ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018м. ДніпроСправа № 904/10303/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Філії "Пасажирська компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів", м. Дніпро

про стягнення 10940021,28 грн

у присутності представників:

від позивача: провідний юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність № 3976 від 30.10.2017;

від відповідача: адвокат ОСОБА_2, довіреність від 28.12.2017;

вільний слухач (від позивача): ОСОБА_3 (головний інженер).

СУТЬ СПОРУ:

12.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Пасажирська компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про стягнення штрафних санкцій (пені, 7% штрафу та 10,5% річних за користування коштами) у загальній сумі 10940021,28 грн, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 51/2017-ЦЮ, укладеного між сторонами 09.06.2017.

Ухвалою суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 09.01.2018 на підставі ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 15.12.2017.

15.12.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 9 частини першої розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд цієї справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії підготовчого провадження.

На підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України у підготовчих судових засіданнях оголошувались перерви: з 09.01.2018 до 30.01.2018; з 30.01.2018 до 22.02.2018; з 22.02.2018 до 15.03.2018; з 15.03.2018 до 26.03.2018.

09.01.2018 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій до стягнення заявив 17221905,00 грн штрафних санкцій за невиконання умов договору.

Відповідач заперечив проти збільшення позовних вимог.

Суд не приймає подану заяву до розгляду через відсутність доказів сплати судового збору.

09.01.2018 відповідач подав відзив, у якому проти позову заперечив, вважає недоведеною свою вину у невиконанні зобов'язання за договором, оскільки зі своєї сторони він вжив всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. В свою чергу позивачем було порушено умови договору, зокрема, порушено графік подачі вагонів у ремонт, не подано документації на вагони, довідки про виконання санітарної обробки та технічного рішення про продовження строку служби вагонів. Крім того, позивачем не було надано комплектів візків для встановлення на вагони. Отже прострочення виконання зобов'язання відповідачем зумовили саме дії позивача, а тому відповідач не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. До того ж відповідач зазначає, що аванс не є грошовим зобов'язанням, на яке можуть нараховуватись проценти за користування.

30.01.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відповідача та вважає відзив необґрунтованим, позовні вимоги просить задовольнити повністю, оскільки відповідачем вчасно не виконано послуги з проведення капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів.

22.02.2018 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у якому повністю підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача 26.03.2018 подав до суду додаткові пояснення, якими наполіг на задоволенні позову, зазначивши, що не заперечує факту виконання ремонту всіх вагонів, однак, на думку позивача, це не звільняє відповідача від сплати штрафних санкцій.

Представник відповідача надав до матеріалів справи низку додаткових письмових (документальних) доказів, які долучено судом до справи.

Ухвалою від 26.03.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів (виконавець, відповідач) за результатами електронних торгів № UA-2017-02-24-001520-b був укладений договір № 51/2017-ЦЮ (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого у відповідності з цим договором виконавець надає послуги з проведення капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів (далі - КВР) в умовах заводів (далі - послуги), згідно з специфікацією (додатком 1 до договору) та Технічним завданням (додатком 3 до договору), а замовник повинен прийняти надані послуга та здійснити оплату на умовах, передбачених цим договором.

Строк надання послуг - 2017 (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, ціна послуги КВР одного пасажирського вагону складає 8497500,00 грн без ПДВ, ПДВ 20% - 1699500,00 грн, разом з ПДВ 10197000,00 грн. Загальна вартість послуг по договору складає 224334000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 37389000,00 грн.

Підпунктами 4.1.1 - 4.1.4. п. 4.1. договору визначено, що замовник здійснює сплату вартості послуг наступним чином: попередня оплата (аванс) у розмірі 30% від вартості КВР першої партії вагонів, зазначених у Графіку подачі в ремонт (додаток 2) протягом 15 банківських днів з дати подачі вагонів у ремонт. Датою подачі партії вагонів у ремонт вважається дата складання акту форми ЗРУ-25; сплата решти вартості послуг з ремонту першої партії вагонів здійснюється після фактичного виконання КВР, приймання замовником відремонтованих вагонів протягом 30 банківських днів з моменту підписання актів наданих послуг та отримання замовником документів зазначених у пункті 4.3. цього договору; попередня оплата (аванс) у розмірі 30 % другої та кожної наступної партії вагонів, зазначеної у Графіку подачі в ремонт (додаток 2) протягом 15 банківських днів з дати подачі вагонів у ремонт; сплата решти вартості послуг з ремонту другої та кожної наступної партії вагонів здійснюється після фактичного виконання КВР, приймання замовником відремонтованих вагонів протягом 30 банківських днів з моменту підписання актів наданих послуг.

Пунктом 5.13. договору передбачено, що термін надання послуг з виконання КВР кожного пасажирського вагону не може перевищувати 90 календарних днів з дати підписання акту приймання форми ЗРУ-25.

Згідно з п. 5.11. договору, пасажирський вагон вважається випущеним в ремонту з моменту підписання повідомлення форми ДВУ-36 заводською інспекцією ЦТА Укрзалізниці та акту приймання вагона замовником. Повідомлення форми ЛВУ-36 та акт приймання вагону підписується протягом трьох діб після закінчення ремонту.

На виконання умов договору відповідач згідно актів форми ЗРУ-25 від 13.07.2017 прийняв до ремонту першу партію вагонів за №№: 035 14197, 035 14205, 035 14239, 035 14338, 035 10708, 035 10765, 035 10815, 035 10831, 035 12647, 035 10617, - за які позивач перерахував платіжним дорученням № 427/041 від 17.07.2017 попередню оплату (аванс) у розмірі 30% від вартості КВР вагонів, що складає 31100850,00 грн з ПДВ. Кінцевий термін виходу цих вагонів з ремонту - 11.10.2017.

Друга партія вагонів за №№: 035 16705, 035 16960, 035 14437, 035 14155, 035 14486, 035 14577 - прийнята відповідачем до ремонту згідно актів форми ЗРУ-25 від 14.08.2017 та позивачем за платіжним дорученням № 440048 від 16.08.2017 перераховано попередню оплату (аванс) у розмірі 30% від вартості КВР вагонів, що складає 1835460,00 грн з ПДВ. Кінцевий термін виходу цих вагонів з ремонту - 12.11.2017.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань з виконання ремонту вагонів, зазначивши при цьому, що фактично відповідачем було частково випущено з ремонту вагони, кінцевій термін яких складав до 11.10.2017, а саме: вагон № 035 14338 випущений 13.10.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 2 дні; вагон № 035 14197 - 19.10.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 8 днів; вагон № 035 14205 - 30.10.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 19 днів; вагон № 035 14239 - 30.10.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 19 днів; вагон № 035 12647 - 17.11.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 27 днів; вагон № 035 10617 - 17.11.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 27 днів; вагон № 035 10765 - 01.12.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 51 день; вагон № 035 10815 - 01.12.2017 з пропуском строку випуску вагонів з ремонту на 51 день.

Разом з тим, позивач зазначає, що станом на день складання позову, тобто 07.12.2017, з ремонту відповідачем не було випущено вагони № 035 10708 та № 035 10831, строк виходу яких закінчився 11.10.2017 та за якими повідомлення форми ЛВУ-36 не підписано, тож прострочення складає 57 днів, а також з ремонту не випущено вагони, строк виходу яких закінчився 12.11.2017, а саме вагони №№: 035 16705, 035 16960, 035 14437, 035 14155, 035 14486, 035 14577 - повідомлення форми ЛВУ-36 по ним не підписано, тому прострочення складає 25 днів.

Пунктом 7.1. договору сторони передбачили, що за порушення строку випуску вагонів з ремонту виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості ненаданих послуг за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості ненаданих у строк послуг.

Крім того, п. 7.3. договору передбачає, що у разі порушення строків виконання ремонту, визначених п. 5.13, виконавець, за вимогою замовника сплачує йому плату за користування коштами (авансом) у розмірі 10,5% річних, до моменту виконання ремонту відповідної партії вагонів.

Враховуючи порушення відповідачем строків виходу з ремонту вагонів, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню, штраф та плату за користування коштами.

Відповідач позов не визнав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Факт передачі позивачем вагонів відповідачу на ремонт останнім не оспорений та отримання яких підтверджено матеріалами справи.

Однак, як слідує з матеріалів справи, відповідач не визнає своєї вини у порушенні ним строків виходу вагонів з ремонту, оскільки наявні обставини виникли саме через порушення позивачем, як замовником, своїх обов'язків за договором № 51/2017ЦЮ від 09.06.2017, а саме: не надання ним технічних рішень про продовження строку служби, ненадання візків, зміна графіку, прострочення у подачі вагонів, ненадання довідок санітарної обробки.

Судом встановлено, що за умовами п. 5.1 договору подача замовником виконавцю пасажирських вагонів, проводиться по узгодженому графіку додаток 2. Відправлення вагону виконавцю здійснюється замовником самостійно та за власний рахунок. Разом з тим, відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 договору замовник зобов'язаний надати виконавцю вагони для виконання послуг згідно з графіком. До того ж, у положеннях п. 2.1 договору сторони погодили, що КВР пасажирських вагонів в умовах заводів здійснюється виконавцем відповідно до ряду документів, діючих на час підписання цього договору, серед яких, зокрема: Основні умови ремонту та модернізації пасажирських вагонів на заводах залізничного транспорту України, затверджені наказом Укрзалізниці від 14.09.2000 № 398-Ц (далі - Основні умови від 14.09.2000 № 398-Ц), Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002 № 261 (далі - Положення № 261) та ЦЛ-0044 "Вагони пасажирські суцільнометалеві. Правила капітального ремонту (КР-2)", затверджено наказом Укрзалізниці від 22.02.2005 № 059-ЦЗ.

Відповідно до п. 3.1 Основних умов від 14.09.2000 № 398-Ц подання замовником на завод пасажирських вагонів, їх вузлів та агрегатів виконується по узгодженим пономерним графікам. У разі неможливості вилучення з експлуатації указаних в графіку об'єктів ремонту замовник має право замінити його іншою одиницею тієї ж серії та того ж об'єму ремонту з подачею в строки, передбачені графіком, з попереднім повідомлення замовника.

За умовами п. 2.6 Положення № 261 замовник має право у випадку неможливості вилучення з експлуатації вказано в графіку об'єкта ремонту, замінити його іншим тієї ж серії і того ж обсягу ремонту з подачею в терміни передбачені графіком з телеграфним повідомлення про це виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до графіку 8 вагонів мали бути передані відповідачу до 05.07.2017 та інші 11 вагонів - до 04.08.2017, але фактично позивачем було подано 9 вагонів 13.07.2017, 6 вагонів 14.08.2017, 6 вагонів 18.10.2017 та 1 вагон 16.11.2017, що підтверджено актами приймання вагонів форми ЗРУ-25 від 13.07.2017, 14.08.2017, 18.10.2017 та 16.11.2017. Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачем надавалися попередні письмові повідомлення про зміну графіку, то суд дійшов висновку про порушення позивачем графіку подачі спірних вагонів у ремонт, що зумовило затримку їх виходу.

Згідно п. 3.14 Положення № 261 об'єкти ремонту, подані виконавцю після встановленого терміну, тобто з порушенням "Графіка подачі та постановки в ремонт", повинні бути поставлені в ремонт не пізніше 15 робочих днів з моменту їх прибуття до виконавця; цей термін їх простою, як простій в ремонті, за виконавцем не зараховується.

При затримці приймання РС, вузлів та агрегатів в ремонт з вини замовника термін закінчення ремонту відповідно переноситься на термін затримки. Сторони можуть передбачити в договорі інші умови.

Так, за змістом приписів п. 6.3. договору виконавець має право, зокрема, зупиняти надання послуг у разі невиконання замовником своїх зобов'язань за цим договором, що призвело до ускладнення або до неможливості надання виконавцем послуг.

Крім того, п.п. 3.3 та 3.6 Положення № 261 передбачено, що рухомий склад, що здається в ремонт, повинен бути укомплектований всіма частинами та деталями, що передбачено конструкцією, а також супроводжувальною та технічною документацією. При здачі кожної одиниці РС замовник повинен передати виконавцю ряд документів, серед яких, зокрема, є попередній опис несправностей об'єкта ремонту та заявку на роботи по модернізації, узгоджені замовником і виконавцем, відповідно до договору.

Положеннями пунктів 3.2 та 3.6 Основних умов від 14.09.2000 № 398-Ц, які кореспондуються з п.п. 5.2 та 5.4 договору, визначено, що перед відправленням пасажирських вагонів на завод салони повинні бути очищеними від сміття, при необхідності промиті, санітарні вузли промиті та продезинфіковані. Очистка та обробка провадиться дорогами, направляючими вагон в ремонт. При невиконанні цих умов вагони в ремонт не приймаються. Пасажирські вагони замовник направляє заводу при наявності наступних документів: супровідний лист форми ВУ-26м; довідка про виконання санітарної обробки, завірена епідемстанцією; технічний акт форми ВУ-25; технічний опис нез'ємного обладнання (інвентаря) пасажирського вагону. Допускається інший порядок відправки технічного паспорту та технічного опису, визначений договором між сторонами.

Пунктом 4.4 розділу 4 "Подача вагонів у ремонт" нормативного документу Головного пасажирського управління Державної адміністрації залізничного транспорту України "Вагони пасажирські суцільнометалеві. Правила капітального ремонту (КР-2)" № ЦЛ-0044, затвердженого наказом Укрзалізниці від 22.02.2005 № 059-ЦЗ, визначено, що до постановки вагонів на ремонтні позиції, кожний вагон оглядається і визначаються обсяги роботи. Складається дефектна відомість форми ВУ-22а, в якій зазначаються технічний стан, комплектність, вид ремонту, наявність супровідної документації, зазначаються не відмічені в акті ВУ-25 пошкодження і відсутні вузли та агрегати.

Аналізуючи викладену норму, можна дійти висновку, що визначення обсягу ремонтних робіт провадиться замовником до моменту постановки вагонів на ремонт, а відповідно не за рахунок договірного строку 90 календарних днів силами виконавця на його ризик, що також стало підставою продовження технологічного строку всього КВР.

Згідно з п. 2.6 Положення про технічне обслуговування та ремонт пасажирських вагонів локомотивної тяги, що є додатком до наказу ПАТ "Укрзалізниця" від 11.01.2017 № 006 "Про деякі питання технічного обслуговування та ремонту пасажирських вагонів", для продовження строку експлуатації всіх пасажирських вагонів, яким не проводився КВР (КРП) та візків колії 1435 мм після закінчення встановленого виробником строку служби, за умови якщо проводився ремонт в обсязі КР-2, здійснювати технічне діагностування та на підставі технічного рішення: наданого організацією, що проводила технічне діагностування, виконувати ремонт в обсязі, не нижче рекомендованого, при цьому строк експлуатації продовжується на визначений цим технічним рішенням строк, але не більше гранично допустимого.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачем не були надані довідки про санітарну обробку та технічні рішення. У зв'язку з цим відповідач провів відповідні роботи по визначенню ремонтопридатності візків і кузовів вагона (розбирання, антикорозійна обробка з подальшою діагностикою відповідними вимірювальними засобами товщини металу рам і надресорних брусів візків, частин кузова і рами вагона). Здійснені відповідачем дії і стали підставою для збільшення технологічного часу підготовки вагона до ремонту.

Слід зазначити, що технічні рішення та довідки про проведення санітарної обробки вагонів: 048 28208, 048 28216, 048 28257, 048 28513, 048 28521, 048 28612, 048 28802, 048 28851, 048 28935, 048 29180, а також технічні рішення на вагони: 035 14437, 035 14486, 035 14577 - надійшли на адресу ПАТ "Дніпровагонрембуд" лише 25.01.2018, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист відповідача від 25.01.2018 № 2036/8 адресований позивачу. Відповідно до цього листа відповідач зобов'язується розпочати виконання КВР та випустити вагони з ремонту за наступним графікам: січень 2018 року - №№ 035 14437, 035 14486, 035 14577; лютий 2018 року - №№ 035 05633, 035 05625, 035 05658, 035 05666; березень 2018 року - №№ 035 05674, 048 25208, 048 282016, 048 28257; квітень 2018 року - 048 28513, 048 28521, 048 28612, 048 28802; травень 2018 року - 048 28851, 048 28935, 048 29180.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що Філія "Пасажирська компанія" з метою забезпечення курсування фірмового поїзда 1 класу нового формування № 12/11 сполученням Львів - Одеса звернулася з листом № ПК-4/360 від 24.10.2017 до відповідача про внесення змін в графік виходу вагонів з ремонту, а саме першочергово виконати ремонт 2 вагонів купейних з радіовузлом № 035 16705 та № 035 1690, подача яких до ремонту за договором -04.08.2017. Через що відповідачем фактично був змінений порядок випуску вагонів з ремонту: припинений ремонт вагонів, відносно яких вже були розпочаті роботи, змінено графік поставки комплектуючих для даного типу вагона. У зв'язку з чим, було збільшено час простою інших вагонів в ремонті.

Слід зазначити, що окрім договору № 51/2017 ЦЮ від 09.06.2017 на ремонт 22 вагонів виробничого підрозділу "Пасажирське вагонне депо Львів" філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця", 08.06.2017 між сторонами був укладений договір № ДОН/Л-17397/НЮ від 08.06.2017 на ремонт 20 вагонів регіональної філії "Донецька залізниця", зі строком подачі їх в ремонт: 10 вагонів до 10.06.2017 та 10 вагонів до 04.09.2017.

Враховуючи той факт, що позивачем подано вагони на ремонт відповідачу недоукомплектовані, тобто без наявності візків для встановлення на вагони, відповідач звернувся до позивача для погодження здійснити заміну візків із двох вагонів Львівської залізниці задля їх встановлення на вагони Донецької залізниці при виконанні договору № ДОН/Л-17397/НЮ від 08.06.2017.

Листом № ПК-3/2803 від 14.09.2017 філія "Пасажирська компанія" надала згоду щодо заміни візків типу КВЗ-ЦНП-1 з під вагонів приписки ЛВЧД-1 Львів, які подані в ремонт, під вагони ЛВЧД-2 Маріуполь № 048-05743, № 048-16385 та № 048-05693.

Відповідач виконав відповідні роботи по ремонту візків на 3 вагонах, підключивши 6 візків з 4 вагонів Донецької залізниці та 4 візка з 2 вагонів Львівської залізниці за № 035 14197 та № 035 14239, але підчас КВР ним було забраковано: 2 візка на вагоні № 048-05743, 1 візок на вагоні № 048-16385 та 1 візок на № 048-05693.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Положеннями ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 220 ГК України, боржник не визнається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Суд зазначає, що укладений між сторонами договір є двостороннім та взаємним, адже як зі сторони замовника, так і зі сторони виконавця умовами договору передбачені їх права та обов'язки, у зв'язку з чим виконання прав однієї сторони кореспондується з обов'язком іншої і, навпаки.

Матеріали справи підтверджено поставку вагонів позивачем в недоукомплектованому стані, що зумовило порушення відповідачем строку виконання ремонтних послуг. А відтак, доводи відповідача та наявні докази у справі свідчать про неналежне виконання замовником своїх обов'язків, зокрема: недотримання ним строків передачі вагонів в ремонт, передачі вагонів у недоукомплектованому та неналежному санітарному стані - спростовують позовні вимоги.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, незважаючи на відсутність візків, які є однією із складових частин вагону і об'єкту ремонту, враховуючи необхідність проведення ремонту в розумні строки, прийняв всі належні заходи для належного виконання умов договору, а саме попередив замовника про факт відсутності необхідних запчастин, не припинив виконання ремонтних робіт та замінив недоукомплектовані візки з інших вагонів, щоб зекономити час для випуску першочергових вагонів на замовлення позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем, як стороною виконання зобов'язання, були вчинені всі необхідні дії стосовно усунення обставин, які унеможливили виконання обов'язків, покладених на нього договором у визначений ним строк. Тож суд не вбачає у діях відповідача його вини через прострочення строків виконання ремонтних робіт та не знаходить підстав для понесення відповідачем відповідальності з цього приводу. Окрім того, слід зауважити, що ризик неналежного виконання зобов'язання покладається на кожну із сторін у рівній мірі, а тому в інтересах сторони виконати дії чи утриматися від них для досягнення мети добросовісного виконання зобов'язання і отримання кінцевого результату. Як свідчать матеріали справи, саме сукупність дій позивача щодо вчасного не направлення візків, технічних рішень та довідок про санітарну обробку призвели до порушення строків виконання відповідачем зобов'язань.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 164100,33 грн покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору у сумі 164100,33 грн покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2018.

Суддя ОСОБА_4