ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. Справа № 926/3925/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді: Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

Орищин Г.В

секретар судового засідання - Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з»явився;

від відповідача: не з»явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Константінова Дмитра Миколайовича б/н від 23.02.2018 ( Вх. ЛАГС № 01-05/771/18 від 05.03.2018)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 05.02.2018 (суддя Бутирський А.А, м. Чернівці)

у справі № 926/3925/17

за позовом фізичної особи-підприємця Константінова Дмитра Миколайовича смт. Овідіополь, Овіліопольського району, Одеської області

до відповідача фізичної особи-підприємця Нагрудної Кристини Олегівни м. Чернівці

про стягнення 252805,11 грн

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Константінов Дмитро Миколайович смт. Овідіополь, Овіліопольського району, Одеської області звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця Нагрудної Кристини Олегівни м. Чернівці про стягнення 252 805,11 грн. заборгованості, з них: 90 760,97 грн. основного боргу, 10 473,32 грн. збитків, заподіяних інфляцією та 151 570,82 грн. пені, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу товару № Р03-00155 від 02.04.2014.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05.02.2018 (суддя Бутирський А.А.) у справі № 926/3925/17 в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не подано оригіналів договору купівлі-продажу від 02.04.2014, гарантійного листа від 06.02.2017, видаткової накладної № 15474 від 15.11.2016, акту звірки № 749 від 30.01.2017, надані позивачем копії письмових доказів є нечитабельними, учасник справи ставить під сумнів відповідність поданої копій (електронних копій) оригіналу, а відтак згадані докази не беруться судом до уваги.

Фізичною особою - підприємцем Константіновим Д.М. подано апеляційну скаргу б/н від 23.02.2018 (вх. ЛАГС № 01-05/771/18 від 05.03.2018), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.02.2018 і прийняти нове рішення, яким задоволити у повному обсязі позовні вимоги, посилаючись на те, що при прийнятті рішення судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що судом неповно з»ясовано чи мали місце обставини, на які посилався позивач та якими доказами вони підтверджуються, позивач зробив все можливе для надання оригіналів цих доказів, проте через об»єктивні обставини не зміг зробити це вчасно.

Окрім того, скаржник вважає, що суд, відмовивши у задоволенні позову, а не залишивши позов без розгляду, всупереч діючого законодавства, залишив позивача без права звернутися до суду повторно після усунення обставин, що унеможливили розгляд справи по суті. .

В судові засідання 27.03.2018 та 17.04.2018 сторони не з»явились, про причини неявки суд не повідомили.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання визнано обов'язковою, розгляд справи відкладався для забезпечення явки представників сторін в судове засідання, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги (ухвали суду надсилались за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань), відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення рішення суду без змін з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в ході розгляду справи в суді першої інстанції, заявивши позов до фізичної особи-підприємця Нагрудної Кристини Олегівни м. Чернівці про стягнення 252 805,11 грн. заборгованості, з них: 90 760,97 грн. основного боргу, 10 473,32 грн. збитків, заподіяних інфляцією та 151 570,82 грн. пені, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу товару № Р03-00155 від 02.04.2014, позивачем в обгрунтування підставності позовних вимог надано копію договору купівлі-продажу товару № Р03-00155 від 02.04.2014, в якій відсутній підпис останнього, а також копії видаткової накладної № 15474 від 15.11.2016 та акту звірки № 749 від 30.01.2017, не підписані позивачем.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Судом першої інстанції, правомірно встановлено, що позивач, як на підставу виникнення цивільних прав та обов'язків щодо відповідача, посилається на існування договору купівлі-продажу товару № Р03-00155 від 02.04.2014, копію якого, як зазначалось вище подано позивачем. Однак зазначена не містить підпису позивача, отже відсутні підстави вважати, що між сторонами взагалі укладався вищенаведений договір, а тому зобов'язання між сторонами також не виникали.

Окрім того, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що копії видаткової накладної № 15474 від 15.11.2016 та акту звірки № 749 від 30.01.2017 не підписані позивачем, отже є односторонніми, і як наслідок, не можуть бути належними доказами у справі встановлення факту виникнення зобов'язання між сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 61 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 61 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не подано суду оригіналів договору купівлі-продажу від 02.04.2014, видаткової накладної № 15474 від 15.11.2016, акту звірки № 749 від 30.01.2017, підписаних позивачем, відтак відсутні підстави вважати, що між сторонами, внаслідок підписання зазначених документів виникло зобов'язання.

Надані позивачем копії письмових доказів, в т.ч. гарантійного листа від 06.02.2017 є нечитабельними, представник відповідача, який брав участь у справі в суді першої інстанції поставив під сумнів відповідність поданих копій (електронних копій) оригіналам, а відтак згадані докази правомірно не взято судом до уваги.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, скаржником подано в обгрунтування апеляційної скарги копії документів, поданих у суд першої інстанції, з підписами позивача, однак судова колегія зазначені документи не бере до уваги, оскільки позивачем не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції неповно з»ясовано чи мали місце обставини, про які зазначив позивач та якими доказами вони підтверджуються, хоча позивач зробив все можливе для надання оригіналів цих доказів, проте через об»єктивні обставини не зміг зробити це вчасно, судовою колегією не беруться до уваги, оскільки в ході розгляду справи в суді першої інстанції розгляд справи неодноразово відкладався для надання можливості сторонам скористатися своїми процесуальними правами позивач зобов»язувався надати суду оригінали документів, явка позивача визнавалась обов»язковою, однак, позивач скористався наданими йому правами, на власний розсуд і суд розглянув позов з врахуванням поданих позивачем документів, надавши оцінку наявним матеріалам справи.

Відповідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того, судова колегія зазначає, що як вбачається із позовних вимог, позивач зазначає, що поставка товару відбулась на суму 5 371,54 дол. США, згідно акту звіряння між сторонами борг відповідача становить 4 830,25 дол. США, а відповідно до претензії від 01.11.2017 борг відповідача становить 3 426,50 дол. США. Тобто, на думку позивача, відповідач частково оплатив борг, однак будь-яких доказів такої оплати позивачем в ході розгляду справи теж не надано. Судова колегія також зазначає, що із вказаних документів не вбачається, що вартість товару визначена саме у валюті: долари США, оскільки вартість товару зазначена в видатковій накладній №15474 від 15.11.2016 та акті звіряння №749 від 30.01.2017 в у.о.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.02.2018 у справі №926/3925/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Константінова Дмитра Миколайовича б/н від 23.02.2018 ( Вх. ЛАГС № 01-05/771/18 від 05.03.2018)- без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

3. Справу повернути у Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 26.04.2018.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин.А. В.

суддя Данко Л.С.