УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25.04.2018Справа № 910/5039/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заявуДержавного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України"
прозабезпечення позову
у справі за позовною заявою Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Будівельна Компанія "КДС Інвест"

про стягнення 900 463,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство "Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України" (далі - ДП "ДБК УС Апарату ВР України", позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Будівельна Компанія "КДС Інвест" (далі - ТОВ "ІБК "КДС Інвест", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 900 463,36 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем свого зобов'язання за договором підряду № 28-12/2015 від 29.12.2015 р. в частині сплати вартості виконаних будівельних робіт з прибудови будинку з вбудованими офісними приміщеннями та магазину непродовольчих товарів на першому поверсі та підземним паркінгом до реконструйованого будинку по вул. Будівельників, 30 у Дніпровському районі міста Києва, внаслідок чого у ТОВ "ІБК "КДС Інвест" виникла заборгованість.

У позові ДП "ДБК УС Апарату ВР України" просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 630 682,38 грн., пеню у сумі 244 954,05грн., інфляційні нарахування у сумі 18 504,10 грн., 3 % річних у сумі 6 322,83 грн., що разом складає - 900 463,36 грн.

Також ДП "ДБК УС Апарату ВР України" подало до господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ "ІБК "КДС Інвест", які обліковуються на його рахунках № 1211 в ПАТ КБ «Приватбанк» та № 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на суму ціни позову у розмірі 900 463,36 грн. та судового збору у сумі 13 506,95 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач свої зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт у добровільному порядку не виконує, а належне йому на праві власності майно відповідач може відчужити на користь третіх осіб та вивести грошові кошти, які знаходяться на його розрахункових рахунках. Такі обставини, на думку позивача, призведуть до того, що виконання рішення суду у даній справі буде утруднене або стане неможливим.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. (далі - Постанова) господарський суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як на підставу накладення арешту на грошові кошти ТОВ "ІБК "КДС Інвест", заявник вказує на порушення відповідачем грошового зобов'язання за договором підряду в частині розрахунків за виконані роботи.

У той же час, суд вважає, що дії відповідача, пов'язані з невиконанням своїх обов'язків перед позивачем, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі у майбутньому та не є підставою, передбаченою законом, для вжиття заходів забезпечення позову.

Так, у пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 роз'яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Позивач не вказав, які дії вчиняє ТОВ "ІБК "КДС Інвест", внаслідок чого майно, у тому числі грошові кошти, можуть зменшитись або зникнути у відповідача, доказів на підтвердження вчинення таких дій також не надано. Доводи позивача про невиконання відповідачем направленої йому письмової вимоги № 69-02/18 від 22.02.2018 р. не свідчить, що внаслідок невиконання цієї вимоги майнові та грошові активи боржника зникнуть чи зменшаться. Більш того, позивач не довів суду факту належності зазначених у заяві рахунків в ПАТ КБ «Приватбанк» та в АТ «Райффайзен Банк Аваль» саме відповідачу, а також не довів факту наявності грошових коштів на цих рахунках у сумі, на яку просить накласти арешт.

Вищий господарський суд України у постанові Пленуму № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, суд вважає, що доводи заявника про утруднення чи неможливість виконання судового рішення у майбутньому є необгрунтованими, безпідставними та недоведеними.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ДП "ДБК УС Апарату ВР України" про забезпечення позову.

Згідно з ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника (позивача).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами Апарату Верховної Ради України" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К.І.