РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/654/18

За позовом Приватного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д»

про стягнення 18 900,00 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Репа Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Нововолинський ливарний завод» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (відповідач) про стягнення 18 900 грн. на підставі Договору № 8044/р про надання юридичних послуг від 28.11.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не повернув позивачу сплачені останнім кошти за юридичні послуги у випадку, передбаченому п. 5.6 Договору № 8044/р про надання юридичних послуг від 28.11.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод» залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви; встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

22.02.2018 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 25.01.2018 щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/654/18 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та позивачу - відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву і додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (виконавець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством «Нововолинський ливарний завод» (замовник, відповідач) було укладено Договір № 8044/р про надання юридичних послуг (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати юридичні послуги (далі - послуги), які направлені на скасування (призупинення) дії спеціальної санкції в сфері розвитку і торгівлі України (Наказ № 1322 від 11.11.2014) шляхом формування та подання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної фіскальної служби України (далі по тексту - ДФСУ), Служби безпеки України відповідного пакета документів.

Згідно п. 1.2 Договору за надання послуг за цим Договором замовник сплачує виконавцю грошові кошти, які складають вартість послуг, в розмірі, порядку та строки, встановлені цим Договором.

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено обов'язок замовника своєчасно і в повному обсязі провести розрахунки з виконавцем, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.4.2 Договору, виконавець зобов'язався надавати послуги, обумовлені п. 1.1 даного Договору в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Сторони домовились, що вартість послуг за цим Договором становить:

- у випадку скасування санкції - 24 300,00 грн.;

- у випадку призупинення дії санкції - 2 025,00 грн. за кожен повний місяць призупинення дії санкції.

У випадку тимчасового призупинення дії санкції з подальшим її скасуванням загальна вартість послуг не сумується, а становить 24 300,00 грн. (п. 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору сторони погодили, що оплата вартості послуг здійснюється замовником шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця наступним чином:

- 18 900,00 сплачується протягом 3-х банківських днів з дати отримання замовником відповідного рахунку виконавця;

- повний розрахунок у розмірі 5 400,00 грн здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання замовником Наказу про скасування санкції.

Відповідно до п. 5.1 Договору, термін надання послуг, передбачених п. 1.1 цього Договору, становить 12 (дванадцять) робочих днів з дня реєстрації пакета документів в Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, але не пізніше 15 грудня 2017 року.

Пунктом 5.6 Договору сторони передбачили, що, у випадку, якщо спеціальну санкцію (індивідуальний режим ліцензування) не буде скасовано і не призупинено до 16 грудня 2017 року, виконавець повертає замовнику 100% оплачених замовником коштів протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги від замовника.

Згідно п. 7.1 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього Договору починається в момент, визначений у п. 7.1 цього Договору, та закінчується після виконання всього обсягу послуг, передбачених цим Договором.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на виконання умов Договору № 8044/р про надання юридичних послуг від 28.11.2017 на підставі рахунку-фактури № СФ-12022 від 28.11.2017 він перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 18 900,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 1973 від 30.11.2017.

В свою чергу відповідач на виконання умов Договору визначив перелік документів, необхідних для скасування (призупинення) дії санкції. Вказані документи були підготовлені позивачем та надіслані на адресу відповідача, а в подальшому 04.12.2017 передані відповідачем до Міністерства економного розвитку і торгівлі України.

Однак, як зазначає позивач, внаслідок недостатньої обізнаності представників відповідача щодо вимог законодавства в сфері зовнішньоекономічної діяльності та валютного регулювання, відповідач надав неякісні послуги, які не змогли забезпечити виконання умов договору, а саме - скасування (призупинення) дії санкції.

В порушення умов п. 5.1 Договору відповідач у строк до 15.12.2017 не виконав взяті на себе зобов'язання по скасування спеціальної санкції.

Враховуючи зазначене, керуючись п. 5.6 Договору, позивач 21.12.2017 засобами електронного зв'язку направив відповідачу лист-вимогу № 17/837 від 21.12.2017 про повернення сплачених коштів в розмірі 18 900,00 грн. Проте, відповідач відповіді на зазначений лист не надав, вимогу не виконав і тому 27.12.2017 позивач направив зазначений лист-вимогу на адресу відповідача поштовим відправленням, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку № 0434 від 27.12.2017 та описом вкладення у цінний лист від 27.12.2017.

Однак, будь-які дії або повідомлення з боку відповідача щодо повернення позивачу сплачених ним коштів станом на момент подання позову відсутні.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 18 900 грн., сплачених позивачем за юридичні послуги на підставі Договору № 8044/р про надання юридичних послуг від 28.11.2017.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір № 8044/р від 28.11.2017 за своєю юридичною природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на виконання п. 3.2 Договору № 8044/р про надання юридичних послуг від 28.11.2017 на підставі рахунку-фактури № СФ-12022 від 28.11.2017 позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 18 900,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 1973 від 30.11.2017.

Однак, скасування (призупинення) дії санкції не було досягнуто.

В порушення умов п. 5.1 Договору відповідач у строк до 15.12.2017 не виконав взяті на себе зобов'язання по скасування спеціальної санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобо'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язанн або не виконав його в строк, установлений договором або законом (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Якщо в результаті прострочення боржника, виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання й вимагати відшкодування збитків (ч. 3 ст. 612 ЦК України).

Пунктом 5.6 Договору сторони передбачили, що, у випадку, якщо спеціальну санкцію (індивідуальний режим ліцензування) не буде скасовано і не призупинено до 16 грудня 2017 року, виконавець повертає замовнику 100% оплачених замовником коштів протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги від замовника.

Враховуючи зазначене, керуючись п. 5.6 Договору, позивач 27.12.2017 направив відповідачу лист-вимогу № 17/837 від 21.12.2017 про повернення сплачених коштів в розмірі 18 900,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку № 0434 від 27.12.2017 та описом вкладення у цінний лист від 27.12.2017.

Проте, відповідач відповіді на зазначений лист не надав та вимогу позивача щодо повернення останньому сплачених ним коштів в сумі 18 900,00 грн. не виконав.

В матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких відповідач заперечував би проти обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як встановлено судом, станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 18 900,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 900,00 грн., сплачених позивачем за юридичні послуги на підставі Договору № 8044/р про надання юридичних послуг від 28.11.2017, є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем разом із позовною заявою не подано попередній розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Д» (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 2-Д, оф. 17; ідентифікаційний код 40235121) на користь Приватного акціонерного товариства «Нововолинський ливарний завод» (45400, Волинська обл, м. Нововолинськ, вул. Луцька, буд. 29; ідентифікаційний код 05799344) 18 900,00 грн. (вісімнадцять тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.) боргу, 1 762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 23.04.2018.

Суддя Гумега О.В.