РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2018Справа № 910/21352/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо"

до Міністерства оборони України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Публічне акціонерне товариство "Айбокс Банк"

про внесення змін до договору

Суддя Усатенко І.В.

секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники учасників сторін:

від позивача Литвин В.В.

від відповідача Кривошей Д.А.

від третьої особи Ткачук О.В.

В судовому засіданні 16.04.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Тусмо" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору №286/17/64 від 27.04.2017.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на неможливість виконання договірних зобов'язань у визначений договором строк, у зв'язку з відсутністю необхідної для виготовлення продукції тканини належної якості. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору щодо строків виконання зобов'язань з поставки товару.

Ухвалою суду від 04.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21352/17, розгляд останньої призначено на 17.01.2018.

12.01.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками. Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що договір укладено відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони". Відповідач вважає, що позивач, ініціюючи внесення змін до договору в частині продовження строків постачання до 11.08.2017, намагається уникнути сплати штрафних санкцій (пені, штрафу) за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань та втрати суми банківської гарантії. Крім того, підписуючи договір позивачу було відомо, що кінцеву дату постачання товару, будь-яких зауважень (письмових пропозицій) щодо кінцевої дати постачання товару у позивача не було, тобто позивач погодив всі істотні умови договору без будь-яких нарікань. Також відсутні підстави для зміни умов Договору, оскільки не наявні одночасно такі умови: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Судове засідання 17.01.2018 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 19.02.2018.

Ухвалою суду від 19.02.2018 підготовче судове засідання відкладено на 26.03.2018 та залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Айбокс Банк".

05.03.2018 від третьої особи надійшли пояснення, в яких позовні вимоги визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволеню.

Ухвалою суду від 26.03.2018 за спільною заявою учасників сторін судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.03.2018.

В судовому засіданні 26.03.2018 оголошено перерву до 16.04.2018.

В судовому засіданні 16.04.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Повідомив суд, що датою останньої поставки товару за спірним договором було 29.09.2017. Тобто станом на 29.09.2017 зобов'язання з поставки товару позивачем виконані. Позивач зазначив, що строк виконання поставки щодо якого він просить внести зміни до договору, ним визначені виходячи з 82 днів прострочення поставки тканини для виготовлення товару.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

27.04.2017 між Міністерством оборони України (замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Тусмо" (постачальник) було укладено договір №286/3/17/64 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), за умовами якого постачальник зобов'язується у 2017 році поставити замовнику індивідуальне обмундирування (3581) (лот1. Військова уніформа 35811300-5 (костюм літній польовий з тканини, тип 4, клас 7) далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі (пункт 1.1 договору).

Відповідно до змісту п. 1.2 договору від 27.04.2017 строк поставки 5000 штук товару сторонами був визначений до 30.05.2017 (включно) та строк поставки 10000 штук товару був визначений до 30.06.2017 включно.

Додатковою угодою № 1 від 19.07.2017 до договору було змінено строк поставки 10000 штук товару до 25.07.2017 (включно).

Вказані зміни щодо строк поставки частини товару були внесені в договір в зв'язку з наданням Торгово-промисловою палатою України висновку від 22.06.2017 № 2032/2/21-10.4 щодо унеможливлення виконання зобов'язань за договором № 286/3/17/64 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби від 27.04.2017, спричиненого істотною зміною обставин, яку сторони не могли передбачити. У даному висновку зазначено, що процес виготовлення 10000 комплектів становить 60 днів, а тому строк постачання даної частини товару має бути продовжений не менше ніж до 25.07.2017 (60 днів з 31.05.2017 по 25.07.2017).

Згідно п. 1.3 договору постачальник самостійно закуповує сировину, матеріали та комплектуючі вироби для виготовлення товару.

Відповідно до п. 3.7, 6.1- 6.3 договору приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), повинен бути складений представником Замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється Замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою. Товар постачається на умовах DDP - склад Замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно- розвантажувальних робіт і вберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо. Строк поставки товару буде визначений в специфікації Договору ( п.1.2.). Місцем поставки товару є об'єднані центри забезпечення Тилу Збройних Сил України (далі - одержувачі Замовника) згідно з рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невід'ємною частиною Договору, з обов'язковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів Замовника та черговості відвантажень. Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою Замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених Договором. Поставку товару одержувачам Замовника Постачальник зобов'язаний провести з обов'язковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, сортності виробів, черговості поставок у кожній окремо відвантаженій партії. Поставка товару здійснюється транспортом Постачальника. Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем Замовника, несе Постачальник. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем Замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній Постачальника.

Пунктами 4.1, 5.1, 5.2 договору ціна цього Договору становить: 12 134 700,00 грн, у тому числі ПДВ 2022450,00 грн. (за загальним фондом). Розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером Постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі). До рахунку-фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару, па якому повинен бути оригінал підпису одержувача Замовника, засвідчений мастичною печаткою, який підтверджує одержані товару; видаткова накладна постачальника; повідомлення-підтвердження.

Пунктом 9.5 договору передбачено, що продовження строку (терміну) виконання зобов'язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов'язків за договором у разі, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору він може бути змінений або розірваний за згодою сторін.

Доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх зобов'язань за договором є відповідний документ виданий Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами (п. 9.6 договору).

Згідно з п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Додатковою угодою № 3 від 08.11.2017 сторони продовжили строк дії договору до 31.03.2018 включно.

Пунктом 12.5 договору встановлено, що зміни і доповнення до договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод, які будуть додаватися до тексту договору як невід'ємні його частини.

Згідно акту приймального контролю (якості) № 1 від 30.05.2017 позивач передав, а відповідач прийняв товар у кількості 5000 штук за договором № 286/3/17/64 від 27.04.2017. Тобто частина товару, строк поставки якої згідно договору був передбачений до 30.05.2017 включно була передана покупцю своєчасно, в повному обсязі та прийнята по якості без зауважень. Вказана обставина також підтверджується видатковою накладною № 98 від 30.05.2017.

В обґрунтування своїх позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тусмо" посилається на неможливість виконання зобов'язань за договором в частині поставки товару у кількості 10000 штук у строк до 25.07.2017 (включно), у зв'язку із порушенням строків проведення процедури закупівлі, а тому, на думку останнього, він має право на внесення змін в договір в частині продовження строку виконання зобов'язання.

Особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Отже, приписи вищезазначених законів встановлюють особливості, процедури, строки та інші умови, додержання яких є необхідністю для укладання договорів за державним замовленням. Тобто, встановлюють всі обставини та дії, які передують укладанню зазначених вище договорів.

Пунктом 20 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, згідно з п. 5 ст. 1 "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закон України "Про публічні закупівлі" для організації та проведення процедур закупівель замовник утворює тендерний комітет (комітети) або визначає уповноважену особу (осіб).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" відбір учасників для проведення переговорної процедури закупівлі (далі - відбір) - процес визначення учасника переговорів шляхом проведення електронного аукціону.

Частиною 5 статті 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" визначено, що одночасно з розміщенням оголошення про проведення відбору замовник також оприлюднює проект договору про закупівлю.

З матеріалів справи вбачається, що оголошення про здійснення переговорної процедури закупівлі індивідуальне обмундирування (3581) (лот1. Військова уніформа 35811300-5 (костюм літній польовий з тканини, тип 4, клас 7) було опубліковано 31.03.2017 на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівлі (www.prozorro.gov.ua та zakupki.prom.ua).

В опублікованій інформації було зазначено кількість товару - 15000 штук, з яких 5000 шт. період поставки по 30.05.2017, 10000 шт. період поставки по 30.06.2017.

Подача пропозицій відбувається з 31 березня по 10 квітня 2017 року.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції. У разі якщо надання забезпечення тендерної пропозиції вимагається замовником, в тендерній документації повинні бути зазначені умови його надання, зокрема вид, розмір, строк дії та застереження щодо випадків, коли забезпечення тендерної пропозиції не повертається учаснику. У такому разі учасник під час подання тендерної пропозиції одночасно надає забезпечення тендерної пропозиції. Розмір забезпечення тендерної пропозиції у грошовому виразі не може перевищувати 0,5 відсотка очікуваної вартості закупівлі у разі проведення торгів на закупівлю робіт та 3 відсотки - у разі проведення торгів на закупівлю товарів чи послуг на умовах, визначених тендерною документацією.

Так, відповідно до вимог ст.24 Закону України "Про публічні закупівлі" та оголошення про проведення закупівлі, цінова пропозиція учасників мала бути забезпечена безумовною безвідкличною банківською гарантією у розмірі 365013,00 грн.

Цінова пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" 10.04.2017, була забезпечена відповідною банківською гарантією № 21-0417/TYSZt, яка міститься в матеріалах справи.

Отже з матеріалів справи вбачається, що позивач подав свою пропозицію в останній день, визначений в умовах про закупівлю по даному лоту - 10.04.2017.

Частиною 19 статті 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" визначено, що замовник у строк, що становить не більше трьох робочих днів з дня завершення аукціону, розглядає цінові пропозиції та інші документи учасників відбору та визначає учасником переговорів такого учасника відбору, який запропонував найнижчу ціну / приведену ціну з урахуванням підстав відхилення, визначених статтею 4 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" рішення про запрошення учасника на переговори приймається тендерним комітетом або уповноваженою особою (особами) за результатами відбору, про що повідомляється учасник. Переговори призначаються не раніше ніж на наступний робочий день після прийняття такого рішення.

Тобто переговори призначають не раніше ніж на наступний день після прийняття тендерним комітетом відповідного рішення, тобто не обов'язково через один день. Вказане спростовує доводи позивача про порушення строків призначення переговорів, в зв'язку з їх призначенням через два дні, а не через один день.

Рішенням Тендерного комітету Міністерства оборони України, оформленого протоколом № 75/158/2 від 12.04.2017 було визначено у часником переговорів ТОВ "Тусмо" та призначено проведення переговорів на 09-30 год. 14.04.2017.

Тобто переговори були призначені на 14.04.2017 без порушення строків, встановлених законом.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" після проведення переговорів складається протокол.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) замовник приймає рішення про намір укласти договір. Повідомлення про намір укласти договір обов'язково безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу протягом одного дня після прийняття рішення.

Згідно витягу з протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про намір укласти договір за переговорною процедурою закупівлі індивідуальне обмундирування (3581) (Костюм літні польовий з тканини тип 4, клас 7) № 75/158/4 від 20.04.2017 вирішено прийняти пропозицію ТОВ "Тусмо" за лотом 1 щодо закупівлі індивідуального обмундирування (3581) (Костюм літні польовий з тканини тип 4, клас 7) чотири лоти за переговорною процедурою та визначити ТОВ "Тусмо" переможцем переговорної процедури і укласти з ним договір щодо закупівлі 15000 штук військової уніформи 35811300-5 на загальну вартість товару 12134700,00 грн в установлені замовником строки (до 30.05.2017 та до 30.06.2017). Оприлюднити на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір з ТОВ "Тусмо" та у строк не раніше ніж через 4 робочі дні та не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про намір укласти відповідний договір.

Як зазначено позивачем рішення про визначення переможця та намір укласти з ним договір оприлюднено 20.04.2017. Проте порушення одноденного строку на його оприлюднення не було допущено, оскільки саме рішення датовано 20.04.2017, що підтверджує витяг з протоколу № 75/158/4 від 20.04.2017. Вказані обставини спростовують доводи позивача про порушення строків оприлюднення, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через чотири робочі дні та не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Договір між сторонами був підписаний 27.04.2017, тобто в межах визначених законом 10 денного строку.

Отже матеріалами справи спростовано доводи позивача, що відповідачем було порушено строки проведення тендеру та укладення за його результатами договору.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач просить продовжити строк виконання своїх зобов'язань з поставки товару не на 6 днів, які на думку позивача він втратив внаслідок об'єктивних обставин (порушення відповідача), а на кілька місяців. Також, суд звертає увагу, що додатковою угодою № 1 від 19.07.2017 сторони уже продовжили строк поставки з 30.06.2017 до 25.07.2017, тобто на 25 днів.

Щодо тверджень позивача про відсутність необхідної сировини для виготовлення товару, що є об'єктивною причиною для продовження строків, шляхом внесення відповідних змін до договору, суд зазначає наступне.

Статтею 627 цього Кодексу визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами статті 652 цього Кодексу унормовано, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивач, підписуючи договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/17/64 від 27.04.2017 та додаткову угоди № 1 від 19.07.2017 до нього, усвідомлював, що кінцевою датою поставки товару є 25.07.2017 (включно), а отже повинен був розумно оцінити вказану обставину.

Матеріали справи не містять зауважень, письмових пропозицій тощо, щодо кінцевої дати постачання товару, тобто позивач, підписавши спірний договір поставки, погодив всі істотні умови договору.

Крім цього, як зазначено вище, істотною буде вважатися лише та зміна обставин, за якої сторони, якщо б могли її передбачити, не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У даному випадку, позивач, враховуючи дату укладення договору, знав про кінцевий термін виконання свого зобов'язання, та підписав договір, тобто погодився із терміном поставки товару - до 25.07.2017 (включно).

21.04.2017 позивач звернувся до ПАТ "Черкаський шовковий комбінат" з листом № 186 з проханням поставити у строк до кінця квітня 2017 необхідну для виготовлення костюмів літніх польових тканину. Як відповідь на вказане звернення позивачу надійшов лист від 24.04.2017 № 767, в якому зазначено про неможливість поставки тканини у визначений строк. ПАТ "Черкаський шовковий комбінат" зазначив, що бязь гладко пофарбовану зможе поставити до кінця квітня 2017 року, а тканину типу 4 класу 7 поставить після першої половини липня 2017 року.

25.04.2017 позивач звернувся до ТОВ "ТД "Богуславський текстиль" з листом № 190 з проханням поставити тканину типу 4 класу 7 у строк до кінця квітня 2017 року. На вказане звернення отримано відповідь від 27.04.2017 № 54/1, в якому зазначено про можливість виконати замовлення у строк до 20.07.2017.

Тобто, уже на дату підписання договору позивачу було достеменно відомо, що він не в змозі виконати умови договору щодо строків поставки товару, в зв'язку з відсутністю необхідної сировини. Проте позивачем без будь-яких застережень підписано договір № 286/3/17/64 від 27.04.2017. Крім того, строк поставки другої партії товару був змінений шляхом підписання додаткової угоди № 1 від 19.07.2017, однак, позивачем не вказано про обставини щодо відсутності необхідної сировини, які можуть спричинити затримку поставки товару.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Пунктом 9.5 договору сторони при підписанні договору погодили, що продовження строку (терміну) виконання зобов'язання (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе лише у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов'язків за Договором у разі, якщо вони змінились на стільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору він може бути змінений або розірваний за згодою сторін.

Так, за змістом пункту 9.6 договору сторони погодили, що доказом істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання свої обов'язків за договором є відповідний документ виданий Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Позивачем до надано Висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати про виникнення і існування документально підтверджених об'єктивних обставин від 09.11.2017 №ЧК-835, в якому зазначено про унеможливлення виконання зобов'язань, передбачених умовами договору, спричинене виникненням документально підтверджених обставин, які зумовлюють об'єктивну необхідність продовжити передбачений договором строк виконання зобов'язань щодо передання товару, зокрема: відсутність необхідної сировини в період з 27.04.2017 по 17.07.2017, що призвело до зменшення строку поставки на 82 дні. Документально підтверджені об'єктивні обставини, що спричинили продовження строку виконання зобов'язань щодо передання товару мають об'єктивний невідворотний характер, який у даних умовах не залежить від волі, бажань і дій ТОВ "Тусмо" і свідчить про прямий причинно-наслідковий зв'язок з фактом унеможливлення виконання зобов'язань за договором про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби № 286/3/17*64 від 27.04.2017, укладеного між МО України та ТОВ "Тусмо", у термін до 25.07.2017 щодо поставки у строк до 25.07.2017 другої партії (10000 шт.) товару. Вказані обставини надають право позивачу вимагати зміни строків поставки товару в позасудовому та судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, строком виконання позивачем своїх зобов'язань за договором є 25.07.2017 (включно). Проте, позивач звернувся до Чернігівської регіональної торгово-промислова палати з запитом лише 27.10.2017, тобто після настання строку виконання зобов'язань за договором та після виконання договору в натурі.

Вказаний висновок було видано також після спливу кінцевої дати постачання товару.

При цьому, саме після того як минув кінцевий термін постачання товару за договором, зазначений висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати разом із пропозицією про внесення змін до договору були направлені позивачем на адресу відповідача (лист від 10.11.2017 № 571), тобто більш як через 3 місяці після спливу кінцевої дати виконання зобов'язань з поставки товару.

Відповідно, із даним позовом позивач звернувся до суду також після спливу строку виконання свого зобов'язання з поставки.

Крім того, позивачем не надано доказів, які підтверджують, що протягом строку постачання за договором, були об'єктивні обставини, що спричинили необхідність продовження такого строку поставки, в тому числи обставини непереборної сили.

Як унормовано частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому,зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Разом з тим, оцінюючи обставини справи суд враховує, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи спірний договір з строком поставки до 25.07.2017, позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов'язання з поставки товару та відповідно об'єктивно оцінити можливість виконання такого зобов'язання у вказаний строк.

Слід зазначити, що суд розглянув висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №ЧК-835 від 09.11.2017, як належний та допустимий доказ з урахуванням приписів п.4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та умов договору та дійшла висновку, що зазначений висновок не є підставою для внесення змін до договору. Також, слід зазначити, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений за рішенням суду.

Позивач в момент укладання договору усвідомлював об'єктивні обставини неможливості виконання останнім зобов'язань в строк, передбачений договором. Тобто, обставини, на підставі, яких позивач просить внести зміни до договору, а саме продовження строку поставки, існували і на момент підписання договору.

Також суд відзначає, що у висновку Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №ЧК-835 від 09.11.2017 зазначено про існування обставин, що унеможливлюють виконання поставки у визначені договором строки протягом 82 днів, в період з 27.04.2017 по 17.07.2017. Отже визначаючи строк виконання зобов'язань поставки, позивач мав виходити з дати припинення існування вказаних у висновку обставин (17.07.2017), а не з дати граничного строку поставки, визначеного у договорі (25.07.2017).

Слід також зауважити, що Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» (від 2 грудня 1997 року N 671/97-ВР із змінами та доповненями) визначено права та обов'язки торгово-промислових палат: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв'язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців; надавати за дорученням українських та іноземних юридичних і фізичних осіб послуги, пов'язані із захистом їх прав та інтересів, відповідно до законодавства України та міжнародних договорів України; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; здійснювати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Відповідно до ст.14-1 Закону Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Діючим законодавством не передбачено право ТПП надавати висновки про виникнення і існування документально підтверджених обставин, які є підставою для внесення змін до Договору. У висновку ТПП оцінюються умови договору та діючого законодавства України тощо, міститься оцінка доказів, достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими .

Відповідно до ст.108 -109 ГПК України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону, аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі.

Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов'язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Таким чином зазначений висновок ТПП не є обов'язковим для застосування на всій території України та не є належним та допустимим доказом існування істотної зміни обставин, що є підставою для внесення відповідних змін до договору. ТПП перебрано на себе повноваження суду щодо оцінки доказів та встановлення обставин, передбачених ст. 651, 652 ГПК України. В зв'язку з цим, суд приймає рішення виключно на наданій судом правовій оцінці обставин, що є предметом доказування у даній справі.

Дослідивши обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" про внесення змін до договору № 286/3/17/64 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 27.04.2017, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тусмо" шляхом внесення зміни щодо продовження строку поставки частини товару до 15.10.2017 (включно)" не є законними, обґрунтованими та доведеними, а тому задоволенню не підлягають.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України у зв'язку із відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо" до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Айбокс Банк" про внесення змін до договору №286/17/64 від 27.04.2017 відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 23.04.2018

Суддя І.В. Усатенко