ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа № 920/730/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю від 02.01.2018 № 22/23,

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю від 03.07.2017 № 01-544,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект" (вх. № 185 С/2)

на рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі №920/730/16, (суддя Резніченко О.Ю.), ухваленого в м. Суми, повний текст рішення складено 18.12.2017,

за позовом: Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, вул. Білопільський шлях, 9, м. Суми,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект", вул. Іллінська, буд.13, м. Суми, 40009,

про стягнення 9093,50 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі №920/730/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Укрхімпроект (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, код 00205618) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (вул. Білопільський шлях, 9, м. Суми, 40009, код 03352455) 8002,44 грн. боргу, 724,54 грн. пені, 53,00 грн. 3% річних, 313,52 грн. інфляційних втрат, 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи прийняте у справі рішення, місцевий господарський суд з посиланням на положення ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, п.п. 2.1.4, 4.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, п.п. 5.1, 5.2, 6.2 договору від 01.09.2009 № 385 вказує, що основна заборгованість відповідача щодо сплати скиду понаднормативних забруднень у розмірі 8002,44 грн. підтверджується актами відбору стічних вод, протоколами дослідження якості стічних вод, листами, розрахунком заборгованості за скид забруднюючих речовин у міську каналізацію, рахунками на оплату згідно договору. На думку суду, позивач правомірно здійснював розрахунки з урахуванням нормативу плати за скид понаднормативних забруднень, встановлених наказом КП "Міськводоканал" Сумської міської ради від 06.02.2015 № 22, що свідчить про правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача визначеної суми. З огляду на порушення відповідачем строків виконання зобовязань з оплати вказаної суми місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 53,00 грн. 3% річних, 313,52 грн. інфляційних збитків, 724,54 грн. пені.

Ухвалою господарського Сумської області від 09.01.2018 у справі №920/730/16 виправлено описку у вступній частині рішення від 13.12.2017 у справі №920/730/16, зазначивши дату рішення "13.12.2017".

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Укрхімпроект" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі № 920/730/16 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект" 8002,44 грн. боргу, 724,54 грн. пені, 53,00 грн. 3% річних, 313,52 грн. інфляційних втрат, а також 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач вказує на те, що судом першої інстанції неправомірно застосовано Правила приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, в новій редакції, затвердженій рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539; для здійснення розрахунку суми заборгованості позивачем застосовано наказ КП "Міськводоканал" Сумської міської ради від 06.02.2015 № 22 "Про затвердження нормативу за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2015 рік" без врахування дії акту в часі та за відсутності відповідної компетенції. Вважає, що висновки суду щодо дотримання позивачем законодавства під час відбору проб для аналізу промислових стоків, не відповідають обставинам справи. Вказує на те, що позивачем не доведено наявність зобовязань перед позивачем по сплаті грошових коштів за скид понаднормативно забруднених стічних вод та час, з якого останній вважається боржником, який построчив виконання грошового зобовязання, у звязку з чим, на його думку, вимоги позивача про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних є необґрунтованими.

У відзиві на апеляційну скаргу КП "Міськводоканал" Сумської міської ради просить залишити рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 №920/730/16 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (вх.№1287).

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що на виконання статті 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" проект рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в каналізації м.Суми" разом з відповідним аналізом регуляторного впливу було оприлюднено 03.08.2011 на сайті Сумської міської ради та в газеті "Суми і сумчани" № 34 (667) від 26.08.2011, рішення № 539 від 06.09.2011 оприлюднено на офіційному сайті Сумської міської ради та в Офіційному віснику Сумської міської ради від 06.10.2011 № 57.

Посилаючись на те, що КП "Міськводоканал" наказом від 06.02.2015 № 22 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми" встановив норматив плати за очищення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій в розмірі 1,67 грн./куб.м на основі фактичних затрат виробництва за звітній період, вважає, що при розрахунку боргу за січень 2016 правомірно застосовувався визначений наказом розмір нормативу.

Вказує на те, що позивачем дотримано процедуру відібрання, зберігання та транспортування проб, аналіз стічних вод проведено в строки, визначені чинним законодавство; акти відбору проб стічних вод складені з дотриманням вимог Правил приймання стічних вод в каналізації м.Суми № 539 та пункту 9.1 Керівного нормативного документу 211.1.0.009-94, та є дійсними; розрахунки розмірів грошової плати при перевищенні граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин ПАТ "Укрхімпроект" відповідають Розділу 7 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми № 539 від 06.09.2011 та здійснені на підставі отриманих результатів аналізів стічних вод із врахуванням похибок вимірювань, винесених окремою таблицею до додатку свідоцтва про атестацію № РУ-1319/15, виданого лабораторії контролю промстоків КП "Міськводоканал" Сумської міської ради.

На підтвердження доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, позивачем до суду апеляційної інстанції разом з відзивом (вх.1312 від 06.02.2018) та листом (вх. 2044 від 03.03.2018) надано додаткові документи, з огляду на те, що відповідачем під час розгляду справи не було надано заперечень та судом не розглядались обставини, які визначені доводами апеляційної скарги.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018 у звязку знаходженням судді Камишевої Л.М. у відпустці для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.

13.03.2018 Публічним акціонерним товариством "Укрхімпроект" подано клопотання, в якому просить зупинити провадження у справі № 920/730/16 до винесення Сумським окружним адміністративним судом рішення по справі №818/855/18 за позовом ПАТ "Укрхімпроект" до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м.Суми" (вх.№ 2216 від 13.03.2018).

В обґрунтування поданого клопотання посилається на предмет розгляду справи №818/855/18 щодо визнання недійсним рішення місцевого самоврядування, на підставі якого позивачем було проведено перевірку вмісту забруднюючих речовин в стічних водах та нараховано плату за перевищення їх концентрації. На думку відповідача, вказані обставини в сукупності є підставами, що свідчать про обєктивну неможливість розгляду справи №920/730/16 до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Дане клопотання за результатами розгляду було відхилено судовою колегією апеляційної інстанції за безпідставністю, оскільки розгляд іншим судом справи №818/855/18 за позовом ПАТ "Укрхімпроект" до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м.Суми" не є таким, що унеможливлює розгляд даної справи в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги з наданням оцінки зібраним у справі доказам. В свою чергу, відповідач не буде позбавлений права подати заяву про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому розділом IV ГПК України, у випадку встановлення обставин, що не були відомі та не встановлені на час розгляду даної справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок здійснення правосуддя в розумний строк покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

19.04.2018 до Харківського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства Укрхімпроект надійшли додаткові письмові пояснення по справі № 920/730/16 (вх. № 2977 від 19.04.2018), в яких скаржник посилається, зокрема на те, що плата за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин є оперативно-господарською санкцією, у звязку з чим зазначає про неправомірне нарахування позивачем на зазначену суму пені, інфляційних збитків та 3% річних.

У письмових пояснення по справі №920/730/16 (вх. 2927 від 18.04.2018) позивач, посилаючись на положення Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37, Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м.Суми», зазначив, що сума у розмірі 8002,44 грн. є платою за скид понаднормативно забруднених стічних вод, тобто заборгованістю за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, а не штрафом.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі № 920/730/16 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив суд рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі №920/730/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши матеріали справи, а також дослідивши викладені у апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає про наступні обставини.

У липні 2016 року позивач - Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради, звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій, посилаючись на положення статей 526, 530 Цивільного кодексу України, Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект" заборгованість за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод у розмірі 8 002,44 грн., пені у сумі 724,54 грн., 3% річних у сумі 53,00 грн., інфляційні нарахування у сумі 313,52 грн. (т. 1, а.с. 3-5).

Позовні вимоги мотивовані тим, що КП "Міськводоканал" Сумської міської ради при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин ПАТ "Укрхімпроект" на підставі укладеного договору на водопостачання та прийом стічних вод від 01.09.2009 № 385 виявлено факт скиду в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, у звязку з чим споживачу виставлено рахунки за перевищення тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах за жовтень 2015 року на суму 1923,64 грн., за листопад 2015 року на суму 3256,50 грн. та за січень 2016 року на суму 2822,30грн.

З матеріалів справи вбачається, 01.09.2009 між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради (виробник) та Публічним акціонерним товариством "Укрхімпроект" (споживач) укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 385 (далі договір), відповідно до якого виробник взяв на себе зобовязання забезпечувати споживача питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором (п.1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору послуги надаються виробником безперебійно (за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідацію наслідків аварії або повязаних з дією непереборної сили) або згідно з графіком, затвердженим місцевим органом державної виконавчої влади. Режим може бути змінений виробником без внесення змін до договору.

Представник водоканалу має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем абонента, споживача (власника квартири), виконавця, приладів та пристроїв на них, контролювати раціональне водоспоживання тощо та складати акти за результатами цих обстежень (п. 3.1.3 договору).

Виробник зобовязаний надавати споживачеві в установленому законодавством порядку інформацію про перелік послуг, їх вартість, загальну суму місячного платежу, структуру тарифів, нормативів (норм) споживання, режиму надання послуг, їх споживчі властивості (п. 3.2.3 договору).

Відповідно до пунктів 3.4.1, 3.4.2 договору споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки; щоквартально проводити звірку взаємних розрахунків з виробником. Акт звірки готується та направляється споживачем.

Споживач зобовязаний забезпечити доступ представників виробника за службовим посвідченням для зняття показників водолічильників, а також до водопровідних пристроїв та обладнання. Для проведення обстеження водопровідних каналізаційних мереж, розміщених на території споживача, забезпечити присутність відповідальної особи споживача. Про результати обстеження складається відповідний акт та підписується обома сторонами (п. 3.4.10 договору).

Відповідно до пункту 3.4.17 договору споживач зобовязаний у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати виробнику пеню, 3% річних, інфляційні збитки.

Розділом 4 договору передбачено порядок розрахунків.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач до 10-го числа поточного місяця здійснює предоплату в розмірі 100 % із розрахунку за попередній місяць. Кінцевий розрахунок за послуги з водопостачання та водовідведення споживач проводить до 5-го числа наступного місяця, виходячи з діючого тарифу та рахунку, що надається згідно показань водолічильника.

Відповідно до пункту 4.6 договору зняття показань з водолічильника здійснюється, як правило, щомісячно представником виробника у присутності представника споживача у строки згідно з графіком обслуговування виробника. У разі, якщо споживач не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті виконавцем є підставою для виставлення рахунку на оплату використаних послуг наданих виробником.

У разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел (п. 4.8 договору).

Відповідно до пункту 4.13 договору у разі незгоди щодо кількості або вартістю отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, споживач зобовязаний у десятиденний термін з дня направлення виробником розрахункового документу письмово повідомити про це виробника та у цей же термін направити представника з обґрунтованими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова споживача оплатити розрахунковий документ виробника вважається безпідставною. Предявлення претензії не припиняє оплату рахунків в повній сумі в установлений строк. При встановленні правомірності претензії залишок суми, одержаної виробником, зараховується погашенням послідуючих рахунків за воду.

У розділі 5 договору передбачено відповідальність сторін.

Так, відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, ґрунт, ганчірки, лід, токсичні речовини і т.п., а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

У договорі визначено перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК), а саме: реакція середовища рН-6,5-9 мг/л; БСК3 256 мг/дм3; завислі речовини 280 мг/дм3; нафти і нафтопродукти 0,73 мг/дм3; жири 8 мг/дм3; азот амонійний 25 мг/дм3; нітрити -0; нітрати 0,64 мг/дм3; фосфати 6,5 мг/дм3; сульфати - 77 мг/дм3; хлориди 80,4 мг/дм3; СПАР 0,25; залізо - 1 мг/дм3; мідь -0,012 мг/дм3; нікель -0,12 мг/дм3; цинк 0,084 мг/дм3; хром+3 0,5 мг/дм3; свинець 0,12 мг/дм3.

Скидання споживачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з «Правилами приймання стічних вод у каналізації м. Суми», затверджених рішенням виконавчим комітетом Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596, по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК по кожному виду забруднень.

Відповідно до пунктів 5.3, 5.4 договору у разі несвоєчасного перерахування коштів споживачем за послуги водопостачання та водовідведення сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми боргу.

Споживач несе відповідальність за належну експлуатацію водопровідних та каналізаційних мереж, що знаходяться на його балансі (п. 5.5 договору).

Відповідальною особою за водопостачання та водовідведення, цілісність пломб та справну роботу пристроїв водомірних вузлів споживач призначає ОСОБА_3 (п. 5.10 договору).

Договір укладено з 01.09.2009 по 01.09 2012 і вважається продовженим (але не більше 3-х років), якщо за місяць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору (п. 7.1 договору).

Вказаний договір підписаний з боку виробника директором КП "Міськводоканал" Сумської міської ради та споживачем в особі генерального директора ПАТ "Укрхімпроект", завірений печатками сторін.

За твердженням позивача, 07.10.2015, 23.11.2015, 14.01.2016 при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин з контрольного колодязя, за адресою: вул. Іллінська, 13 в м. Суми, виявлено і зафіксовано факти скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин.

З актів відбору проб стічних вод від 07.10.2015 № 661, від 23.11.2015 № 821, від 14.01.2016 № 43 свідчить, що представником КП "Міськводоканал" Сумської міської ради на каналізаційному випуску за адресою: вул. Іллінська, 13, відібрані проби стічних вод ПАТ "Укрхімпроект" у присутності представника підприємства для виконання аналізів. Вказані акти підписано представниками сторін без будь-яких зауважень (т.1, а.с. 20, 24, 29).

Відібрані проби було відправлено в лабораторію контролю промстоків КП Міськводоканал Сумської міської ради та визначено час виконання аналізів стічної води (в день відбору проб).

Вищезазначена лабораторія атестована, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про атестацію № РУ-1319/15 від 25.02.2015, яким засвідчено, що хімічна лабораторія контролю промстоків КП Міськводоканал Сумської міської ради відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань у сфері робіт з контролю стану навколишнього природного середовища (т.1, а с. 63).

За результатами аналізів начальником лабораторії КП "Міськводоканал" Сумської міської ради складені протоколи дослідження якості стічних вод від 07.10.2015 №2329, від 23.11.2015 № 2407, від 14.01.2016 № 2484, відповідно до яких встановлено, що відповідачем перевищені допустимі концентрації забруднюючих речовин, а саме:

- відповідно до протоколу від 07.10.2015 №2329 показники якості стічних вод: реакція середовища (рН) - 5,92 мг/л, хлориди 203, 55 мг/л; фосфати 30,69 мг/л; азот амонійний 31,61 мг/л; нітрити 0,35 мг/л; нітрати 1, 96 мг/л (т.1, а.с. 21);

- відповідно до протоколу від 23.11.2015 № 2407 показники якості стічних вод: реакція середовища (рН) - 7,92 мг/л; завислі речовини 511,5 мг/л; хлориди 113,44 мг/л; фосфати 9,24 мг/л; азот амонійний 35,74 мг/л; нітрити 1,2 мг/л; нітрати 2,79 мг/л; СПАР 0,27 мг/л; мідь 0,074 мг/л; цинк 0,673 мг/л; залізо 3,22 мг/л (т.1, а.с. 25);

- відповідно до протоколу від 14.01.2016 № 2484 показники якості стічних вод: реакція середовища (рН) 7,31 мг/л; завислі речовини 316,0 мг/л; хлориди 147,40 мг/л; фосфати 17,86 мг/л; азот амонійний 30,15 мг/л; нітрити 0,23 мг/л; нітрати 4,04 мг/л; сульфати 84,79 мг/л; цинк 0,199 мг/л; залізо 2,48 мг/л (т.1, а.с. 30).

КП "Міськводоканал" Сумської міської ради листами «Щодо нарахування за перевищення ГДС» від 14.12.2015 № 05/13668, від 01.02.2016 № 05/954, від 16.02.2016 № 05/1501 повідомило ПАТ "Укрхімпроект" про порушення умов скиду токсичних речовин в міську каналізаційну мережу, а саме: недотримання гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин при скиді; про нарахування підприємству сум додаткової сплати за перевищення ГДС токсичних речовин в міську каналізаційну мережу згідно пункту 7.7 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, яка обліковується з урахуванням коефіцієнту кратності за перевищення забруднюючих речовин, та в грошовому еквіваленті становить за жовтень 1923,64 грн., листопад 2015 року 3256,50 грн., січень 2016 року 2822,30 грн. (т.1, а.с. 18, 22, 27).

До вказаних листів додано рахунки від 14.12.2015 № 269, від 02.02.2016 № 26, від 17.02.2016 № 68 з посиланням на укладений між сторонами договір від 01.09.2009 № 385 за скид забруднюючих речовин в міську каналізацію згідно «Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми» за жовтень 2015 року на суму 1923,64 грн., листопад 2015 року 3256,50 грн., січень 2016 року 2822,30 грн. (т.1, а.с. 19, 23, 28). Зазначено, що рахунки є актами приймання-передачі виконаних послуг.

Матеріали справи свідчать про те, що вказані документи одержані представником відповідача.

Крім того, 01.02.2016 позивач звертався до відповідача з претензією № 22/891, а 31.03.2016 з претензією № 22/4143.

Залишення без задоволення ПАТ "Укрхімпроект" претензії № 22/891 від 01.02.2016 та № 22/4143 від 31.03.2016 стало підставою для звернення Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до господарського суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект" про стягнення суми основного боргу за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості, яка виникла на підставі договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 385 від 01.09.2009.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вже було зазначено у цій постанові, відповідно до укладеного між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради (виробник) та Публічним акціонерним товариством "Укрхімпроект" (споживач) договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 385 від 01.09.2009 (далі договір) виробник взяв на себе зобовязання забезпечувати споживача питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а споживач зобовязався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором (п.1.1 договору).

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 19.04.2018 учасниками справи визнано обставини щодо надання послуг Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради з водопостачання та водовідведення Публічному акціонерному товариства "Укрхімпроект" та здійснення розрахунків за надані послуги на підставі укладеного між сторонами договору на водопостачання та прийому стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 385 від 01.09.2009; зазначено про відсутність інших договорів.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 385 від 01.09.2009, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору, який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також відповідно до умов договору сторони зобов'язувались керуватись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затвердженими Наказом Мінжитлокомунгоспу України 27.06.2008 №190, наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 №30 «Про затвердження Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України», рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.03.1995 №131 «Про затвердження порядку видачі технічних умов на будівництво обєктів у місті Суми», підпунктом 5 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України» Про місцеве самоврядування в Україні», «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України», затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, «Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м.Суми», затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1.5 Правил приймання від 19.02.2002 №37 на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію.

Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України. Місцеві Правила приймання є обов'язковими для всіх підприємств, яким водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради (п.1.6 Правил приймання від 19.02.2002 №37).

Виходячи з пункту 2.1 Правил приймання від 19.02.2002 №37 водоканал має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств; пред'являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих правил, так і місцевих правил приймання; здійснювати раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються.

Підприємства зобовязані: виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників (п. 2.4. Правил приймання від 19.02.2002 №37).

Підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу. Порядок та періодичність відбору контрольних проб визначається у місцевих Правилах приймання (п. 7.4 Правил приймання від 19.02.2002 №37 ).

Відповідно до пункту 7.5 Правил приймання від 19.02.2002 №37 водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають підприємства.

З метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента (п. 7.8 Правил приймання від 19.02.2002 №37).

У місцевих Правилах приймання конкретизується порядок відбору проб стічних вод на аналіз, порядок їх оформлення, а також порядок проведення аналізу проб (п. 7.11 Правил приймання від 19.02.2002 №37).

Відповідно до пункту 4.2 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м.Суми» (далі місцеві Правила приймання), передбачено, що для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м.Суми, встановлені єдині допустимі концентрації (ДК) забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих Правил.

Дані допустимі концентрації (ДК) забруднюючих речовин встановлені згідно положень Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України, Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених ДК речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р.Псел, і якісного складу води із міськводопроводу.

Відповідно до пункту 6.5 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми з метою контролю якості стічних вод абонента водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод абонентів виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у Акті відбору проб (додаток 2) у двох примірниках, які підписують як працівники Водоканалу, так і представник Абонента.

У разі неявки уповноваженого представника абонента або при його відмові підписати акт, останній підписується представниками водоканалу із зазначенням прізвища абонента, який відмовився підписати акт.

У пункті 6.7 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми встановлені правила відбору проб, відповідно до яких місцем відбору проб стічних вод абонента при плановому контролі складу і властивостей стічних вод є контрольний колодязь (камера) на випуску стічних вод абонента до системи міської каналізації; найменший загальний обєм разової проби 2,0 л (обєм робочої проби 1,0 л, обєм контрольної проби 1,0 л) (п.п. 6.7.1, 6.7.9 цих правил).

За призначенням проби поділяються на робочі та контрольні, які відбираються одночасно. Робоча проба це проба, за результатами аналізу якої визначаються концентрації забруднюючих речовин (Сф), робиться висновок щодо перевищень ДК забруднюючих речовин. Аналізи робочої проби здійснюються лабораторією Водоканалу, що акредитована встановленим порядком за правилами, чинними в Україні для галузі аналізу стічних вод (п.п. 6.7.11, 6.7.12 цих правил).

Виходячи з пунктів 6.7.15, 6.7.16 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, результати аналізів стічних вод оформляються у вигляді Протоколу дослідження якості стічних вод (додаток 3) та рахуються дійсними до повторного відбору проб, але не більше 3-х місяців і поширюються на весь обєм стічних вод абонента за цей період.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, ґрунт, лід, токсичні речовини і т.п., а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

Крім того, у пункті 5.1 договору визначено перелік граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК).

Як свідчать матеріали справи, 07.10.2015 о 9 год. 40 хв. на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя за адресою: вул. Іллінська, 13 в м. Суми, позивачем був здійснений відбір контрольних проб (кількість води 2,0 л, номер проби - 1), що зафіксовано у акті від 07.10.2015 № 661 відбору стічних проб, підписаних представниками підприємства та абонента. Проба відібрана для виконання аналізів 07.10.2015 о 13 год. 10 хв., тобто дослідження розпочато в день відібрання проб. За результатами дослідження якості стічних виявлено перевищення тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що оформлено протоколом №2329.

23.11.2015 о 10 год. 45 хв. на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя за адресою: вул. Іллінська, 13 в м. Суми, позивачем був здійснений відбір контрольних проб (кількість води 2,0 л, номер проби - 4), що зафіксовано у акті від 23.11.2015 № 821 відбору стічних проб, підписаних представниками підприємства та абонента. Проба відібрана для виконання аналізів 23.11.2015 об 11 год. 45 хв., тобто дослідження розпочато в день відібрання проб. За результатами дослідження якості стічних виявлено перевищення тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що оформлено протоколом №2407.

14.01.2016 о 9 год. 45 хв. на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя за адресою: вул. Іллінська, 13 в м. Суми, позивачем був здійснений відбір контрольних проб (кількість води 2,0 л, номер проби - 1), що зафіксовано у акті від 14.01.2016 № 43 відбору стічних проб, підписаних представниками підприємства та абонента. Проба відібрана для виконання аналізів 14.01.2016 о 12 год. 00 хв., тобто дослідження розпочато в день відібрання проб. За результатами дослідження якості стічних виявлено перевищення тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що оформлено протоколом №2484.

Матеріалами справи підтверджується, що акти про відбір проб стічних вод від 07.10.2015 № 661, 23.11.2015 № 821, 14.01.2016 № 43 містять інформацію про найменування контролюючої організації і прізвище представника абонента, зокрема, ПАТ «Укрхімпроект», дату та місце відбору проб, прізвище особи, що відбирала пробу, прізвища присутніх осіб при відборі проб, час та місце проведення аналізу.

Відібрані проби було відправлено в хімічну лабораторію контролю промстоків КП Міськводоканал Сумської міської ради та визначено час виконання аналізів стічної води (в день відбору проб).

За результатами аналізів начальником лабораторії КП "Міськводоканал" Сумської міської ради складені протоколи дослідження якості стічних вод від 07.10.2015 №2329, від 23.11.2015 № 2407, від 14.01.2016 № 2484, відповідно до яких встановлено, що відповідачем перевищені допустимі концентрації забруднюючих речовин.

Вказані протоколи дослідження якості стічних вод мають номер, містять інформацію про найменування джерела відбору проб, його місце, дату відбору, найменування показників мг/л, висновки за підписом представника лабораторії тощо.

Відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів відповідності кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства єдиним допустимим концентраціям (ДК) забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми та у пункті 5.1 договору.

Натомість, хімічна лабораторія контролю промстоків КП Міськводоканал Сумської міської ради на час проведення вимірювань спірної проби стічних вод атестована відповідною метрологічною службою, що підтверджується свідоцтвом про атестацію № РУ-1319/15 від 25.02.2015 (чинне до 25.02.2018).

Зазначені обставини спростовують твердження відповідача про невідповідність та недостовірність результатів вимірювань.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно зазначив, що акти про відбір проб стічних вод та протоколи дослідження якості стічних вод складено у відповідності до вимог, визначених Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011.

Щодо доводів скаржника, що акти відбору проб стічних вод від 07.10.2015 №661, 23.11.2015 № 821, 14.01.2016 № 43 та протоколи дослідження якості стічних вод №2329, №2407, №2484 не є належними доказами перевищення показників забруднення стічних вод, оскільки позивачем не було дотримано Національних стандартів України при відборі стічних вод та їх дослідженні, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зважаючи на наступне.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.4 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми абоненти зобовязані: здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації; результати аналізів стічних вод і замірів їх витрат повинні фіксуватися у робочих журналах, які зберігають на підприємстві десять років; всі абоненти зобов'язані щоквартально подавати водоканалу звітні дані у формі довідки про обєми і якісний склад стічних вод, а також режим їх скиду до міської каналізації; абонент повинен забезпечити можливість проведення водоканалом у будь який час доби контроль за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу.

Пунктом 2.4 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми передбачено, що абоненти мають право: направляти свого уповноваженого представника для присутності при контрольному відборі проб стічних вод; перед відбором проб оглядати обладнання, надане Водоканалом, на предмет відсутності ознак стороннього забруднення; направляти уповноваженого представника абонента в лабораторію водоканалу та бути присутнім при виконанні аналізу проб стічних вод; перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства виконані водоканалом, та оскаржувати їх; оскаржувати неправомірно виставлені рахунки та вимагати результати аналізів стічних вод абонента.

Так, відповідно до пунктів 6.7.13, 6.7.14 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми контрольна проба - відбирається по ініціативі абонента, опечатується водоканалом, скріплюється підписами представників водоканалу та абонента і відправляється на аналіз. Аналіз контрольної проби проводиться одночасно з проведенням аналізу робочої проби. Аналіз може виконуватися в лабораторії Абонента або, за його бажанням, в незалежній лабораторії. Ці лабораторії повинні мати акредитацію на право проведення аналізів якості стічних вод підприємств з застосуванням однакових з водоканалом методик вимірювань та вимірювальних приладів. Відкриття проби та її аналіз проводиться в присутності представників абонента, водоканалу і лабораторії, в якій проводиться даний аналіз. Відкриття контрольної проби та результати хімічного аналізу оформляються відповідним актом.

Отже, положеннями Правил приймання від 19.02.2002 №37 та Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми передбачено, зокрема, обовязок відповідача здійснювати контроль за якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації, подавати водоканалу звітні дані у формі довідки про обєми і якісний склад стічних вод, а також визначений порядок врегулювання розбіжностей у результатах аналізу проб, відібраних водоканалом, і споживачем.

З огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом щодо перевірки та оскарження розрахунків допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства виконані водоканалом, а також щодо оскарження виставлених позивачем рахунків за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями, тоді як визначення відповідності актів відбору проб стічних вод та протоколів їх досліджень національним стандартам і методикам при дослідженні проб стічних вод, не є предметом позову в даній справі, а зазначені акти та протоколи не визнані в судовому порядку недійсними, то посилання скаржника на порушення процедури їх відбору, зберігання і транспортування є недоведеними та не спростовують факту перевищення забруднюючих речовин у воді, що скидалась відповідачем.

Крім того, відбір проб проводився у присутності працівників відповідача і акти відбору були ними підписані без зауважень.

При цьому, посилання апелянта на те, що акти відбору стічних вод за відсутності підпису уповноваженої особи підприємства-абонента ОСОБА_3 не є належним доказом підтвердження факту відбору стічних вод є необґрунтованими, оскільки положеннями Правил приймання від 19.02.2002 №37 та Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми передбачено участь представника підприємства у відборі проб, однак неявка останнього не може перешкоджати діяльності позивача щодо контролю за рівнем шкідливих речовин у стічних водах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 21.12.2016 у справі № 911/1805/16.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що рішення №539 від 06.09.2011 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" є неправомірним, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру судових рішень України, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017 року у справі №591/1519/15-а визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми».

Разом з тим, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі № 591/1519/15-а скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017року по справі № 591/1519/15-а та прийнято ухвалу, якою адміністративний позов залишено без розгляду.

В матеріалах справи відсутні докази скасування вищезазначеної ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №591/1519/15-а, яка набрала законної сили 18.10.2017, була чинною на день розгляду справи місцевим господарським судом та є чинною на момент розгляду апеляційної скарги.

Щодо рішення адміністративної колегії Сумського територіального відділення антимонопольного комітету України №7 від 30.08.2017, колегія суддів зазначає, що цим рішенням визнано дії Виконавчого комітету Сумської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 06.09.2011 № 539 порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, проте прийняття такого рішення органами Антимонопольного комітету України не свідчить про недійсність рішення від 06.09.2011 № 539.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що результати дослідження відібраних проб позивачем є достатніми для нарахування відповідачу додаткової плати, а доводи скаржника не спростовують вказаного висновку місцевого господарського суду.

Порядок встановлення та стягнення плати за скиди промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів визначено Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37 (далі - Інструкція) передбачено, що абоненти повинні повністю покривати всі витрати водоканалу, повязані з транспортуванням і очищенням стічних вод та справляння збору за забруднення навколишнього природного середовища. При недотриманні вимог договору та місцевих правил приймання, сплати водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються абонентами.

Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002р. №37 при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими правилами приймання, підприємства сплачують водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понад нормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 7.2. Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми, (Нн) норматив плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, грн./куб.м (п.2.3 Інструкції наказ №37), встановлюється водоканалом строком на один рік на основі фактичних затрат виробництва за звітний період.

Відповідно до пункту 7.10 вищезазначених Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми, для розрахунку плати за скидання стічних вод з перевищення ДК використовуються дані лабораторії водоканалу або результати контрольної проби (у випадку відкриття та аналізу контрольної проби незалежними лабораторіями, що акредитовані у даній галузі досліджень).

Згідно наказу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради від 06.02.2015 №22 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2015 рік» встановлено норматив плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації міста на 2015 рік в сумі 1,67 грн./ м.куб. (з ПДВ) (т.1, а.с.75).

Відповідно до розрахунку норматив плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми встановлюється (згідно п. 2.3 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів») на рівні фактичної виробничої собівартості очищення 1м3 стічних вод за 2014 рік, яка визначається згідно з «Порядком формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» (т.1, а.с. 76).

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем неправомірно здійснено розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень за січень 2016 року з урахуванням нормативу плати за скид понаднормативних забруднень на 2015 рік, затвердженого наказом від 06.02.2015 №22.

Разом з тим, норматив плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2015 рік затверджено наказом від 06.02.2015 №22 у розмірі 1,67 грн./ м.куб., тоді як норматив плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2016 рік - наказом від 03.02.2016 №36 та становить 2,31 грн./ м.куб.

Вказані обставини свідчать про відсутність правових підстав для застосування нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2016 рік, затвердженого у лютому 2016 році, для здійснення розрахунку додаткової плати за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод у січні 2016 року.

Водночас, оскільки зобов'язання відповідача своєчасно оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників виникає на підставі закону та з узгоджених дій постачальника і споживача послуг на підставі договору, відсутність затвердженого нормативу плати за скид понаднормативних забруднень не може бути підставою для звільнення споживача від обов'язку щодо здійснення додаткової сплати за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод.

За таких обставин, здійснення позивачем розрахунку додаткової плати за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод у січні 2016 року з урахуванням затвердженого нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2015 рік у розмірі 1,67 грн./м.куб., тобто у меншому розмірі ніж затверджено Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради на 2016 рік, є правомірним та не порушує прав відповідача.

З огляду на викладене, господарський суд Сумської області дійшов обґрунтованого висновку, що Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради з урахуванням нормативу плати за скид понаднормативних забруднень правомірно здійснило розрахунок плати за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за жовтень на суму 1923,64 грн., листопад 2015 року на суму 3256,50 грн., січень 2016 року на суму 2822,30 грн.

Відповідно до пункту 7.10 Правил приймання від 19.02.2002 №37 при виявленні перевищення допустимої концентрації забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, водоканал після закінчення аналізу направляє підприємству повідомлення про виявлене перевищення допустимої концентрації забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими правилами приймання, але не більше 15 днів.

Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення допустимої концентрації водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє підприємству претензію, до якої додаються: копія акта про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні на підприємстві).

Крім того, згідно пункту 6.7.18 місцевих Правил приймання при виявленні перевищення ДК забруднень, встановлених Договором, Водоканал після проведення аналізу повідомляє Абонента про виявлене порушення телефонограмою в семидобовий термін або письмово у пятнадцятидобовий термін без врахування вихідних днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК, Водоканал направляє Абоненту претензію і повідомлення до яких додаються такі документи: копія акта про відбір проби; копія результатів аналізу стічних вод; розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод та відповідний рахунок за послуги Водоканала. Передаються тільки ті документи, що відсутні у абонента.

Згідно з пункту 2.3.5 місцевих Правил приймання абонент зобовязаний оплачувати протягом 30 банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Матеріали справи містять претензію №22/891 від 01.02.2016 та претензію №22/41413 від 31.03.2016 з вимогами оплатити рахунки від 14.12.2015 №269 за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах за жовтень 2015 на суму 1923,64 грн., від 02.02.2016 № 26 за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах за листопад 2015 року на суму 3256,50 грн., від 17.02.2016 № 68 за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах за січень 2016 року на суму 2822,30 грн.

Проте, на дату звернення КП "Міськводоканал" Сумської міської ради до господарського суду з позовною заявою рахунки від 14.12.2015 №269, від 02.02.2016 № 26, від 17.02.2016 № 68 відповідачем не оплачені, відповідь на претензію не надано (т,1 а.с.31-34).

Враховуючи викладене, у відповідності до умов договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 385 від 01.09.2009, враховуючи те, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 «Про затвердження правил приймання стічних вод в системи каналізації м.Суми» не скасоване, а, отже, Правила приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми є діючими, беручи до уваги те, що позивачем дотримано порядок відбору проб та здійснення їх аналізу, визначений у Правилах, а розрахунок плати за скид понаднормативних забруднень на загальну суму 8002,44 грн. здійснено у відповідності до наказу № 22 від 06.02.2015 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Суми», яким встановлені нормативи плати на 2015 рік, дана заборгованість підтверджується наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок господарського суду Сумської області про задоволення вимог щодо стягнення з відповідача 8002,44 грн. заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України за правопорушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, стаття 625 ЦК розміщена в розд. І «Загальні положення про зобовязання» кн. 5 ЦК, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Оскільки спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідачем всупереч положень чинного законодавства та умов договору на водопостачання та прийом стічних вод від 01.09.2009 № 385 не було погашено існуючої заборгованості за скид наднормативних забруднень у встановлений строк, то важливим виявляється питання, які зобовязання є грошовими.

Так, відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).

Виходячи з пунктів 2.4, 7.5, 7.10 Правил приймання від 19.02.2002 №37 підприємства зобовязані оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників; виявлені перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень; після виявлення перевищення допустимої концентрації водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє підприємству претензію, до якої додаються розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод.

Згідно пунктів 6.5, 6.7.18 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми виявлені перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень; після виявлення перевищення ДК, водоканал направляє абоненту претензію і повідомлення до яких додається, зокрема, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод та відповідний рахунок за послуги водоканала.

З наявних в матеріалах справи рахунків від 14.12.2015 №269, від 02.02.2016 №26, від 17.02.2016 № 68 свідчить, що зазначені рахунки є актом приймання-передачі послуги згідно договору № 385 від 01.09.2009 за скид забруднюючих речовин в міську каналізацію згідно «Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми» № 539 від 06.09.2011.

Отже, додаткова плата за скид стічних вод із понаднормативним забрудненням є зобов'язанням, що виникає з норм правил та умов договору, а не штрафною господарською санкцією (аналогічна правова позиція в постанові Вищого господарського суду України викладена від 22.12.2015 у справі №904/4671/15).

Таким чином, невиконання відповідачем передбаченого договором обов'язку щодо перерахування КП "Міськводоканал" Сумської міської ради плати за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, розмір яких визначено у відповідності із положеннями Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37, та Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м.Суми», є порушенням відповідного грошового зобов'язання у розумінні статті 610 Цивільного кодексу України та підставою для стягнення відповідного боргу в порядку статті 625 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України 12 липня 2016 року у справі № 908/159/16.

Як вже було встановлено, відповідачем не виконані зобовязання з перерахування суми додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у встановлений строк, а отже, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем строку виконання зобовязання зі сплати за скид понаднормативних забруднень.

Згідно п.п. 5.3, 5.4 договору у разі несвоєчасного перерахування коштів споживачем за послуги водопостачання та водовідведення сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми боргу.

Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, є правомірними вимоги позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання скаржника на те, що плата за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин є оперативно-господарською санкцією, з огляду на таке.

Так, статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Відповідачем не доведено, що нарахування позивачем плати за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин сприятиме припиненню або попередженню повторення порушень зобов'язання.

Натомість, відповідно до п. 7.5 18 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми при перевищенні вмісту забруднюючих речовин в стічних водах Абонента при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими ДК, Абонент сплачує Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нн), обємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Згідно наказу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради від 06.02.2015 №22 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми на 2015 рік» та розрахунку нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми вбачається, що норматив плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації міста встановлено виходячи з фактичної виробничої собівартості очищення 1м3 стічних вод за попередній рік, і складається з прямих матеріальних витрат, прямих витрат з оплати праці, інших прямих витрат, загально виробничих витрат.

З огляду на викладене, плата за скид понаднормативно забруднених стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин є заборгованістю за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та застосовується позивачем з метою забезпечення технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 у справі № 911/2720/17 дійшов аналогічного висновку про правомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за скид понаднормативно забруднених стічних вод до міських каналізаційних мереж.

З огляду на викладене, за наявності встановленого факту несплати відповідачем суми додаткової плати за скид понаднормативних забруднень у встановлений строк, перевіривши розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошових зобовязань, враховуючи суми платежів та строк оплати, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення 3% річних у 53,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 313,52 грн. та пені у розмірі 724,54 грн. за період з 29.01.2016 по 31.05.2016.

Матеріали справи свідчать про те, що приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення в оскаржуваній частині відповідно до вимог закону та обставин справи.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час винесення оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі №920/730/16 колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 253, 254, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 13.12.2017 у справі №920/730/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24.04.2018

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Здоровко Л.М.