УХВАЛА

м. Київ

27.04.2018Справа № 910/15456/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про визнання договору недійсним

Суддя Гумега О.В.

секретар судового засідання

Репа Я.І.

Представники: без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні судді Господарського суду міста Києва Гумеги О.В. перебуває справа № 910/15456/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" з вимогами (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог) про визнання п. 2.2 та абзацу 2 п. 3.8 Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3759/2-1 від 29.12.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/15456/17 до судового розгляду по суті на 05.04.2018 о 10:30 год.

В судовому засіданні 05.04.2018 судом на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 17.04.2018 о 10:40 год.

17.04.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представник відповідача подав заяву про відвід судді Гумеги О.В. у справі № 910/15456/17. Вказана заява мотивована тим, що відповідачу до початку судового засідання 17.04.2018 стало відомо про те, що на офіційному сайті "Судова влада України" відсутній протокол автоматизованого розподілу справи № 910/15456/17, згідно з яким було призначено до розгляду даної справи суддю Гумегу О.В., що, на думку заявника, свідчить про втручання до автоматизованого розподілу справи, та у зв'язку з чим у заявника існують сумніви у неупередженості судді Гумеги О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 визнано відвід судді Гумеги О.В. необґрунтованим та зупинено провадження у справі № 910/15456/17 до вирішення суддею, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/15456/17.

Заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/15456/17 згідно з частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.04.2018 передано на розгляд судді Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 (суддя Підченко Ю.О.) у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід судді Гумеги О.В. від участі у справі № 910/15456/17 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 поновлено провадження у справі № 910/15456/17, призначено судове засідання у справі на 27.04.2018 о 10:00 год.

26.04.2018 через відділ діловодства суду представник відповідача (далі - заявника) подав заяву про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018, відповідно до якої просив:

- відвести суддю Господарського суду міста Києва Борисенко Ірину Іванівну від розгляду справи № 910/15456/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця", про визнання окремих положень договору недійсними;

- винести ухвалу за результатом розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід у справі № 910/15456/17 в порядку, передбаченому ст. 39 ГПК України;

- зупинити розгляд справи на час вирішення питання про відвід, за наявності умов та підстав, що передбачені ч. 3 ст.39 ГПК України.

Вказана заява мотивована тим, що за наслідками судового засідання, яке відбулось 17.04.2018, на сайті судової влади (https://court.gov.ua/log_documents/691816/5011/) було виявлено звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Заявник стверджує, що з наведеного звіту авторозподілу вбачається, що при проведенні автоматизованого розподілу було обрано критерій "Спеціалізація: Інші категорії спорів (загальна) ", однак, з фактичних даних, наявних у матеріалах справи, для заявника є очевидним факт того, що у спір у справі виник стосовно визнання недійсними окремих положень договорів (без прив'язки до спеціалізації).

Заявник стверджує, що зазначений критерій, а саме "Спори, що виникають при укладенні, зміні, розірванні, визнанні недійсними договорів та виконанні господарських зобов'язань" використовується Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду для категорії спорів, що відповідає позову, заявленому в межах справи № 910/15456/17 позивачем, що, на думку заявника, прямо свідчить про помилковість критерію обраного Господарським судом міста Києва.

Крім того, на думку заявника, з наведеного звіту авторозподілу вбачається, що чотирьох суддів було виключено з авторозподілу за критерієм "Не слухає категорію", що свідчить про можливе навмисне усунення певних суддів від авторозподілу даної справи.

Відтак, заявник доходить висновку, що обрання складу суду було здійснено за внесенням первісного критерію, який не відповідає підставі виникнення спору у справі, що неодмінно вплинуло на формування складу суду у справі, та одночасно з цим може свідчити про завідоме втручання у систему автоматизованого авторозподілу з метою усунення від авторозподілу тих чи інших суддів, або ж навпаки з метою забезпечення обрання до складу суду тих чи інших суддів.

На думку заявника, комплексне тлумачення змісту статей 35 і 36 ГПК України дає підстави йому вважати, що з врахуванням порушення порядку визначення судді для розгляду справи, склад суду обраний для її розгляду не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) так як спосіб обрання складу суду викликає сумніви у неупередженості судді.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно частини 1 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що відвід судді відповідно до поданої заяви про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 заявлений після закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/15456/17 до судового розгляду по суті (ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.2018); після відкриття судового засідання 05.04.2018, в якому суд, зокрема, закінчив з'ясування обставин справи № 910/15456/17 та перевірки їх доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України після спливу вказаного строку (протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання) заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В заяві про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 заявник вказує, що підставою для відводу судді є порядок визначення судді для розгляду справи та зазначає, що за наслідками судового засідання, яке відбулося 17.04.2018, на сайті судової влади (https://court.gov.ua/log_documents/691816/5011/) було виявлено звіт про автоматизований розподіл судової справи між суддями, аналіз якого і став підставою для відводу.

Суд наголошує, що інформація про автоматизований розподіл судової справи № 910/15456/17 між суддями міститься на сайті судової влади починаючи з 12.09.2017 у вільному доступі і з результатами такого розподілу заявник мав змогу безперешкодно ознайомитися з цієї дати.

Суд також наголошує, що в заяві про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 заявник вказує, що за наслідками судового засідання 17.04.2018 ним було виявлено звіт про автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України встановлено що відвід може бути заявлений у виняткових випадках, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заява про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 була подана 26.04.2018, тобто з пропуском дводенного строку, який надано чинним законодавством України для подання відводу у разі наявності виняткових обставин.

Крім того, суд також звертає увагу на безпідставність посилань заявника на критерій "Спори, що виникають при укладенні, зміні, розірванні, визнанні недійсними договорів та виконанні господарських зобов'язань", який використовується Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду для категорії спорів, враховуючи, що автоматизований розподіл справи № 910/15456/17 між суддями відбувся 12.09.2017, а отже, до початку роботи Верховного Суду (15.12.2017).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У поданій заяві про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 заявником заявлено вимогу про відведення судді Господарського суду міста Києва Борисенко Ірину Іванівну від розгляду справи № 910/15456/17, яка не входить до складу суду у справі № 910/15456/17, що підтверджується звітом про автоматизований розподіл судової справи між суддями, на який посилається заявник, та наявним в матеріалах справи протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2017.

Приписами частин 1, 2 статті 43 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 ГПК України встановлено, що суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Отже, встановивши подання заяви про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 з пропуском встановленого чинним законодавством строку для подання заяви про відвід, та з огляду на заявлення відводу судді, яка не входить до складу суду у справі № 910/15456/17, суд розцінює подання заявником такої заяви як зловживання останнім його процесуальними правами, спрямованим на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, а відтак, заява Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 на підставі статті 43 ГПК України залишається судом без розгляду.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 43, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подання заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 визнати зловживанням процесуальними правами.

Заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про відвід складу суду № б/н від 26.04.2018 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.04.2018.

Суддя О.В. Гумега