КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2018 р. Справа№ 911/3638/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін:

від позивача - Беліменко О.О. - дов. б/н від 20.10.2017,

від відповідача - Онищенко Г.П. - дов. № 01-25/841 від 17.04.2018,

Вісьтак Р.Д. - дов. № 01-25/845 від 17.04.2018,

розглянувши матеріали апеляційної скаргиУправління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області
на рішенняГосподарського суду Київської області
від29.01.2018
у справі№ 911/3638/17 (суддя Янюк О.С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком»
доУправління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області
простягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» (далі - позивач, ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком») звернулося з даним позовом до Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач, Управління соцзахисту) та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 19 421,92 грн. за відшкодування вартості телекомунікаційних послуг наданих пільговим категоріям громадян за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог, ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» посилалося на невиконання Управлінням соцзахисту вимог законодавства щодо компенсації понесених позивачем витрат за надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян.

Заперечуючи проти задоволення позову, Управління соцзахисту посилалося, зокрема, на відсутність субвенцій з бюджету, за рахунок яких здійснюється відповідне відшкодування. Заборгованість перед позивачем виникла через незалежні від відповідача обставини, у зв'язку із відсутністю бюджетних асигнувань на відповідні послуги. У свою чергу, відповідач звертався до Богуславської райдержадміністрації про виділення коштів на погашення заборгованості за телекомунікаційні послуги, проте, кошти не були виділені у зв'язку із чим Управління соцзахисту не має можливості погасити зазначену заборгованість.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.01.2018 у справі № 911/3638/17 позов задоволено.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» 19 421,92 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах та 1 600,00грн. судового збору.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що Управління соцзахисту відповідає за зобов'язаннями, які виникли з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг наданих пільговим категоріям громадян і така відповідальність не може ставитись у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Не погоджуючись з рішенням, Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням зміни позовних вимог, які надійшли 29.03.2018, просить рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2018 у справі № 911/3638/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги Управління соцзахисту зводяться до того, що борг у сумі 19 421,92 грн. утворився за грудень 2015 року, на зазначену суму видатки не були передбачені бюджетом на 2015 та 2016 роки. Внаслідок відсутності фінансування видатків на телекомунікаційні послуги, Управління соцзахисту не може проводити виплату встановленої заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018, для розгляду апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Мартюк А.І., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2018 у справі №911/3638/17 залишено без руху, надано Управлінню соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (не було сплачено судовий збір).

26.03.2018 на електронну адресу Київського апеляційного господарського суду та 29.03.2018 через Відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду, на виконання вимог ухвали суду від 13.02.2018, Управлінням соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області було усунуто недоліки в апеляційній скарзі та надано належні докази сплати судового збору у розмірі 2 400 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Мартюк А.І. та призначено до розгляду на 18.04.2018.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представники Управління соцзахисту у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2018 у справі № 911/3638/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити у задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Предметом діяльності Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», згідно Статуту, є надання телекомунікаційних послуг.

Пунктом 3.2 Положення про Київську міську філію ПАТ «Укртелеком» передбачено, що предметом діяльності філії, зокрема, є надання телекомунікаційних послуг.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

До матеріалів справи додані Акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги по КТКВ МБ 090214 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг зв'язку», підписані повноважними представниками та скріплені відбитками печаток сторін. За даними актами у відповідача станом на 01.01.2015 була наявна заборгованість у розмірі 59 393,61 грн., за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 пільговим категоріям надані послуги на суму 331 321,88 грн. Відповідач здійснив відшкодування наданих позивачем послуг на суму 371 293,59 грн. У зв'язку з чим, невідшкодованими залишилися послуги на суму 19 421,92 грн. (59 393,61 грн. + 331 321,88 грн. - 371 293,59 грн.), що не заперечується сторонами.

При цьому, з акту звіряння розрахунків за грудень 2015 року встановлено, що сума боргу в розмірі 19 421,92 грн. утворилась саме за цей місяць, що також підтверджується поясненнями відповідача.

Позивач зазначає, що відповідач не компенсував втрати понесені ним у зв'язку з наданням послуг зв'язку пільговим категоріям громадян.

Враховуючи зазначене, ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» звернулося з даним позовом до Управління соцзахисту та просить суд стягнути заборгованість за надані послуги зв'язку для пільгових категорій громадян у сумі 19 421,92 грн.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України та положень ст. 174 ГК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 передбачено, що встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги зв'язку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг суб'єкту господарювання, який надає такі послуги.

Згідно з пп. б) п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 (далі - Порядок № 256), в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг, у тому числі, з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Порядку № 256 передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Як встановлено п. 3 Порядку № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів кожного місяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звірки розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що наступає за звітним - зокрема, щодо пільг з послуг зв'язку.

Згідно з п. 6 Порядку № 256 фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст Республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звірки, зазначених у пункті 5 цього Порядку, кожного місяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25 числа місяця, що настає за звітним - щодо пільг, зокрема, з послуг зв'язку.

У відповідності до ч. 1 п. 8 Порядку № 256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків.

Як встановлено ч. 2 п. 8 Порядку № 256 головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг.

Враховуючи вищезазначене, саме Управління соцзахисту має компенсувати вартість телекомунікаційних послуг, наданих на пільгових умовах відповідній категорії населення, їх надавачам.

За 2015 рік загальна сума заборгованості по відшкодуванню наданих пільг з послуг зв'язку складає 19 421,92 грн., зокрема за грудень 2015 року - 19 421,92 грн.

Відповідач фактично підтвердив надання пільг громадянам з послуг зв'язку на заявлену суму боргу, зокрема, підписавши акт звірки розрахунків станом на 01.01.2016.

Доказів про відшкодування витрат позивача у сумі 19 421,92 грн. за грудень 2015 року суду не надано.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач не заперечував факту надання позивачем у спірний період послуг зв'язку пільговим категоріям громадян, не оспорював та не заперечував наявності невідшкодованої суми у розмірі 19 421,92 грн.

Посилання відповідача на те, що борг за грудень 2015 року утворився після закінчення бюджетного року, у 2016 році позивачу не відшкодовані витрати, пов'язані з наданням пільг на послуги зв'язку за грудень 2015 року, оскільки компенсація вартості послуг зв'язку наданих пільговим категоріям громадян має здійснюватися виключно за рахунок субвенцій передбачених державним бюджетом на відповідний рік, але субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку не передбачена Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», є безпідставними і судом до уваги не приймаються.

Судова колегія також вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності у нього обов'язку з відшкодування, оскільки він звертався до Богуславської райдержадміністрації про виділення коштів на погашення заборгованості за телекомунікаційні послуги, які не були виділені Управлінню соцзахисту, у зв'язку з чим не відбулося погашення заборгованості.

Відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність органу державної влади чи місцевого самоврядування та не є підставою для уникнення від виконання зобов'язання. Відповідна правова позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України».

Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» надано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Встановлення наявності субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам та наявність відповідних бюджетних асигнувань не може бути підставою для відмови у даному позові.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про достатність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян у сумі 19 421,92 грн. за грудень 2015 року.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 908/985/17 та від 05.04.2018 у справі № 922/2239/17.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Управлінням соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2018 у справі № 911/3638/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 29.01.2018 у справі № 911/3638/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/3638/17 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.І. Мартюк

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 23.04.2018