КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа№ 910/708/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Малайдах А.І.,

представників:

від заявника - Симончук О.М.,

від боржника - Пясецький Д.В.,

від Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Михайлов А.І.,

від Міненерговугілля України - Бриль П.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 12.02.2018 (повна ухвала складена 14.02.2018, суддя Мандичев Д.В.)

у справі №910/708/18

за заявою Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго"

до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" (код 34355770)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 відмовлено ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" у відкритті провадження у справі про банкрутство ДП "Укртранснафтопродукт".

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ініціюючий кредитор звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2018, передати справу на розгляд суду першої інстанції у іншому складі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку обставинам та їх нормативному регулюванню щодо виду господарської діяльності підприємства-боржника, вимог щодо ліцензування його діяльності, а відтак помилково застосував до боржника норму абз. 9 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", відмовивши у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/708/18 розгляд справи № 910/708/18 призначено на 10.04.2018.

Від Міненерговугілля України надійшов відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Боржник подав відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

10.04.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2018.

18.04.2018 боржник подав пояснення щодо наявності ліцензій, у яких зазначив, що видачу відповідних ліцензій підприємствам, які увійшли до складу ДП "Укртранснафтопродукт", було здійснено Національною комісією регулювання електроенергетики, яку в подальшому Указом Президента України від 23.11.2011 № 1057/2011 ліквідовано без правонаступництва Отже, новостворений орган державної влади - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не могла бути обізнана про раніше видані ліцензії суб'єктам господарювання, надаючи відповідь ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" щодо відсутності у боржника та його структурних підрозділів діючих ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" звернулося до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укртранснафтопродукт", оскільки останній неспроможний сплатити борг в розмірі 7793273,87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018 прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, визначено автоматизованою системою арбітражного керуючого Білого Владислава Валерійовича, якого зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Боржник подав відзив, в якому заявив про існування щодо нього обмеження про порушення справи про банкрутство відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство та передбаченого абз. 8 ст. 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", оскільки підприємство "Укртранснафтопродукт" є державним та провадить діяльність з транспортування магістральними трубопроводами.

Відмовляючи у відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, місцевий господарський суд зазначив, що боржник є підприємством утвореним внаслідок реорганізації (злиття) державних підприємств, що провадили діяльність з транспортування магістральними трубопроводами, здійснює діяльність у сфері трубопровідного транспорту, тобто щодо нього існує заборона на відкриття провадження у справі про банкрутство, та дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів погоджується з зазначеними твердженнями та висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ч. 1-3 ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Частиною 6 статті 16 Закону про банкрутство встановлено, що за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про:

відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство;

відмову у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Підстави для відмови у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство наведені у статті 14 Закону про банкрутство.

Так, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом (абзац перший частини першої статті 14 Закону про банкрутство).

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 13.03.2006 №76 "Про створення ДП "Укртранснафтопродукт", створено Державне підприємство "Укртранснафтопродукт", шляхом реорганізації у формі злиття Державних підприємств "Бориспільське підприємство магістральних нафтопродуктопроводів", "Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів", "Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів", "Лисичанське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів".

Відповідно до пункту 2.1. Статуту ДП "Укртранснафтопродукт", затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.01.2018 № 52, Підприємство утворено з метою видобування, переробки сирої нафти та газу, транспортування та постачання нафтопродуктів по трубопроводах, розвитку мережі нафтопродуктопроводів, отримання прибутку в інтересах держави шляхом систематичного здійснення виробничої, торгівельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому законодавством України та цим Статутом.

Пунктами 2.2.2 та 2.2.4 Статуту визначено, що предметом діяльності Підприємства є транспортування сирої нафти, газу та нафтопродуктів магістральними трубопроводами та діяльність, пов'язана з транспортуванням сирої нафти, нафтопродуктів та газу магістральними трубопроводами, включаючи послуги насосних станцій та експлуатацію трубопроводів.

Згідно пункту 2.3. Статуту, основними завданням Підприємства є: транспортування та постачання нафтопродуктів по трубопроводах, оптова та роздрібна торгівля нафтою, нафтопродуктами та їх похідними, розвиток мереж нафтопродуктопроводів, постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ, газового конденсату, отримання прибутку в інтересах держави шляхом систематичного здійснення виробничої, торгівельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому законодавством України та цим Статутом.

Боржник є правонаступником Державного підприємства "Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів" () та Державного підприємства "Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів" (), про що зазначено в Статуті та ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та які увійшли до його складу шляхом реорганізації у формі злиття.

Основним видом діяльності ДП "Кременчуцьке управління магістральних нафтопродуктопроводів" та ДП "Лубенське районне управління магістральних нафтопродуктопроводів" було транспортування сирої нафти та нафтопродуктів трубопроводами (код 60.30.1 за КВЕД).

Після реорганізації вказаних підприємств, у структурі ДП "Укртранснафтопродукт" утворений виробничий підрозділ - Лубенська нафтобаза державного підприємства ДП "Укртранснафтопродукт", яка діє на підставі Положення, затверджене наказом ДП "Укртранснафтопродукт" від 21.01.2016 № 09, предметом діяльності якої є транспортування нафти, нафтопродуктів.

Також, у структурі ДП "Укртранснафтопродукт" утворений виробничий підрозділ - Кременчуцька нафтобаза державного підприємства ДП "Укртранснафтопродукт", яка діє на підставі Положення, затверджене наказом ДП "Укртранснафтопродукт" від 21.01.2016 № 08, предметом діяльності якої є транспортування нафти, нафтопродуктів.

Таким чином, боржник є державним підприємством, утвореним внаслідок реорганізації (злиття) державних підприємств, що провадили діяльність з транспортування магістральними трубопроводами, та на даний час має у своїй структурі підрозділи, які здійснюють діяльність з транспортування нафти, нафтопродуктів.

Статтею 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" встановлено, що магістральний трубопровідний транспорт має важливе народногосподарське та оборонне значення і є державною власністю України.

За нормою частини дев'ятої статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" не може бути порушено справу про банкрутство щодо державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств, а також підприємств, утворених внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств.

Тобто, чинним законодавством встановлено заборону відкриття провадження у справі про банкрутство тих державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами, яким в даному випадку є боржник.

А за вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в відкритті провадження у справі про банкрутство, з огляду на недоведеність заявником наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство згідно з п. 5 ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство, з огляду на встановлення вказаних вище обставин справи у підготовчому засіданні, які виключають провадження у справі про банкрутство.

Колегією суддів відхиляються посилання апелянта на норми Закону України "Про ліцензування", Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та відсутність у боржника ліцензії на провадження діяльності з транспортування магістральними нафтопроводами, а відтак і неможливість застосування до боржника норм спеціального Закону України "Про трубопровідний транспорт", оскільки ліцензійне законодавство не регулює спірні правовідносини, а відсутність у боржника діючих ліцензій не спростовує фактичних обставин щодо належності підприємства-боржника до системи трубопровідного транспорту України, оскільки відповідні ліцензії можуть бути отримані ним у майбутньому, та не визначаають наявність/відсутність підстав для застосування до боржника процедур банкрутства, передбачених Законом про банкрутство та нормами Закону України "Про трубопровідний транспорт".

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 у даній справі, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними вище обставинами та матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 у справі № 910/708/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.04.2018.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко