ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Справа № 915/1205/17

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №8584 від 18.12.2017 року,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 (),

в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), 54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 ()

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 (),

про: стягнення заборгованості в сумі 78450,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон про стягнення заборгованості в сумі 78450,95 грн., з яких:

- 4160,97 грн. заборгованість з адміністративного збору,

- 379,95 грн. 3% річних, нараховані у звязку з простроченням сплати адміністративного збору,

- 3767,74 грн. втрати від інфляції, нараховані у звязку з простроченням сплати адміністративного збору,

- 35666,40 грн. заборгованість з корабельного збору,

- 3214,50 грн. - 3% річних, нараховані у звязку з простроченням сплати корабельного збору,

- 31261,39 грн. - втрати від інфляції, нараховані у звязку з простроченням сплати корабельного збору.

Ухвалою суду від 15.11.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.11.2017 року.

Ухвалою суду від 24.11.2017 року розгляд справи відкладено на 20.12.2017 року.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, 20.12.2017 року судом прийнято рішення про повернення до стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 10.01.2018 року.

10.01.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.02.2018 року.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року строк підготовчого провадження продовжено до 20.03.2018 року, підготовче засідання відкладено на 01.03.2018 року.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року підготовче засідання відкладено на 16.03.2018 року.

16.03.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.04.2018 року.

11.04.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 16.04.2018 року.

16.04.2018 року відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

16.04.2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншому процесі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Оскільки підготовче провадження у справі закрито 16.03.2018 року, днем початку розгляду справи по суті є 17.03.2018 року.

Суд не має можливості відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки 16.04.2018 року закінчується тридцятиденний строк, протягом якого суд має розглянути справу.

16.04.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідач при експорті зернових культур навантажує великотоннажні судна на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту, який розташований в районі банки Трутаєва, біля м. Очаків та входить до меж акваторії Миколаївського морського порту визначених постановою Кабінету Міністрів України Про межі акваторії морського порту ОСОБА_2 № 934 від 22.10.2008 року.

Для виконання вантажних операцій по дозавантаженню великотоннажного судна на зовнішньому рейді суднами відповідача (буксирами, баржами, крановим судном) з 21.11.2014 року по 30.11.2014 було здійснено 30 заходжень (вхід та вихід) на зовнішній рейд порту.

Вказане позивач підтверджує документами, а саме:

- довідками, які підписані представниками позивача та Інспекцією державного портового нагляду;

- загальними деклараціями;

- здавальними актами на відвантаження;

- коносаментами.

Таким чином, позивач стверджує, що у звязку із заходженням суден відповідача на зовнішній рейд для здійснення вантажних операцій, у нього (відповідача) виникло зобов'язання по сплаті портових зборів, а саме корабельного, адміністративного та санітарного.

Як на правову підставу своїх вимог позивач послався на приписи:

- ст.85 Кодексу торговельного мореплавства України, згідно положень якої будь-яке судно під час перебування в морському порту зобовязане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі ті, що зокрема стосуються портових зборів;

- на приписи ст. 22 Закону України Про моськи порти України, згідно яких у морському порту справляються портові збори такі як корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний;

- на Порядок справляння та розміри ставок портових зборів, який затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316;

- на п. 37 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України про те, що портовий адміністративний збір належить до доходів загального фонду Державного бюджету України;

- на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України щодо обовязку боржника у разі прострочення виконання грошового зобовязання сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

- на приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України за якими зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суму портових зборів було включено позивачем до рахунку від 30.11.2014 року за №62091512, які відповідач отримав факсом та поштою.

Так, розмір оплати адміністративного збору за заходження суден відповідача на зовнішній рейд порту за розрахунками позивача становить 5127, 69 грн. з ПДВ.

За вхід суден в акваторію морського порту (на зовнішній рейд) і вихід з неї корабельний збір позивач обрахував у розмірі 39622, 54 грн.

Санітарний збір в розмірі 373,32 відповідачем було сплачено, а адміністративний та корабельний збір залишився не сплаченим. Відповідачем 25.03.2015 року було здійснено часткову оплату рахунку на суму 5296, 18 грн. у зв'язку із чим борг з адміністративного збору на дату пред'явлення позову становить - 4160,97 грн., а з корабельного - 35666,40 грн.

У звязку з простроченням оплати адміністративного портового збору позивачем нараховані втрати від інфляції з грудня 2014 року по жовтень 2017 року в розмірі 3767,74 грн., 3 % річних в розмірі 379,95 грн., а по корабельного збору втрати від інфляції в розмірі 31261,39 грн., 3% річних в розмірі 3214,50 грн.

Розрахунки боргу та нарахованих втрат від інфляції та 3% річних позивач навів у таблицях (т. 1 а.с. 19-20).

Позивач просить стягнути грошові кошти з відповідача в розмірі 78450,95 грн. та суму судового збору в розмірі 1600 грн.

Відповідач надав відзив на позов (т.2 а.с. 1-106), у якому зазначив, що заперечує позов частково. Вказав, що ним було сплачено портові збори ще у 2015 році. Послався на ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. По всім суднам, що здійснювали перевезення з терміналів відповідача до зовнішнього рейду порту ОСОБА_2 і зворотнє повернення судна в баласті до терміналу відповідача було сплачено 1 ставку корабельного збору за вхід в акваторію порту, 1 ставку корабельного збору за вихід з акваторії порту, 1 ставку адміністративного збору за заходження в порт.

Позивачем було надано відповідь на відзив (т. 2 а.с. 120-133).

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив позивача (т. 3 а.с. 134-195).

Розглянувши справу суд встановив наступне.

18.11.2014 року ТОВ СП Нібулон звернулось до Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів (адміністрація Миколаївського морського порту) з листом №13422/3-14/33 від 18.11.2014 року, в якому просило надати якірну стоянку на зовнішньому рейді морського порту ОСОБА_2 для завантаження судна GENERAL GUISAN ячменем в приблизному обсязі 58000 т. із залученням власних плавзасобів (т.1 а.с. 23).

Для проведення та виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) відповідачем було застосовано кранове судно ОСОБА_2, буксири "Баштанський", Лідіївський, Нібулон-5, «Нібулон-4, «Нібулон-3», «Нібулон-1» баржі NBL-006, NBL-021, NBL-011, NBL- 007, NBL-002, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009.

На підтвердження вказаних обставин позивачем, зокрема були надані суду:

- заяви на завантаження судна GENERAL GUISAN на зовнішньому рейді силами суден відповідача (т.1, а.с. 21-23),

- коносаменти на перевезення вантажу баржами відповідача (т. 1 а.с. 24-38),

- доручення на відвантаження експортних вантажів (т.1 а.с.39-53),

- загальна декларація про прихід судна GENERAL GUISAN в баласті 21.11.2014 року (т.1 а.с. 55),

- здавальні акти за дорученнями (т.1 а.с. 117-131),

- загальна декларація про вихід судна GENERAL GUISAN з вантажем 01.12.2014 року (т.1 а.с. 132),

- акт наданих послуг 59771512 від 30.11.2014 року за використання зовнішнього рейду судном GENERAL GUISAN (т.1 а.с. 140),

- акт наданих послуг 62091512 від 30.11.2014 року за використання зовнішнього рейду суднами ОСОБА_2, буксири "Баштанський", Лідіївський, Нібулон-5, «Нібулон-4, «Нібулон-3», «Нібулон-1» баржі NBL-006, NBL-021, NBL-011, NBL- 007, NBL-002, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009 при завантаженні судна GENERAL GUISAN (т. 3 а.с. 34),

- договір №7-С від 04.10.2010 року із додатковими угодами,

- обмірні свідоцтва суден відповідача.

Відповідач підписав акт наданих послуг (виконаних робіт) від 30.11.2014 року №62091512 із зауваженнями, які полягали у тому, що сума з адміністративного збору становить 966,72 грн., сума з корабельного збору становить 3956,14 грн., а разом із санітарним збором 5770,31 грн.

В подальшому позивач виставив відповідачу рахунок №62091512 від 30.11.2014 року (т.1. а.с. 141) на загальну суму 45597,68 грн., з яких 5127,69 грн. адміністративного збору, 39622,54 корабельного збору та 847,45 грн. санітарного збору та направив його поштою на адресу відповідача (т.1 а.с. 174-175).

Виставлена позивачем до сплати сума була частково оплачена відповідачем 25.03.2015 року на суму 5296,18 грн. (т.1. а.с. 176-178).

Відповідач вказаний рахунок №62091512 від 30.11.2014 року додатково оплатив вже під час розгляду справи в суді 09.01.2018 року частково на суму 10894,15 грн., про що свідчить платіжне доручення №1141 ( т.2 а.с. 14).

До своїх заперечень, відповідач надав суду копію рахунку №62081512 від 30.11.2014 року (т. 2 а.с. 11) та платіжне доручення №63245 від 09.11.2015 року на суму 27757,70 грн. (т.2 а.с. 10), пояснивши, що позивач здійснив нарахування ставки корабельного збору за проходження суден відповідача з морського терміналу відповідача до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту.

Господарський суд не приймає як доказ сплати портових зборів по наданому відповідачем рахунку №62081512 від 30.11.2014 року та відповідне платіжне доручення №63245 від 09.11.2015 року на суму 27757,70 грн., оскільки предметом розгляду даної справи є залишок заборгованості саме за рахунком позивача №62091512 від 30.11.2014 року.

Обставини здійснення дозавантаження відповідачем кукурудзи на судно GENERAL GUISAN у листопаді 2014 року на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) фактично не заперечуються відповідачем та підтверджені матеріалами справи.

Відповідач у наданих до суду відзиві та запереченні на відповідь на відзив позивача заперечує нарахування позивачем двох ставок корабельного збору за вхід та вихід суден до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту, оскільки правовий режим акваторії морського порту ОСОБА_2 розповсюджується на всі його складові частини.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Відповідно ст. 22 Закону України "Про морські порти України" у морському порту справляють такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1 Закону України Про морські порти України, морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності. Акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Норми ч.ч. 1,6 ст. 8 вказаного Закону визначають, що межами морського порту є межі його території та акваторії. Територія та акваторія морського порту можуть включати відокремлені від основної території та акваторії земельні ділянки та водні обєкти (їх частини), які мають однаковий з основною територією та акваторією правовий режим використання.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявне визначення акваторії Миколаївського морського порту, для визначення та підтвердження факту входу/виходу судна до порту достатньо визначення меж акваторії порту.

Межі акваторії морського порту ОСОБА_2 встановлені постановою Кабінету Міністрів України №934 від 22.10.2008 року. Згідно вказаної постанови акваторія включає в себе ділянки водного простору з визначеними географічними координатами.

Позивачем було надано витяг з паспорту акваторії порту, який було розроблено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №934 від 22.10.2008 року (т. 2 а.с. 196).

Так, згідно загальної схеми розташування ділянок акваторії (т. 2 а.с. 200) акваторія включає в себе ділянки водного простору порту ОСОБА_2, порту Очаків, ділянки зовнішнього рейду в районі банки Трутаєва.

Стосовно правових підстав нарахування позивачем корабельного збору господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року №316, із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м обєму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно додатку № 1 до наказу до суден групи А належать вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди.

Так, суднами відповідача, які належать до суден групи А, були здійснені наступні входи та виходи до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту.

Як було зазначено вище відповідачем за платіжним дорученням №1141 від 09.01.2018 року було сплачено 10894,15 грн., з яких сплата корабельного збору становить 9248,91 грн.

За таких обставин, зважаючи на те, що вищеперелічені судна відповідача в ході здійснення донавантажувальних робіт входили у межі та виходили за межі акваторії порту на ділянці зовнішнього рейду Миколаївського морського порту та отримали відповідні послуги, за які сплачується портовий корабельний збір, у відповідача згідно законодавства виникло зобов'язання по його оплаті.

При цьому, суд має зазначити наступне, що з врахуванням специфіки акваторії Миколаївського морського порту, яка поділена на окремі водні простори, обовязок по сплаті корабельного збору виникає у відповідача при вході та виході суден до водних просторів акваторії, безпосередньо в яких проводилися вантажні операції. В даному випадку це був водний простір акваторії, а саме зовнішній рейд акваторії Миколаївського морського порту.

Таким чином, позивачем правомірно нараховано корабельний збір у відповідності з вимогами п. 2.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. №316.

За таких обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача залишку боргу по корабельному збору за виходи суден з водного простору акваторії "зовнішній рейд" морського порту в сумі 26417,47 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

В зв'язку із тим, що за вхід та вихід суден до водного простору акваторії "зовнішній рейд" морського порту відповідачем було сплачено корабельний збір по деяким суднам в повному обсязі, а також із сплатою корабельного збору за вхід суден до водного простору акваторії "зовнішній рейд" морського порту за платіжним дорученням 1141 від 09.01.2018 року предмет спору по стягненню суми корабельного збору в розмірі 9248,93 грн. фактично відсутній. Тому, суд у задоволенні вказаної вимоги відмовляє.

Окрім цього, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні нарахування на прострочені платежі по портовому корабельному збору за період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року у загальній сумі 31261,39 грн. та 3% річних у загальній сумі 3214,50 грн.

Перевіривши надані розрахунки, господарський суд вважає, що вказані вимоги також є вірними, законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязі.

Що стосується стягнення боргу з адміністративного портового збору та сум нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення його оплати, суд зазначає наступне.

Як вказав сам відповідач і перевірено судом адміністративний збір відповідно до п. 37 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Згідно додатку №1 до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік, додатку №1 до Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, додатку №1 до Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік, додатку №1 до Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік адміністративний збір є доходом Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 22150000.

Оскільки предметом спору в цій частині є стягнення суми державного збору, що є обов'язковим платежем до Державного бюджету України, позивач у правовідносинах , які склалися між сторонами у справі, виконує владну управлінську функцію з організації надходження цього платежу до відповідного бюджету. Таким чином, правових підстав вважати цей спір таким, що виник з господарських відносин, немає. Тому, у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити з огляду на те, що спір в цій частині не є підсудним господарським судам (ст. 20 ГПК України). Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, що наведено у постанові №3-411гс16 від 18.05.2016 року.

За приписами ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач по даній справі не надав суду належних та допустимих доказів, які вказують на відсутність порушень перед позивачем в спірних відносинах, а тому позов з урахуванням вищенаведених висновків суду, хоча й частково, але підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232, 237 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 () на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) заборгованість по корабельному збору в розмірі 26417,47 грн., нараховані 3% річних на загальну суму боргу з корабельного збору в розмірі 3214,50 грн. та втрати від інфляції нараховані на загальну суму боргу з корабельного збору в розмірі 31261,39 грн., а разом 60893,36 грн.

3. В іншій частині позову щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 () на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) заборгованості із корабельного збору в розмірі 9248,93 грн., заборгованості з адміністративного збору в розмірі 4160,97 грн., нараховані 3% річних на суму боргу з адміністративного збору в розмірі 379,95 грн., втрат від інфляції нарахованих на суму боргу з адміністративного збору в розмірі 3767,74 грн. - відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 () на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м.Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) суму судового збору в розмірі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України з врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законну силу відповідно до ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 27.04.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв