УХВАЛА

26 квітня 2018 року Справа № 913/130/18

Провадження №33/913/130/18

За позовом заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області, вул. Д.І. Менделєєва, буд.65 м.Лисичанськ Луганської області, 93100, в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, пр. Перемоги, буд.10, м.Київ, 01135,

до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича, АДРЕСА_1

відповідача-2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, б-р. Дружби Народів, буд.32 а, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Лисичанський державний гірничо-індустріальний колежд, пр..Перемоги, 84, м.Лисичанськ Луганської області, 93120

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути приміщення

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: Перегонцева Н.С., прокурор відділу прокуратури Харківської області № 044395 від 04.10.2016;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача-1 - представник не прибув;

від відповідача-2 - Маркович Я.О., представник на підставі довіреності №21 від 12.06.2017;

від третьої особи: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області із позовом від 16.03.2018 за вих.№2881 вих.18 в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідачів фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, в якому просить:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №004326/09 від 26.08.2015, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області та фізичною особою-підприємецем Рублевським Володимиром Васильовичем;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця Рублевського Володимира Васильовича звільнити державне окреме індивідуально-визначене майно - нежитлове вбудоване приміщення (кім.106) на першому поверсі нежитлової будівлі (інв.№10310004) площею 16,7 кв.м. вартістю 27 383 грн 00 коп., розміщене за адресою: вул. Сосюри, буд.275, м.Лисичанськ Луганської області та повернути його Лисичанському державному гірничо-індустріальному коледжу (балансоутримувачу).

На обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор вказує на наступне: під час вивчення стану збереження мережі дитячих закладів та їх майна, встановлено, що 26.08.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України та фізичною особою-підприємцем Рублевським Володимиром Васильовичем укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №004326/09. На підставі вказаного договору відповідачу за актом прийому-передачі передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно-вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 16,7 кв.м. (кім.106) розташоване на першому поверсі нежитлової будівлі (інв.№10310004) за адресою: вул. Сосюри, буд.275, м.Лисичанськ Луганської області. Вартість приміщення складає 27 383 грн 00 коп. Даний договір діє до 24.08.2018 включно. Вказане нежитлове приміщення, згідно п. 2.1 договору передано відповідачу з метою розміщення майстерні з ремонту взуття.

Договір оренди нерухомого майна укладено відповідачами в порушення Закону України "Про освіту", оскільки спірне орендоване приміщення на момент укладення договору перебувало на балансі Лисичанського державного гірничо-індустріального колежду, є об'єктом освіти відповідно до ст. 63 Закону України "Про освіту", не може використовуватись не за призначенням, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом. Невикористання навчальним закладом спірних приміщень для навчального процесу не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов'язаною з навчально-виховним процесом. Крім того, ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна". За приписами ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації об'єкти освіти.

Натомість спірне приміщення передано в оренду відповідачу-1 під розміщення майстерні з ремонту взуття. Відповідно до даних розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань фізична особа-підприємць Рублевський Володимиро Васильович здійснює ремонт взуття та шкіряних виробів, тобто діяльність орендаря не пов'язана з навчально-виховним процесом, що вказує на те, що майно передано в оренду всупереч забороні, встановленій чинним на той момент законодавством.

За вказаних обставин орган прокуратури посилається на необхідність захисту економічних інтересів держави, які порушуються внаслідок передачі в оренду державного майна, що використовується не за призначенням, зокрема з метою не пов'язаною з навчальним процесом.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.03.2018 підтверджено підстави представництва заступником керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідача-1 фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича та відповідача -2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області заявленим позовним вимогам. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Лисичанський державний гірничо-індустріальний колежд. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.04.2018 року.

В судове засідання 26.04.2018 прибув прокурор та представник відповідача-2. Позивач, відповідач-1, третя особа повноважних представників в судове засідання не направили.

Від органу прокуратури надійшли додаткові пояснення та відповіді на відзиви інших учасників за вих.№3195 вих.18 від 26.03.2018, за вих.№3720 вих.18 від 10.04.2018, за вих.№4073 вих.18 від 19.04.2018, за вих.№4074 вих.18 від 26.04.2018, в яких останній зокрема, посилається на наступне: в п.9 статуту Лисичанського державного гірничо-індустріального колледжу передбачено, що майно, закріплене за коледжем на праві господарського відання, не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди Міністерства освіти і науки України. Відповідно даних, що містяться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу - державна організація (установа,заклад), засновником якої є Міністерство освіти і науки України. Спірне майно належить до державної власності, управління яким здійснюється Міністерством освіти і науки України. Перебування спірного майна на балансі третьої особи підтверджується даними інвентарної картки №3 обліку основних засобів в бюджетних установах та інвентаризаційним описом запасів, в яких зазначено призначення об'єкта - гуртожиток №2. Право власності на спірне майно зберігається за Міністерством освіти і науки України до його належного оформлення, оскільки воно здійснюється відповідно до Закону України «Про управління об'єктами державної власності», положення про Міністерство освіти і науки України та статуту Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 30.01.2017 №126. Таке володіння не може вважатися неналежним, оскільки воно здійснюється на підставі чинного законодавства.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області (відповідача-2) в судовому засіданні підтримав заперечення викладені у відзиві за вих.№ 05-05-00938 від 10.04.2018 та додаткових поясненнях за вих.№05-05-01043 від 20.04.2018, в яких просить відмовити в позові, зазначаючи про дотримання вимог законодавства під час укладення оспорюваного договору оренди. Зокрема, згідно вимог ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після отримання заяви про оренду орендодавцем у п'ятиденний термін було надіслано пакет документів щодо узгодження умов договору оренди державного майна до Міністерства освіти і науки України. Оскільки у встановлений термін висновків Міністерства освіти і науки України отримано не було питання укладення договору оренди вважається погодженим. Після розміщення оголошення про намір передати майно в оренду, було подано лише одну заяву про оренду, конкурс на право оренди не проводився і договір оренди укладався із заявником фізичною особою-підприємцем Рублевським Володимиром Васильовичем.

Відповідно до ст.ст.61, 63 Закону України "Про освіту", постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Абз.22 ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, може бути об'єктом оренди, якщо воно не задіяне у процесі виробництва. За твердженням відповідача, враховуючи положення ч.5 ст.61 Закону України «Про освіту», законодавцем встановлено заборону використання не за призначенням саме об'єктів освіти, як цілісних майнових комплексів, до складу яких входять всі види майна у сукупності. Натомість окреме майно, в тому числі приміщення, зі складу цілісного майнового комплексу об'єкта освіти може бути передано в оренду. Зазначене також підтверджується положеннями ст.61 Закону України «Про освіту», якою передбачено можливість фінансування державних навчальних закладів за рахунок додаткових джерел фінансування.

Лисичанським державним гірничо-індустріальним коледжем (третьою особою) подані письмові пояснення за вих.01/5-188 від 22.03.2018 та вих.№01/5-236 від 13.04.2018, в яких останній також заперечує проти задоволення позову. На обґрунтування власної правової позиції посилається на наступне: Міністерство освіти та науки України не може бути позивачем у даній справі, оскільки не зареєструвало право власності на спірне приміщення; кошти від сплати за оренду вищезазначеного приміщення до Міністерства освіти та науки України не надходять (70% - до державного бюджету України, 30% - навчальному закладу, як балансоутримувачу); ні задоволення позову, ні його відмова не вплинуть на права та обов'язки Міністерства, тому зазначений орган не може бути позивачем у справі до моменту оформлення права власності на нерухоме майно. Однак, у разі задоволення позову, бюджет держави буде недотримувати відповідні кошти у вигляді орендних платежів. Крім того, відповідно до додатку до Закону України «Про прокуратуру» юрисдикція Лисичанської місцевої прокуратури поширюється на м.Лисичанськ, м.Первомайськ, Попаснянський район та не поширюється на м.Київ, у зв'язку з чим заступник прокурора Лисичанської місцевої прокуратури, на думку третьої особи, не може представляти інтереси органу центральної виконавчої влади, місцезнаходженням якого є м.Київ.

Також коледж зауважує про те, що не має потреби в використанні спірного приміщення для особистих потреб у навчальному процесі, а інші суб'єкти господарювання не бажають орендувати приміщення в такому стані. Орендодавець сплачував за послуги теплопостачання, чим зменшував витрати навчального закладу на утримання будівлі, здійснює ремонт орендованого приміщення, чим поліпшує стан будівлі позивача. Крім того, якщо оспорюваний договір укладено з порушення вимог закону, не може бути визнано недійсним, правочин який є нікчемним.

У відповідності до п. 3 ч.2 ст.183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, коли питання, визначені ч.2 ст.182 цього Кодексу не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Як вбачається, наразі в матеріалах справи відсутні правові позиції позивача, Міністерства освіти і науки України, та відповідача-1 - фізичної особи-підприємця Рублевського Володимира Васильовича, відносно заявленого позову. Також на час проведення судового засідання в матеріалах справи відсутні дані щодо отримання відповідачем-1 ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання.

Керуючись ст.ст.120, 182 - 183, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відкласти підготовче засідання на 14.05.2018 року о 14 год. 00 хв.

2. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5, в залі судових засідань №204.

3. Запропонувати прокурору: надати додаткові письмові пояснення та докази на обґрунтування заявлених позовних вимог (у разі наявності);

- докази на підтвердження права державної власності відносно спірного об'єкту;

- письмові пояснення на відзив відповідача-1, письмові пояснення позивача (у разі їх отримання).

4. Запропонувати позивачу: в строк до 12.05.2018 подати письмові пояснення на позовну заяву, на відзиви відповідачів, докази на підтвердження викладених обставин. Також докази надання Міністерством освіти дозволу (погодження) щодо передачі майна в оренду.

5. Запропонувати відповідачу-1: в строк до 12.05.2018 подати відзив на позовну заяву, докази на підтвердження викладених обставин з урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

6. Запропонувати відповідачу-2:

- відзив на письмові пояснення позивача у разі їх отримання;

- додаткові письмові пояснення та докази на обґрунтування власної позиції (у разі наявності).

7. Запропонувати третій особі надати:

- додаткові пояснення з приводу висновку заявника щодо нікчемності договору, про що було зазначено в письмових поясненнях за вих.№01/5-236 від 13.04.2018;

- докази щодо стану приміщення на час його передачі в оренду; укладений договір про відшкодування комунальних платежів.

8. Явка представників сторін в судове засідання на їх розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/.

Суддя О.В. Драгнєвіч