ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

м. Черкаси справа № 925/11/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., при секретарі Дяченко Т.В. за участю представників: позивача не зявився, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДРЕВ-ГРАД" про стягнення 41891, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 41891,60 грн. заборгованості по договору №10.07 купівлі - продажу від 13.07.2017року з урахуванням пені.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки щодо поставки товару.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, своїх представників в судове засідання не направили. Відповідач відзиву суду не подавав.

Суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку ст.. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

13 липня 2017 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРЕВ-ГРАД" як Продавцем (далі - Відповідач) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ -'ОСОБА_1Б.К." як Покупцем, правонаступником якого є ТОВ "УБМ-ГРУП" (далі - Позивач) укладено договір купівлі-продажу № 10.07 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Договором, поставляти Позивачу (передавати у власність) обрізні пиломатеріали (сосна) (далі - ОСОБА_2), а Позивач зобов'язався приймати ОСОБА_2 та оплатити його вартість згідно умов Договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кількості, якість, характеристики, ціна, строки та місце постачання ОСОБА_2 узгоджується Сторонами Договору додатково, шляхом підписання відповідної Специфікації до Договору. Специфікація після підписання та скріплення печатками Сторін стає невід'ємною частиною Договору.

13 липня 2017 року між Відповідачем та Позивачем підписано Специфікацію № 1 до Договору. Згідно умов Специфікації № 1, Відповідач зобов'язався до 10 серпня 2017 року поставити Позивачу пиломатеріал хвойних порід (сосна) 120x120x2985/3985 мм обсягом (кількістю) 40 м, 89x89x3000/4000 мм обсягом (кількістю) 40 м , загальним обсягом (кількістю) 80 м.куб. на суму 301 600 (триста одна тисяча шістсот) гривень 00 коп., а Позивач зобов'язався провести оплату ОСОБА_2 на умовах 100 % передоплати відповідно до пункту 3.2. Договору. "

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що Позивач оплачує вартість ОСОБА_2 на умовах 100 % від суми зазначеної у відповідній Специфікації, протягом трьох банківських днів від дати отримання рахунку-фактури на ОСОБА_2.

21 липня 2017 року Позивачем на рахунок Відповідача перераховано 301 600 (триста одна тисяча шістсот) гривень 32 коп., за постачання ОСОБА_2 згідно Специфікації № 1 до Договору, що підтверджується платіжним дорученням від 21 липня 2017 року № 3913, про перерахування грошових коштів в сумі 301 600 (триста одна тисяча шістсот) гривень 32 коп.

Згідно видаткової накладної від 09 серпня 2017 року № РН-0000002 Відповідачем передано Позивачу ОСОБА_2 розміром 120x120x3985 мм в кількості 33,05 м3 та 120x120x3985 мм в кількості 3,09 м3 , загальною кількістю 36,14 м3, на загальну суму 136 247 (сто тридцять шість тисяч двісті сорок сім) гривень 94 коп., що підтверджується.

01 вересня 2017 року між Відповідачем та Позивачем підписано Специфікацію № 2 до Договору купівлі-продажу, згідно якої Відповідач зобов'язався до 15 вересня 2017 року поставити Позивачу пиломатеріал хвойних порід (сосна) в кількості 35,91 м3, на суму 138 540 (сто тридцять вісім тисяч п'ятсот сорок) гривень 00 коп.

Оскільки Позивачем було здійснено 21.07.2017 р. передоплату на підставі рахунку-фактури №СФ-0000002 від 10.07.2017 p., Відповідачем на підставі видаткової накладної від 13 вересня 2017 року №РН-1309УБК передано Позивачу, ОСОБА_2 розміром 89x89x4000 мм кількістю 31,46 м3 . 89x89x3000 мм кількістю 2.88 м3 та 89x89x2000 мм кількістю 1,57 м3 , загальною кількістю 35,91 м3. на загальну суму 138 540 (сто тридцять вісім тисяч п'ятсот сорок) гривень 78 коп.

З вищезазначеного вбачається, що Позивачем перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 301 600 (триста одна тисяча шістсот) гривень 32 коп., за постачання 80 м3 ОСОБА_2, а Відповідачем проведено часткову поставку ОСОБА_2 на загальну суму: 274 788 (двісті сімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) гривень 72 коп.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Частина 1 статті 665 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що Позивач має право при порушенні Відповідачем строків поставки ОСОБА_2, більше ніж 10 днів, в односторонньому порядку припинити дію Договору, вимагати від Відповідача повернення сплачених коштів.

Враховуючи, що Відповідачем допущено порушення умов Договору, не поставлено ОСОБА_2 на суму 26 811 (двадцять шість тисяч вісімсот одинадцять) гривень 60 коп., 28 листопада 2017 року Позивачем, засобами поштового зв'язку, на адресу Відповідача направлено лист від 27 листопада 2017 року № 377 про припинення дії договору від 13 липня 2017 року № 10.07, про відмову від ОСОБА_2, та повернення грошових коштів в сумі: 26 81 1 (двадцять шість тисяч вісімсот одинадцять) гривень 60 коп.

На дату подачі позовної заяви до суду Відповідач відповіді на лист від 28 листопада 2017 року № 377 не надав, грошових коштів Позивачу не повернув.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Оскільки між Позивачем та Відповідачем склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в сил) якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 1 1 цього Кодексу.

Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання тратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Оцінивши доводи позивача та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору № 10.07 від 13.07.2017. За своєю правовою природою цей договір є договором поставки. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином та сплатив відповідачу кошти у якості попередньої оплати за ОСОБА_2.

В свою чергу відповідач поставив позивачу товар лише частково. Вартість не поставленого товару становить 26811,60 грн.

Позивач , скористався своїм правом, визначеним приписами названого вище законодавста, та 27.11.2017 р. відмовився від договору та вимагав повернення коштів.

Відповідач вимогу позивача не виконав.

Отже, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про стягнення сплачених у якості попередньої оплати коштів в сумі 26811,60 грн. є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення пені, то суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 4.4. Договору передбачено, що за порушення умов Договору, щодо строків поставки ОСОБА_2. Позивач має право вимагати від Відповідача сплати пені у розмірі 0,1 % за кожен день прострочення, від вартості ОСОБА_2 узгодженого у відповідній Специфікації, розмір штрафних санкцій не повинен перевищувати 5 % від вартості ОСОБА_2 узгодженої у відповідній Специфікації.

Ст.ст. 546, 547, 548, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У своєму розрахунку пені позивач невірно визначив початок її нарахування 11.08.2017, оскільки в ході виконання договору сторони, підписанням специфікації №2 від 01 вересня 2017, визначили строк поставки товару 15.09.2017 р. Також позивач невірно визначив суму, на яку нараховується пеня, оскільки вартість простроченого зобовязання становить 26811,60 грн. а не 301600 грн.

Таким чином, виходячи з умов, укладеного сторонами договору, право на нарахування пені виникло у позивача на наступний день після прострочки поставки відповідачем товару, тобто 16.09.2017.

Оскільки позивач своїм листом від 27.11.2017 на адресу відповідача відмовився від договору та вимагав повернення коштів, то в цей же день і припинилось його право на нарахування пені.

Таким чином стягнення підлягає пеня, нарахована в період з 16.09.2017 по 27.11.2017 на суму 26811,60 грн. Згідно перерахунку, зробленого судом, до стягнення підлягає 1956,40 грн. пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Древ-Град», вул.. Гагаріна, 83, с. Чорнявка, Черкаський район, Черкаська область, 19646, код 35846703, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-Груп», вул.. Лебединська 2-А, м. Київ, 04209, код 39907319, 26811,60 грн. боргу, 1956,40 грн. пені, 1600 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.04.2018р.

СУДДЯ К.І.Довгань