивача - Кривошей Д.А.

від відповідача - Ткаченко В.О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України до товариства з обмеженою відповідальністю «Космо Плюс» про стягнення 552304,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 26.04.2018.

04.04.2018 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 910/23361/17.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що у провадженні Господарського суду м. Києва, у судді Турчин С.О. перебуває справа № 910/23361/17 за позовом ТОВ «Космо Плюс» до Міністерства оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про визнання рішення тендерного комітету в частині недійсним та визнання договору № 286/3/17/198 від 10.07.2017 недійсним. Таким чином, у разі задоволення позову судом про визнання даного договору недійсним, будуть відсутні підстави для задоволення позову Міністерства оборони про стягнення пені та штрафу у справі № 910/2329/18.

Також, представник відповідача пояснила суду, що 21.03.2018 ними подано апеляційну скаргу на рішення у справі 910/23361/17 та повідомила, що Київським апеляційним господарським судом прийнято до розгляду вказану апеляційну скаргу та призначено засідання на 17.05.2018.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав його безпідставним.

Представник позивача також заперечував проти задоволення клопотання, послався на затягування розгляду справи та пояснив, що вже існує рішення, яке набрало законної сили у справі № 910/14621/17, де відповідачем заявлялись аналогічні зі справою № 910/23361/17, вимоги, в яких було відмовлено.

Відповідно до п. 5 частини 1 статті 227 ГПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарській справі є сукупність таких складових як розгляд іншої справи іншим судом, пов'язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та об'єктивна неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється об'єктивна неможливість розгляду даної справи.

При цьому, наявність одразу обох цих обставин може бути достатньою процесуальною підставою для застосування ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Водночас, суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення пені та штрафу за неналежне виконання умов Договору №286/3/17/198 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 10.07.2017, а підставою позову є порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" терміну поставки речового майна, а відтак, судом не встановлено неможливості встановити та оцінити обставини справи, які є предметом судового розгляду у даній справі без вирішення по суті справи №910/23352/17.

Крім того, заявником не мотивовано яким чином рішення у господарській справі №910/23352/17 буде мати преюдиціальне значення при розгляді справи №910/2329/18.

Суд вважає, що в даній справі існує об`єктивна можливість за наявними у справі доказами встановити факти та оцінити обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, а тому з огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" про зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 233 ГПК Укаїни виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді.

Під час проголошення вступної та резолютивної частини даної ухвали судом помилково було озвучено про можливість оскарження даної ухвали окремо від рішення суду, в той же час в резолютивній частині зазначено вірно, що ухвала про відмову в зупиненні провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Керуючись ст.ст. 207, 227, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС" про зупинення провадження у справі.

2. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.В. Усатенко