ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року Справа № 923/228/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. за участі секретаря Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", м. Херсон

про стягнення 1131 грн. 29 коп.

За участі представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: ОСОБА_1, довір. № 71222/1014/6439 від 22.12.2017р.

Сутність спору: Позивач (Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, , далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Публічне акціонерне товариство "Херсонгаз", м. Херсон, ; далі - ПАТ "Херсонгаз") 1131 грн. 29 коп., у тому числі: 1021 грн. 81 коп. пені та 109 грн. 48 коп. річних за прострочення боржником та несвоєчасне виконання зобов'язання по оплаті переданого на підставі укладеного між сторонами договору постачання № 17-082-ВТВ від 31.01.2017р. природного газу.

Провадження у справі відкрито згідно ухвали господарського суду від 02.04.2018р.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач факт наявності прострочки оплати природного газу на 1 календарний день не заперечує, проте просить суд застосувати норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 2 ст. 233 ГК України та зменшити розмір нарахованої позивачем пені до 1 грн., відмовити у стягненні річних, врахувавши, що позивачем не понесено збитків таким незначним простроченням оплати імпортованого газу, який передавався споживачу у загальному потоці.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 252 ГПК України та п. 6 ухвали Господарського суду від 02.04.2018, суд не визнавав обов'язковою явку в судове засідання представників сторін, а визначив її за бажанням учасників процесу.

Позивач електронною поштою повідомив суд про неможливість забезпечити явку в судове засідання представника у зв'язку з великою завантаженістю та значною кількістю наявних в судових інстанціях справ.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні, яке відбулось 24.04.18 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши подані сторонами докази та надавши їм правову оцінку суд

в с т а н о в и в:

Тридцять першого січня 2017 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) був укладений договір постачання природного газу № 17-082-ВТВ від 31.01.2017р. відповідно до якого постачальник зобов'язався передати споживачу у визначених обсягах природний газ, а споживач - здійснювати його оплату у порядку і строки, встановлені умовами цього договору. (а.с. 13-18).

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідачу 3381.821 тис. куб. м. газу на загальну суму 28322074 грн. 51 коп., що підтверджується складеним між сторонами двостороннім актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2017. (а.с. 20).

Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками постачальника і споживача, скріплено печатками юридичних осіб - учасниць договору, що свідчить про виконання позивачем договірних зобов'язань щодо поставки природного газу.

У пункті 6.1 договору відповідач зобов'язався здійснити оплату планових обсягів природного газу у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснити до 2-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

У випадку невиконання зобов'язання по своєчасній оплаті одержаного газу у строк, встановлений п. 6.1 договору, відповідач зобов'язався сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом періоду прострочки від простроченої суми за кожен день прострочки. (п. 8.2 договору № 17-082-ВТВ).

З урахуванням умов договору, зокрема його п. 6.1, відповідач мав здійснити оплату одержаного згідно акту приймання-передачі від 31.01.17р. природного газу до 20.02.2017 включно.

Відповідач зобов'язання по своєчасній оплаті вартості газу виконав частково, станом на 20.02.2017р. залишок боргу за одержаний газ складав 1332000 грн., який було оплачено 21.02.2017р.

За період прострочки (1 день) оплати газу, позивач згідно наданого розрахунку (а.с. 19) нарахував відповідачу 1021 грн. 81 коп. пені із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми, що діяла протягом періоду прострочки, а також, з урахуванням положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України, за прострочення боржником грошового зобов'язання, нарахував річні за ставкою 3 % від простроченої суми, розмір яких складає 109 грн. 48 коп.

Відповідач факт прострочки оплати газу, період якої становить 1 (один) календарний день не заперечує, але вважає її незначною та такою, що не могла завдати постачальнику будь-яких збитків.

Надавши оцінку поданим доказам, суд вважає доведеним та встановленим факт прострочення боржником зобов'язання по оплаті вартості одержаного природного газу і, відповідно, обґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ст. 629 ЦК України, ст. 230, ч. 6 ст. 232 ГК України, господарський суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн. покладаються на відповідача.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо звільнення його від відповідальності по сплаті пені та річних.

Так, виходячи з правової норми ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання незалежного від того, виникла така неможливість з його вини чи випадково. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої.

Щодо звільнення від сплати річних, то вони є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, отже, стягуються незалежно від вини боржника.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", 73036, м. Херсон, вул. Поповича, 3, , р. рахунки не відомі на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, , р. рахунки не відомі 1021 (одна тисяча двадцять один) грн. 81 коп. пені, 109 (сто дев'ять) грн. 48 коп. річних та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: ks.arbitr.gov.ua/sud5024.

Повне рішення складено 25.04.2018.

Суддя Н.О. Задорожна