ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018

Справа № 910/1306/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Собин”

до Державного публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг”

про стягнення 100 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Собин” (далі – ТОВ “Собин”, позивач) з позовом до Державного публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” (далі - ДПАТ “НАК “Украгролізинг”, відповідач) про стягнення 100 000, 00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків сплати вартості наданих послуг за договором відповідального зберігання № 10-13-1093/551 від 24.10.2013 р., у зв'язку із чим у ДПАТ “НАК “Украгролізинг” утворилась заборгованість за період з жовтня 2017 р. по січень 2018 р. у сумі 100 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.02.2018 р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідач у строк, визначений судом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених позовних вимог суду невідома. Водночас, представником відповідача були подані заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Прокуратури Київської області. Вказані заяви були розглянуті судом та у їх задоволенні було відмовлено ухвалами господарського суду міста Києва від 26.02.2018 р. та від 27.02.2018 р. з підстав, зазначених у цих ухвалах.

Отже, розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Собин” (зберігач) та Державним публічним акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” (поклажодавець) був укладений договір відповідального зберігання № 10-13-1093/551.

Згідно з умовами договору зберігання за актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання речові докази у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013 р. у кількості, визначеному у додатках до договору “Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання”. Майно буде знаходитися на зберіганні за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, буд. 38. Майно, яке передається на зберігання, постановою слідчого СУ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів міста Києва від 14.08.2013 р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000149 від 03.04.2013 р. (розділ 1).

Відповідно до п. 3.1 поклажодавець зобов'язаний передати зберігачеві майно на зберігання не пізіше, ніж через 10 календарних днів після підписання цього договору, а також забрати у зберігача майно до закінчення строку дії договору. Сплачувати зберігачу послуги за договором із розрахунку 15 000,00 грн. за 1 місяць.

Договір зберігання набуває чинності з дати підписання акту передачі-приймання майна і діє до 31.12.2013 р. (п. 6.1).

У подальшому між сторонами були укладені додаткові договори до договору зберігання, зокрема, відповідно до додаткового договору № 5/666 від 31.12.2014 р. сторони продовжили строк дії договору зберігання до 31.06.2015 р. та збільшили вартість послуг зберігання до 25 000,00 грн. за один місяць.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору № 10-13-1093/551 від 24.10.2013 р. прийняв від відповідача на зберігання майно згідно з переліком, зазначеним у додатку № 1 договору, та, як наслідок, - у ДПАТ “НАК “Украгролізинг” виник обов'язок оплачувати вартість послуг за зберігання цього майна.

Також судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати послуг виконував неналежним чином, у зв'язку із чим ТОВ “Собин” неодноразово звертався до суду з позовами про стягнення з відповідача заборгованості за договором зберігання.

Так, рішенням господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі № 910/25267/15, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 та Вищого господарського суду України від 15.03.2016 р., позов ТОВ “Собин” про стягнення заборгованості у сумі 75 000,00 грн. був задоволений, стягнуто з ДПАТ “НАК “Украгролізинг” суму вказаної заборгованості за період зберігання майна з серпня по жовтень 2015 р.;

- рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі № 910/3018/16, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 та Вищого господарського суду України від 18.10.2016, позов ТОВ “Собин” про стягнення заборгованості у сумі 175 000,00 грн. був задоволений, стягнуто з ДПАТ “НАК “Украгролізинг” суму вказаної заборгованості за період зберігання майна з листопада 2015 року по травень 2016 року включно;

- рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі № 910/18870/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017, позов ТОВ “Собин” про стягнення заборгованості у сумі 175 000,00 грн. був задоволений, стягнуто з ДПАТ “НАК “Украгролізинг” суму вказаної заборгованості за період зберігання майна з червня по грудень 2016 року включно. Цим же рішенням були стягнуті витрати на послуги адвоката у сумі 6 500,00 грн. та 2 625,00 грн. судового збору;

- рішенням господарського суду міста Києва від 20.03.2017 у справі № 910/2864/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017, позов ТОВ “Собин” про стягнення заборгованості у сумі 50 000,00 грн. був задоволений, стягнуто з ДПАТ “НАК “Украгролізинг” суму вказаної заборгованості за період зберігання майна з січня по лютий 2017 року включно. Цим же рішенням були стягнуті витрати на послуги адвоката у сумі 3 200,00 грн. та 1 600,00 грн. судового збору;

- рішенням господарського суду міста Києва від 25.07.2017 р. у справі № 910/7607/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2017, позов ТОВ “Собин” про стягнення заборгованості у сумі 100 000,00 грн. був задоволений, стягнуто з ДПАТ “НАК “Украгролізинг” суму вказаної заборгованості за період зберігання майна з березня по червень 2017 включно. Цим же рішенням були стягнуті витрати на послуги адвоката у сумі 4 000,00 грн. та 1 600,00 грн. судового збору;

- рішенням господарського суду міста Києва від 17.10.2017 р. у справі № 910/15281/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 р., позов ТОВ “Собин” про стягнення заборгованості у сумі 50 000,00 грн. був задоволений, стягнуто з ДПАТ “НАК “Украгролізинг” суму вказаної заборгованості за період зберігання майна з липня по вересень 2017 включно. Цим же рішенням були стягнуті витрати на послуги адвоката у сумі 4 500,00 грн. та 1 600,00 грн. судового збору.

На час розгляду даної справи судом встановлено, що майно, яке знаходиться у позивача на зберіганні, після закінчення строку дії договору № 10-13-1093/551 від 24.10.2013 р. (31.06.2015 р.) відповідач не забрав та не сплатив стягнуту з нього вказаними судовими рішеннями заборгованість за послуги зберігання, що стало підставою для звернення ТОВ “Собин” з позовом до відповідача у даній справі про стягнення заборгованості за фактично надані послуги зі зберігання майна за наступний період – з жовтня 2017 р. по січень 2018 р. у сумі 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ст. ст. 938, 946 ЦК України).

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

З матеіралів справи вбачається, що за умовами договору зберігання (з урахуванням змін, внесених додатковим договором № 5/666 від 31.12.2014 р.) строк дії договору встановлений до 31.06.2015 р., при цьому відповідач, як поклажодавець, зобов'язаний забрати у позивача, як зберігача, майно до закінчення строку дії цього договору (п. 3.1.2 договору). Повернення майна поклажодавцю здійснюється за актом приймання-передачі (п. 2.1.6 договору).

Відповідно до ч. 3 ст. 946 Цивільного кодексу України у разі, якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов'язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Отже, відповідач (поклажодавець) зобов'язаний оплатити надані позивачем (зберігачем) послуги за весь час зберігання майна, навіть після завершення дії договору, якщо поклажодавець таке майно не забрав. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про отримання відповідачем майна за актом приймання-передачі.

Таким чином, оскільки докази отримання відповідачем майна, яке знаходиться на зберіганні у позивача, та належної оплати за його фактичне зберігання за період з жовтня 2017 р. по січень 2018 р. у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 100 000,00 грн. за вказаний період є обгрунтованими, а тому позов ТОВ “Собин” підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762, 00 грн., сплачені платіжним дорученням № 41 від 01.02.2018 р., у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Собин” до Державного публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” про стягнення 100 000, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-А, ідентифікаційний код 30401456) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Собин” (08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, буд. 38, ідентифікаційний код 36298149) заборгованість у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя                                                                                 Головіна К.І.