УХВАЛА

20 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/12031/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Мартюк А.І., Алданової С.О., Зубець Л.П. від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва суддя: Плотницька Н.Б. від 21.09.2017 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" про визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" звернулось з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2017.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Касаційна скарга не відповідала вимогам статей 288 та 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) у зв'язку з чим ухвалою Касаційного господарського суду від 12.03.2018 було залишено касаційну скаргу без руху та надано строк до 12.04.2018 для усунення недоліків, а саме, скаржнику потрібно було надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням поважних підстав для поновлення строку та належні докази сплати судового збору у розмірі 3 200, 00 грн, на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

12.04.2018 від скаржника до Суду надійшло клопотання, у якому він виклав підстави поновлення пропуску строку на касаційне оскарження та надав до Суду оригінали платіжних документів про сплату судового збору.

Ознайомившись з наданими оригіналами платіжних документів, Верховний Суд приходить до висновку про те, що відповідні документи не є доказами сплати судового збору у повному розмірі та порядку визначеному законодавством, з огляду на наступне.

Скаржником надано оригінал квитанції №ПН18022 від 12.04.2018 на суму 1 280, 00 грн, судового збору сплаченого на реквізити Верховного Суду, які були наведені в ухвалі Касаційного господарського суду від 12.03.2018. Також, скаржником надано оригінал квитанції №3367802 від 13.11.2017 на суму 1 920, 00 грн, судового збору сплаченого на реквізити Вищого господарського суду України, а не Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Необхідними реквізитами ідентифікації касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.

Квитанція №3367802 від 13.11.2017 на суму 1 920, 00 грн, з призначенням платежу "Судовий збір, за подання касаційної скарги. Платник: Філії "СВРЗ" ПАТ "Українська залізниц" ч/з ОСОБА_4;", який має допис "на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №910/12030/17", не може бути доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі №910/12031/17.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За квитанцією №3367802 від 13.11.2017 на суму 1 920, 00 грн, Судом не виявлено, що відповідна сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Таким чином, скаржник сплатив судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду лише у розмірі 1 280, 00 грн, тобто не у повному обсязі.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 та внесені зміни до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України у редакції, чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

У зв'язку з наведеним, протягом встановленого Судом строку, скаржник усунув недоліки поданої ним касаційної скарги не в повному обсязі, що є підставою для її повернення як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми

Відповідно до частини 5 статті 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтею 234, частиною 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2017 не приймати до розгляду та повернути.

3. Додані до касаційної скарги документи повернути скаржнику ( в тому числі оригінали квитанцій №ПН18022 від 12.04.2018 на суму 1 280, 00 грн та №3367802 від 13.11.2017 на суму 1 920, 00 грн).

4. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2017 залишити у суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.Краснов

Судді Г.Мачульський

І.Кушнір