КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2018 р. Справа№ 910/10421/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Цукарєва Г.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Запорізького державного медичного університету

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. (повний текст складено 11.12.2017р.)

у справі № 910/10421/17 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Запорізького державного медичного університету

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіоненергосервіс"

про стягнення 17 503,93 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізький державний медичний університет звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіоненергосервіс" про відшкодування з відповідача 17 503,93 грн. в якості збитків, завданих неналежним виконанням договору підряду.

Позивач стверджував, що за результатами проведення державної експертизи виготовленої відповідачем проектної документації на виконання укладеного між сторонами договору №020р-15 від 19.05.2015р., виявлено завищення відповідачем вартості виконаних ним підрядних робіт на 17 503,93 грн. Вважаючи, що висновки державної експертизи мають більшу юридичну силу над встановленою у договорі твердою ціною за виготовлення проектної документації, позивач вважав, що сплачена ним у відповідності до договору плата підряднику має бути скоригована сторонами, а сплачену надмірно, понад визначену експертом, вартість виготовленої проектної документації, підрядник зобов'язаний відшкодувати у якості збитків, замовнику.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. у справі №910/10421/17 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, Запорізький державний медичний університет подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На думку апелянта, судом першої інстанції необґрунтовано відхилено складений відповідачем кошторис на проектні роботи, з врахуванням зауважень та висновків експертного звіту №08-0140-16 (08-1285-15) від 29.03.2016р., не застосовано пункти 5.1.7, 7.5 договору та порушено норми матеріального права, внаслідок чого було ухвалено незаконне рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2018р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), судді Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 15.03.2018р.

12.03.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь у судовому режимі відеоконференції.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 14.03.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, для розгляду справи змінено та сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В.(головуючий), судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018р. задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та оголошено перерву до 12.04.2018р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 11.04.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, для розгляду справи змінено та сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

Представники відповідача до судового засідання, що відбулось 12.04.2018р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19.05.2015р. між Запорізьким державним медичним університетом (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіоненергосервіс" (підрядник) укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти №020р-15, за умовами якого підрядник зобов'язується за плату, на підставі завдання замовника на проектування та вихідних даних, розробити та передати останньому проектну документацію "Капітальний ремонт гуртожитку №1 (технічне переоснащення енергопостачання гуртожитку №1 з установкою електроплит) за адресою: вул. Сталеварів, буд. 40" (далі - документація), яка додається виконавцем і є складовою часткою загальних зазначених робіт, а замовник зобов'язується прийняти та сплатити за розроблену підрядником документацію.

Згідно до пункту 1.2 договору документація, що розробляється у відповідності з цим договором, повинна відповідати вимогам законодавства України, державних стандартів, норм і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також іншим вимогам цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість виконання робіт за договором становить 66 288,73 грн., у тому числі ПДВ 20%. Розрахунок загальної вартості виконання робіт за цим договором міститься в узгодженому обома сторонами кошторисі (додаток №1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною). Сторони домовилися, що даний кошторис є твердим.

Зі змісту пункту 2.2. договору випливає, що зміна загальної вартості виконання робіт можлива лише за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору та підписується уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно п. 3.1.1 договору замовник сплачує підряднику протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання замовником акту виконаних робіт та отримання замовником оригіналу рахунку підрядника на оплату.

За умови пункту 5.1.7 договору підрядник зобов'язаний використовувати в документації найбільш оптимальні (тобто максимально вигідні у фінансовому плані для замовника) проектні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами погоджений твердий Кошторис на проектні (вишукувальні) роботи: "Капітальний ремонт гуртожитку №1 (технічне переоснащення енергопостачання гуртожитку №1 з установкою електроплит) за адресою: вул. Сталеварів, буд. 40" на суму 66 288,73 грн. з ПДВ, що є додатком до договору.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що підрядник передає замовнику виконані роботи за актом здачі-приймання виконаних робіт, в якому зазначається обсяг і вартість виконаних робіт та перелік переданої замовником документації.

З акту №ОУ-0000069 здачі-прийняття робіт (наданні послуг) випливає, що підрядником виконана та передана замовнику проектна документація згідно умов договору на суму 66 288,73 грн. Акт підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками, без зауважень.

За розроблену та прийняту документацію замовник розрахувався у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №3189 від 28.08.2015р. на суму 66 288,73 грн.

Спираючись на дані експертного звіту № 08-0140-16 (08-1285-15) щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності, довговічності об'єкта будівництва та кошторисної частини проекту будівництва за робочим проектом від 29.03.2016р. та зведеного кошторису розрахунку вартості об'єкта будівництва "Капітальний ремонт гуртожитку №1 (технічне переоснащення енергопостачання гуртожитку №1 з установкою електроплит) за адресою: вул. Сталеварів, буд. 40", за яким вартість проектних робіт визначена у розмірі 48 784,80 грн. з ПДВ., позивач вважав, що твердий кошторис на вимогу замовника підлягає зменшенню на 17 503,93 грн., а у разі відмови підрядника повернути вказану суму, вона є збитками, які спричинені неналежним виконанням підрядником договірних зобов'язань.

Така правова позиція позивача суперечать змісту статті 844 ЦК України, а тому підлягає відхиленню.

Частинами 1, 2, 3 статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до частин 1-3 статі 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

В силу частини 5 статті 844 ЦК України підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

З аналізу вказаних норм матеріального права випливає, що тверда ціна підлягає зміні у разі, коли сторони самостійно внесли зміни до договору у процесі виконання робіт, а не після їх прийняття замовником; зміна твердої ціни підрядних робіт не залежить від їх фактичної вартості.

За таких обставин справи, замовник безпідставно вважає, що підрядник неналежним чином виготовив та передав замовнику проектну документацію, і витрати підрядника та його винагорода має бути меншою ніж твердий кошторис, передбачений сторонами у договорі у розмірі 66 288,73 грн.

Посилання апелянта на умови, викладені у пункті 7.5 договору, у даному випадку є неспроможними і до уваги не приймаються.

Відповідно до п. 7.5 договору, якщо при здачі-приймання виконаних робіт виявляються відступи від умов цього договору, недоліки якості виконаних робіт, які виникли з вини підрядника або субпідрядників, замовник має право не приймати виконані роботи, а також затримати оплату неякісно виконаних робіт до усунення підрядником своїми силами і за свій рахунок вказаних недоліків. Перелік недоліків, що підлягають усуненню, і терміни їх усунення встановлюються двостороннім актом, що підписується обома сторонами. Замовник також має право усунути вказані недоліки за свій рахунок з правом відшкодування підрядником втрат замовника на це усунення чи відповідного зменшення вартості виконання робіт. При наявності у виконаних роботах істотних відступів від умов цього договору або інших істотних недоліків, які не можуть бути усунені, а також у разі, якщо недоліки не були усунені у строки, узгоджені сторонами, замовник має право відмовитися від цього договору і вимагати відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором; збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення; при визначення неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

З огляду на положення статті 224 Господарського кодексу України, статей 22, 611, 614, 623 Цивільного кодексу України на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків (порушення умов договору) та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

За таких обставин справи позов про відшкодування завданих позивачу збитків за рахунок відповідача не підлягає задоволенню.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Запорізького державного медичного університету на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. у справі № 910/10421/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. у справі № 910/10421/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/10421/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту. Повний текст складено 23.04.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко