УХВАЛА

20 квітня 2018 року Справа №15/80/2011

Розглянувши заяву №40023 від 28.03.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія (вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, м. Київ, 04112) про заміну сторони у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Луганської обласної дирекції (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтертрейд Контіненталь (вул. Руднєва, 2 Щ, м. Луганськ, 91020)

про стягнення 2114984 грн 53 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від заявника представник не прибув;

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 26.05.2011 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтертрейд - Контіненталь на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитом в сумі 1992616 грн 93 коп., заборгованість за відсотками в сумі 115960 грн 23 коп., пеню за порушення строків оплати суми кредиту в сумі 3306 грн 63 коп., пеню за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 3100 грн 74 коп., державне мито у сумі 21149 грн 85 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн 00 коп.

10.06.2011 вказане рішення набрало законної сили та на його виконання видано відповідний наказ.

10.04.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надійшла заява №40023 від 28.03.2018, в якій заявник просить суд замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" з виконання наказу у справі №15/80/2011 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтертрейд - Контіненталь заборгованості в сумі 2114984 грн 53 коп.

Заява обґрунтована тим, що 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль (клієнт) та Публічним акціонерним товариством Вектор Банк (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитними договорами №010/24-00/226/Г-1 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-2 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-3 від 01.02.2008, які укладені в рамках Генеральної угоди №010/24-00/226/Г від 01.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтертрейд Контіненталь, перейшло до Публічного акціонерного товариства Вектор Банк. 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством Вектор Банк (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Довіра та Гарантія (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитними договорами №010/24-00/226/Г-1 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-2 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-3 від 01.02.2008, які укладені в рамках Генеральної угоди №010/24-00/226/Г від 01.02.2008, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія.

Ухвалою суду від 13.04.2018 розгляд заяви призначено на 20.04.2018.

Представники учасників справи в судове засідання не прибули, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Згідно з ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобовязанні, зокрема, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Як вже зазначалось, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль (клієнт) та Публічним акціонерним товариством Вектор Банк (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитними договорами №010/24-00/226/Г-1 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-2 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-3 від 01.02.2008, які укладені в рамках Генеральної угоди №010/24-00/226/Г від 01.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_1 Аваль та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтертрейд Контіненталь, перейшло до Публічного акціонерного товариства Вектор Банк. 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством Вектор Банк (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Довіра та Гарантія (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), за яким право грошової вимоги за кредитними договорами №010/24-00/226/Г-1 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-2 від 01.02.2008, №010/24-00/226/Г-3 від 01.02.2008, які укладені в рамках Генеральної угоди №010/24-00/226/Г від 01.02.2008, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія.

Згідно з п.2.1 договорів, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобовязується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2.2 договорів, загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладання договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлення прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (Додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умовами виконання фактором умов по оплаті згідно з п.3.1 договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги (форма згідно Додатку №2 до договору) сторони погодили, що реєстр відступлення прав вимоги підписується сторонами не пізніше 5 (пяти) робочих днів з дати підписання договору та реєстру кредитних операцій до відступлення.

У п.3.1 договорів сторони зазначили, що фактор зобовязаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладання цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Згідно з пп.4.1 п.4 договорів після підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобов'язаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання - передачі за формою, наведеною у додатку №3 до договору. Приймання - передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою клієнта: м.Київ, вул.Лєскова, б.9. Передача документації щодо договорів забезпечення і поручителів, здійснюється сторонами в день укладення договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення відповідно до умов, погоджених сторонами в таких договорах.

Відповідно до пп.4.2 п.4 договорів сторони спільно вживають заходів щодо здійснення повідомлення позичальників про відступлення прав вимоги.

Відповідно до ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд звертає увагу заявника, що згідно умов договорів факторингу, дата відступлення права вимоги є дата підписання відповідного Реєстру відступлення прав вимоги та внесення загальної суми фінансування по кожному договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія до заяви надані копії вказаних договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, витяги з Реєстру відступлення прав вимоги до договору між ПАТ ОСОБА_1 банк Аваль та ПАТ Вектор Банк та з Реєстру боржників до договору між ПАТ Вектор банк та ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія, а також копію платіжного доручення №1838994 від 23.08.2016 на суму 4444000 грн 00 коп. на підтвердження проведення товариством оплати згідно п.3.1 договору, укладеного з ПАТ Вектор Банк.

У наданих витягах з Реєстру відступлених прав вимоги та Реєстру боржників не міститься відповідної дати.

Суд зауважує, що заявником до матеріалів заяви не додано підписаного акту приймання-передачі документації за формою, наведеною у додатку №3 до договору, ані реєстру відступлених прав вимоги, ані підписаного сторонами реєстру кредитних операцій до відступлення, в тому числі не надано доказів здійснення повідомлення позичальників про відступлення прав вимоги.

Доказами, відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявник всупереч приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ПАТ Вектор Банк за договором факторингу від 23.08.2016 року та від ПАТ Вектор Банк до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія від 23.08.2016, а відтак не довів наявність підстав для заміни сторони її правонаступником.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви №40023 від 28.03.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони у справі №15/80/2011.

Керуючись ст.ст.234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви №40023 від 28.03.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про заміну сторони у справі №15/80/2011 відмовити.

Ухвала набрала законної сили 23.04.2018 відповідно до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Т.В. Косенко