ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/4269/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали касаційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017

(суддя - Сальнікова Г.І.)

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017

(головуючий - Гребенюк Н.В., судді: Білецька А.М., Медуниця О.Є.)

за скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

у справі № 922/4269/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про стягнення 3 139 020,11грн,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Харківської області зі скаргою на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби про:

- визнання незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні постанови ВП №45709825 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 28.10.2014 у справі №922/4269/14;

- визнання недійсною постанови ВП № 45709825 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 28.10.2014 у справі №922/4269/14;

- зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

В обґрунтування вказаної скарги на дії виконавчої служби Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" посилається на те, що предметом стягнення в межах виконавчого провадження № 45709825 є не тільки інфляційні нарахування та 3% річних, а й судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2017 року скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії виконавчої служби прийнято та призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у справі №922/4269/14 провадження по розгляду скарги в частині визнання недійсної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14 липня 2017 року ВП №45709825 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 62780,41 грн. припинено. В решті задоволення скарги - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2017 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у справі №922/4269/14 залишено без змін.

У справі, що переглядається суди попередніх інстанцій встановили такі обставини:

- рішенням Господарського суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року у справі № 922/4269/14, яке набрало законної сили, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 2 085 386,57 грн. 3% річних, 1 053 633,54 грн. інфляційних втрат та 62 780,41 грн. судового збору;

- на виконання вказаного рішення суду Господарським судом Харківської області 28 жовтня 2014 року видано відповідний наказ;

- 03 грудня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45709825;

- 14 липня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14, виданого 28 жовтня 2014 року, на підставі включення Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

- постановою державного виконавця від 23 серпня 2017 року про виправлення помилки, державним виконавцем викладено пункт 1 резолютивної частини постанови від 14 липня 2017 року ВП № 45709825 про зупинення вчинення дій викладено в новій редакції та зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 922/4269/14 від 28 жовтня 2014 року в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, тобто держаним виконавцем було усунено помилку щодо зупинення виконавчого провадження в частині стягнення судового збору.

- в обґрунтування скарги на дії (бездіяльність) державної виконавчої служби Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" посилається на те, що предметом стягнення в межах виконавчого провадження №46872481 є не тільки інфляційні нарахування та 3% річних, а й судовий збір. В той же час, судовий збір не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", тому зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору є безпідставним.

За наслідками розгляду скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" судом першої інстанції з огляду на приписи п. 10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та включення Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" було відмовлено в задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій державного виконавця по зупиненню вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 45709825 в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних та зобов'язання державного виконавця вжити заходи для повного виконання рішення. В частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №45709825 від 14 липня 2017 року в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 62 780, 41 грн. провадження за скаргою було припинено, оскільки постановою державного виконавця від 23 серпня 2017 року було виправлено помилку в постанові від 14 липня 2017 року ВП №45709825, та виключено суму судового збору з розміру заборгованості стягнення якої було зупинено в порядку п. 10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження". З такими висновками погодився і апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі №922/4269/14 Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії державного виконавця у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу (з урахуванням доповнень до касаційної скарги від 22 березня 2018 року):

- судовий збір не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

- законодавством не передбачено часткове зупинення вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження;

- суди попередніх інстанцій не дали ніякої оцінки тому, що державний виконавець позбавлений можливості в примусовому порядку стягнути судовий збір в межах зупиненого виконавчого провадження;

- виконавче провадження не підлягало зупиненню у зв'язку із тим, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" використовувало природний газ не для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води, а використовувало виключно для власних потреб.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій пункту 10 частини першої і частини четвертої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", статей 42, 43, 22, 32-36 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" не скористалось правом подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, що в силу частини 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 28.02.2018 касаційну скаргу прийнято до письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Тобто, пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками [підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)], а частиною четвертою статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ використаний станом на 1 липня 2016 року), а саме, крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що КП "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Судами також встановлено, що заборгованість КП "Харківські теплові мережі" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за спожитий природний газ виникла станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що оскільки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, то заборгованість, яка стягується як 3% річних (процентів річних) нарахована на основну заборгованість за спожитий газ підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". У такому випадку, дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №45709825 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №45709825, визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та зобов'язання державного виконавця вжити заходи для виконання рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню з таких підстав.

Відповідно до підпункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

У пункті 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

В пункті 9.13 постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, державним виконавцем 23.08.2017 була винесена постанова про виправлення помилки у спірній постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору.

При цьому, після внесення змін до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій предмет спору не припинив свого існування (постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017).

Оскільки шляхом внесення змін державним виконавцем до оскаржуваної постанови, відпали доводи, наведені скаржником для визнання її недійсною в частині стягнення судового збору, то колегія суддів, виходячи зі змісту ст. 1212 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) та п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9, вважає, що наведені обставини є підставою для відмови в задоволенні скарги, а для не припинення провадження з її розгляду в частині, що стосується стягнення судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, за наявності предмета спору помилково застосував приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України та припинив провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 ВП № 45709825 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами першою-третьою статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Отже, порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14 липня 2017 року ВП №45709825 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору, з одночасним прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 311, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі №922/4269/14 в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14 липня 2017 року ВП №45709825 в частині зупинення виконавчого провадження щодо стягнення судового збору у розмірі 62 780,41 грн. скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі №922/4269/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Г. Вронська