ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"26" квітня 2018 р.м. Хмельницький Справа № 924/1293/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., при секретарі судового засідання Виноградову Б.С.,

розглянувши матеріали справи

за заявою: 1) Головного управління ДФС у Хмельницькій області, м. Хмельницький

2) Приватного підприємства "Природній дар", с. Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області

до Дочірнього підприємства "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки", м. Деражня Хмельницької області

про порушення справи про банкрутство (заява ПП "Природній дар" про визнання грошових вимог)

Представники:

від кредиторів: Цимбал Н.П. - представник ПП "Природній Дар" згідно довіреності №б/н від 27.12.2017р.;

Панченко Д.В. - представник ПАТ «Укрсоцбанк» згідно довіреності №02-36/2464 від 02.11.2017р.

від розпорядника майна: не з'явився

від боржника: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.6 ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини.

Ухвалою суду від 15.01.2018р. порушено провадження у справі №924/1293/17 про визнання банкрутом ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки", м. Деражня, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Козлова В.О. та призначено попереднє засідання суду.

15.01.2018р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення судом справи про банкрутство Дочірнього підприємства "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки", м. Деражня.

На адресу суду 07.02.2018р. надійшла заява про визнання кредиторських вимог до боржника у справі №924/1293/17 від ПП "Природній дар" на суму 733997,31 грн. В обґрунтування заявлених грошових вимог посилається на невиконання боржником умов договорів зберігання від 21.11.2014р. та рішень господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015р. №924/1101/15-г та від 29.10.2015р. №924/672/15-г, на заборгованість по яких нараховано втрати від інфляції та три відсотки річних.

21.01.2018р. на адресу суду надійшла письмова позиція розпорядника майна щодо заявлених грошових вимог, відповідно до змісту якої вимоги не підлягають задоволенню та включенню у реєстр вимог кредиторів. Зокрема розпорядник майна вважає, що надані заявником документи не дають змогу встановити прийняття боржником на зберігання товарів, та інфляційні втрати нараховані на заборгованість встановлену у рішенні суду, яка по суті є збитками, не повинна нараховуватись, однак за умови обґрунтованості їх належить обраховувати за інші періоди аніж визначено заявником.

19.03.2018р. заявником надано письмові пояснення про стан виконання рішень господарського суду Тернопільської області, виконавче провадження по виконанню яких закрито у зв'язку з внесенням 19.01.2016р. в ЄДР відомостей про припинення юридичної особи - боржника. Окремо подано письмові заперечення на повідомлення арбітражного керуючого, в яких зазначено, що вимоги (збитки) заявлені на підставі договорів зберігання від 21.11.2014р. підтверджуються належними доказами, та боржником не спростовано наявність заборгованості згідно останніх. На думку представника ПП "Природній дар", заборгованість, що виникла на підставі рішень суду, є грошовим зобов'язанням та нарахування інфляційних втрат за знецінення грошових коштів у зв'язку з несплатою є правомірним у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У додаткових поясненнях поданих представником ПП "Природній дар" 16.04.2018р. кредитор посилається на зміст ст. 1 Закону про банкрутство, яким прямо вказано, що зобов'язання, які виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання виражені у грошових одинцях є грошовими. Спеціальні норми Закон про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, зокрема і стосовно норм ЦК України та ГК України. Оскільки за умови порушення провадження у справі про банкрутство, спори розглядають та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, грошові вимоги до боржника, в тому числі збитки завдані втратою майна, повинні розглядати в межах справи №924/1293/17 за заявою про грошові вимоги. До пояснень додано копії постанови Верховного суду від 14.02.2018р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2017р. по справі №922/4991/15.

Заявник в судовому засіданні підтримує заявлені грошові вимоги, просить суд визнати грошові вимоги у розмірі 733997,31 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів боржника.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

При розгляді заяви про визнання грошових вимог судом встановлено наступне.

Ухвалою суду від 15.01.2018р. визнано вимоги кредитора - Приватного підприємства "Природній дар", с. Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області в сумі 665752,82 грн. (555000,00 грн. - збитки, 100314,11 грн. - неустойка, 10438,11 грн. - судовий збір, згідно рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015р. по справі № 921/1101/15- г/4) та 140 000,00 грн. (100000,00 грн. - збитки та 40 000,00 грн. - упущена вигода, згідно з рішенням Господарського суду Тернопільської області від 29.10.2015р. по справі №921/672/15-г/6) та 8000 судового збору сплаченого за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015 року №921/1101/15-г/4 стягнуто з Дочірнього підприємства "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" (вул. Миру, 126, м. Деражня, Хмельницька область, ідент. код 01729677) на користь Приватного підприємства "Природній Дар" (вул. І.Франка, 28, с. Шельпаки, Підволочиський район, Тернопільська область , ідент. код 35039272) 555 000 грн. 00 коп. збитків, 100 314 грн. 11 коп. неустойки та 10 438 грн. 71 коп. в повернення сплаченого судового збору.

04.01.2016р. судом видано наказ про примусове виконання вищевказаного рішення з визначеним строком пред'явлення наказу до виконання в Державну виконавчу службу до "04" січня 2017 р. включно.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 29.10.2015 року №921/672/15-г/6 стягнуто з Дочірнього підприємства "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" (вул. Миру, 126, с. Деражня, Хмельницька область, 32200, код 01729677) на користь Приватного підприємства "Природній Дар" (вул. І.Франка, 28, с. Шельпаки, Підволочиський район Тернопільська область, 47810, код 35039272) 100 000 грн. збитків, 40 000 грн. упущеної вигоди та 4 607 грн. сплаченого судового збору.

17.11.2015р. судом видано наказ про примусове виконання вищевказаного рішення з визначеним строком пред'явлення наказу до виконання в Державну виконавчу службу до "17" листопада 2016 р. включно.

Постановами відділу державної виконавчої служби Деражнянського міського управління юстиції від 16.12.2015 року та від 13.01.2016р. відкрито виконавчі провадження на суму 140 000,00 грн. та 665752,82 грн. відповідно.

Ініціюючий кредитор просить суд визнати вимоги по нарахованій інфляції в сумі 185 814,00 грн. за період з 15.12.2015р. по 01.02.2018р. за порушення грошового зобов'язання (555000,00 грн. збитки) визначеного у рішенні суду від 17.12.2015 року №921/1101/15-г/4, а також вимоги по інфляції в сумі 83040,00 грн. обраховані за період з 15.12.2015р. по 01.02.2018р. за порушення грошового зобов'язання (100000,00 грн. збитки) визначеного у рішенні суду від 29.10.2015 року №921/672/15-г/6.

Крім того, заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника:

- 272000,00 грн. збитків за неповернення переданого на зберігання товару (мазут М-100 - 87000 кг. та дизпаливо - 700 кг.) за договором зберігання від 21.11.2014р. та нарахованих на прострочену заборгованість 75453,42 грн. інфляційні втрати та 17012,50 грн. - 3% річних;

- 75000,00 грн. збитків за неповернення переданого на зберігання товару (автонавантажувач б/у (Львів), карбюраторний двигун ГАЗ 52-04, вантажопідйомність - 5т., колір - сірий) за договором зберігання від 21.11.2014р. та нарахованих на прострочену заборгованість 20789,89 грн. інфляційні втрати та 4697,00 грн. - 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, між заявником ПП "Природній дар" та боржником укладено договори зберігання від 21.11.2014 року, за умовами якого боржник взяв на себе зобов'язання приймати всі необхідні міри для забезпечення зберігання переданого заявником товару (мазут М-100 - 87000 кг. та дизпаливо - 700 кг. вартістю 272000,00 грн. та автонавантажувач б/у (Львів), карбюраторний двигун ГАЗ 52-04, вантажопідйомність - 5т., колір - сірий вартістю 75000,00 грн.) та повернути його по першій вимозі.

У п.п. 4.1, 4.2 договорів узгоджено, що у випадку знищення або ушкодження майна, яке зберігається, або його частини, боржник повинен за свій рахунок повернути заявнику рівну кількість аналогічного майна в належному стані або відшкодувати збитки. У випадку неповернення майна заявнику за першою вимогою або після закінчення строку зберігання (31.12.2015р.) визначеного даним договором, боржник повинен виплатити заявнику неустойку у розмірі 0,5 % від вартості майна за кожний день затримки, відшкодувати збитки та упущену вигоду.

На підтвердження передання товару боржнику надано копії актів прийому-передачі до договорів зберігання від 24.11.2014р.

Заявник надав письмові вимоги до боржника від 27.01.2016р. про повернення товару переданого на підставі договорів зберігання від 21.11.2014р., однак без доказів надіслання останніх за місцезнаходженням боржника.

Проте, як зазначається заявником, оскільки ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" повернуто товар не було, ПП "Природний дар" просить визнати його вимоги до боржника в розмірі - 347000,00 грн. збитків за договорами зберігання від 21.11.2014р., та нараховані на вказану заборгованість 21709,50 грн. три відсотки річних та 96243,31 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи існування за ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" непогашеної заборгованості у вигляді інфляційних втрат на підставі рішень суду та договорів зберігання від 21.11.2014р. та нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, останній звернувся до суду з заявою про визнання додаткових кредиторських вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів боржника.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності судом враховується наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно п. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

ПП "Природній дар" 07.02.2018р. подав заяву про визнання кредиторських вимог до боржника у справі №924/1293/17 на суму 733997,31 грн., в якій посилається на невиконання боржником умов договорів зберігання від 21.11.2014р. та рішень господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015р. №924/1101/15-г та від 29.10.2015р. №924/672/15-г, на заборгованість по яких нараховано втрати від інфляції та три відсотки річних.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, зважаючи на юридичну природу цих правовідносин між сторонами як грошових зобов'язань, на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного суду України від 15.06.2016р. №3-610гс16 та постанові Вищого господарського суду України від 30.08.2017р. №910/22119/14.

Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, а отже, є правильним висновок про наявність підстав для застосування в даному випадку до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Вказаний висновок Верховного суду України міститься у постанові від 23.01.2012р. №3-142гс12.

При перерахунку заявлених до стягнення інфляційних втрат нарахованих за невиконання грошових зобов'язань (збитків) визначених у рішеннях господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015р. №924/1101/15-г та від 29.10.2015р. №924/672/15-г, судом встановлено, що ПП "Природній дар" невірно визначено періоди для обрахунку, зокрема заявлений період з 15.12.2015р. по 01.02.2018р. не враховує, зокрема, що на заборгованість (збитки) обрахунок належить проводити з місяця, у якому рішення суду від 17.12.2015р. №924/1101/15-г набрало законної сили та те, що обраховувати інфляцію належить до порушення провадження у справі про банкрутство, тобто до січня 2018 року. За наслідком здійсненого судом перерахунку заявлених інфляційних втрат нарахованих на грошові зобов'язання згідно рішень суду встановлено, що належними до визнання є грошові вимоги в розмірі 182 459,02 грн.

Стосовно заявлених грошових вимоги на підставі договорів зберігання від 21.11.2014р.

У відповідності до ст. 1 Закону про банкрутство, грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

У силу ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують.

Отже, грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно з ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

У ст. 953 ЦК України визначено, що зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства, суд зауважує, що у процедурі банкрутства господарський суд не вирішує спір по суті стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише констатує наявність або відсутність грошових зобов'язань боржника.

Тобто, питання щодо збитків не може розглядатись у справі про банкрутство, оскільки в цьому випадку необхідно, щоб такого роду грошові вимоги були обчислені, тобто визначені шляхом ухвалення відповідного судового рішення в порядку позовного провадження. Для цього необхідно вирішення питання по суті. Крім того, необхідно здійснити аналіз доказової бази, що підтверджує розмір спричинених збитків, з'ясувати наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями боржника та збитками кредитора, здійснення кредитором заходів, спрямованих на зменшення збитків. Усі ці питання повинні вирішуватись виключно під час розгляду справи в позовному провадженні. (Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України №15/933-Б від 03.03.2009р.; №924/248/13-г від 02.04.2014р.; №902/79/13-г від 25.06.2014р.)

Заявник в заяві про грошові вимоги до божника просить суд визнати 347200,00 грн. збитків та нараховані на збитки інфляційні втрати та три відсотки річних з огляду на невиконання боржником договорів зберігання від 21.11.2014р. з посилання на ст.ст. 623, 625, 951 ЦК України. При цьому доказів наявності грошових вимог у вигляді відшкодування збитків підтверджених судовим рішенням та доказів існування грошових вимог до боржника на дату порушення провадження у справі про банкрутство не надано.

Сторонами у договорах зберігання від 21.11.2014р. у п. 2.1.3 визначено, що виконавець (ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки") зобов'язаний повернути майно депонента (ПП "Природній дар") по першій вимозі. У п. 4.1 договорів узгоджено, що виконавець несе відповідальність за збереження і цілісність майна з дати передачі на зберігання і до дати повернення депоненту. У випадку знищення або ушкодження майна, яке зберігається, або його частини, виконавець повинен за свій рахунок повернути депоненту рівну кількість аналогічного майна в належному стані або відшкодувати збитки.

Так, згідно поданої ПП "Природній дар" заяви та умов договорів вбачається обов'язок боржника повернути передане на зберігання майно.

Судом враховано письмову позицію розпорядника майна, у якій зазначено про відсутність документального підтвердження отримання боржником на зберігання від заявника товарно-матеріальних цінностей, їх наявності у ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" або повернення товару оскільки не проведено інвентаризацію майна та боржником не надано документів на здійснення господарської діяльності. Крім того арбітражний керуючий стверджує, що заявник не надав доказів вжиття заходів по отриманню переданого на зберігання майна та направлення боржнику вимоги про повернення майна. З огляду на викладене, розпорядник майна не визнає вимоги про визнання заборгованості на підставі договорів зберігання від 21.11.2014р.

Враховуючи, що заявником не доведено наявності конкурсних грошових вимог до ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" заявлених на підставі договорів зберігання від 21.11.2014р., суд вважає за належне грошові вимоги в сумі 347200,00 грн. (збитки) та нараховані на останні інфляційні втрати, три відсотки річних відхилити.

Згідно ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визнані грошові вимоги ПП "Природній дар" в сумі 3524,00 грн. (судовий збір) підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів, 182 459,02 грн. - до четвертої черги вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 1, 23, 25, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У х в а л и в:

Заяву ПП "Природній дар" про визнання грошових вимог до боржника - Дочірнього підприємства "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки", м. Деражня у справі №924/1293/17 на суму 733997,31 грн. задовольнити частково.

Визнати додаткові грошові вимоги Приватного підприємства "Природній дар" (с. Шельпаки, вул. І. Франка, 28, Підволочиський район, Тернопільська область, ) до боржника - ДП "Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки" м. Деражня в сумі 3524,00 грн. (судовий збір) з віднесенням їх до першої черги задоволення вимог кредиторів, в сумі 182 459,02 грн. до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Решту грошових вимог відхилити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 255-257 ГПК України. Повний текст ухвали складено 27.04.2018р.

Копію ухвали надіслати на адреси: кредиторів, боржника та розпорядника майна.

Суддя Крамар С.І.

Віддруковано 11 прим. (надіслати всім):

1- до справи;

2 - ГУ ДФС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17) (простим);

3- ПП „Природній дар" ( вул.. І.Франка, 28, с. Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області, 47810) реком;

4 - боржнику (32200, Хмельницька обл., Деражнянський район м.Деражня вул.Миру, буд.126) простим;

5 - арбітражному керуючому Козлову В.О. (АДРЕСА_1) простим;

6 - заявнику - Хмельницькій облспоживспілці (29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10) простим;

7 - заявнику - ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) простим;

8 - заявнику - „ПАТ "Укрсоцбанк" (01001, м. Київ, вул. Ковпака, 29) простим.;

9 - заявнику Летичівському об`єднаному управлінню ПФУ, (31500, смт Летичів, вул.Свіцького Юрія, 16)простим;

10 - заявнику ОСОБА_6 (АДРЕСА_3) (простим)

11 - заявнику ОСОБА_7 (АДРЕСА_2) (простим)