РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Справа № 902/1255/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І. Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника (ПАТ "ОТП Банк"): Довгаль І.О. - представник за довіреністю від 27.11.2017р.

від кредиторів: не з'явились

ліквідатор: Василик В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м.Київ

на ухвалу господарського суду Вінницької області, постановлену 05.02.18р. суддею Тісецьким С.С. о 15:57 год. у м.Вінниці

у справі № 902/1255/15

за заявою Приватного підприємства "Нафтотрейдинг", м.Вінниця

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 про банкрутство Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" б/н від 04.11.2016р. (вх.№06-52/10281/16 від 04.11.2016р.) на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі № 902/1255/15 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити у повному обсязі вимоги скарги ПАТ "ОТП Банк" від 04.11.2016р. на дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В..

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду постановлену з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує, що в силу вимог п.3 ч.1 ст.234, ч.5 ст.236, п.3 ч.4 ст.238 ГПК України господарський суд Вінницької області, в оскаржуваній ухвалі, був зобов'язаний надати оцінку наведеним аргументам АТ "ОТП Банк", вказати мотиви такої оцінки, підстави для їх визнання або відхилення. Проте, всупереч наведених норм процесуального права, ухвала господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. не містить, ні наданої судом оцінки аргументам та вимогам заставного кредитора щодо порушення ліквідатором Василиком В.В. вимог абз.8 ч.2 ст.41 Закону, ні підстав їх відхилення та мотивів прийняття висновку про правомірність бездіяльності ліквідатора, яка була виражена у не пред'явленні вимоги до ТОВ "Оксал" про стягнення дебіторської заборгованості. Стверджує, що за відсутності такої оцінки та мотивів прийняття рішення, оскаржувана ухвала суду не може вважатися обґрунтованою та законною;

- окремо зазначає, що на переконання заставного кредитора, не пред'явлення ліквідатором вимоги до третьої особи щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості є істотним порушенням покладених на нього обов'язків. Адже, в ході їх належного виконання та пред'явлення вимоги до ТОВ "Оксал" про стягнення заборгованості, не виключено, що останнє перерахувало б у безспірному порядку суму коштів у розмірі 12 726 492,30грн. банкруту. Оскільки, зокрема, не виключеною є обставина, що керівництво ТОВ "Оксал", так само як і керівництво ПП "Нафтотрейдинг" та ліквідатор Василик В.В. "забули" про існування заборгованості (при зверненні до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПП "Нафтотрейдинг", ліквідатор Василик В.В. вказав, що дебіторська заборгованість відсутня). Та, при виставленні належної претензії або позову погодились би виплатити борг у повному розмірі. Тому, обов'язок ліквідатора включити дебіторську заборгованість до складу ліквідаційної маси не виключає та не замінює обов'язок ліквідатора здійснити всіх можливих заходів по стягненню такої заборгованості;

- стверджує, що ліквідатор Василик В.В. зобов'язаний був виставити дебіторську заборгованість на продаж лише після здійснення всіх сумлінних дій по її стягненню на користь банкрута. Оскільки першочерговим його завданням є повернення всіх 12 726 492,30грн. банкруту та задоволення за їх рахунок вимог кредиторів, і тільки після того, як вжиті заходи по стягненню боргу не призвели б до його фактичного повернення - виставлення дебіторської заборгованості на продаж. Адже, отримання всієї суми боргу є ефективним, раціональним, добросовісним заходом, спрямованим, як і на відновлення платоспроможності банкрута так і на задоволення грошових вимог його кредиторів. Натомість, продаж права вимоги на 12 726 492,30грн. за менше ніж 10% від суми вимоги, без здійснення заходів по поверненню всієї суми є свідченням неефективності, недобросовісності та нераціональності, допущеної ліквідатором Василиком В.В., внаслідок якої і банкрут і кредитори втратили можливість отримати борг у повному обсязі у розмір 12 726 492,30грн.;

- вказує, що відмовляючи у задоволенні вимог скарги у повному обсязі, суд першої інстанції, всупереч приписів п.3 ч.1 ст.234, ч.5 ст.236, п.3 ч.4 ст.238 ГПК України, взагалі не зазначив яку оцінку він надав будь-якому з численних аргументів заставного кредитора та аргументів ліквідатора Василика В.В., з яких мотивів він виходив відхиляючи доводи АТ "ОТП Банк" про протиправність невиконання ліквідатором вимог ухвал суду та погоджуючись з аргументами ліквідатора і приймаючи рішення про правомірність його вчинків;

- додає, що у судовому засіданні 05.02.2018р., всупереч вимог ст.210 ГПК України, судом безпосередньо не досліджувалися ні звіт ліквідатора Вих.№16-76 від 30.08.2016р., ні додані до нього документи, ні ухвали від 15.10.2015р., 17.11.2015р., 26.04.2016р., 03.08.2016р., 30.08.2016р., 25.08.2016р., 07.09.2016р., 20.09.2016р., 23.09.2016р., 10.10.2016р., ні документи надані ліквідатором до відзиву від 24.03.2017р., ні документи надані заставним кредитором до скарги, про що свідчить офіційний аудіозапис судового засідання;

- вважає невідомими для скаржника мотиви та докази, на підставі яких місцевий господарський суд дійшов до висновку про надання ліквідатором всіх підтверджуючих документів до звіту Вих. №16-76 від 30.08.2016р. В той час, коли у додатках до звіту були відсутні документи, які б підтверджували викладену у ньому інформацію, а саме: укладений в 2015 році договір про проведення інвентаризації; акти інвентаризації, у яких, з його пояснень, в грудні 2015 року було зафіксовано результати проведеної інвентаризації; документи, що підтверджують виконання договору про надання бухгалтерських послуг з ведення бухгалтерського обліку ПП "Нафтотрейдинг" від 22.01.2016р.; договір про надання бухгалтерських послуг (проведення фінансового аналізу ПП "Нафтотрейдинг") від 15.04.2016р.; докази проведення аналізу фінансового становища ПП "Нафтотрейдинг" та звіт про фінансове становище ПП "Нафтотрейдинг" станом на травень 2016 року; документи, що підтверджують виконання договору про надання послуг з перевірки бухгалтерського обліку від 17.03.2016р.; укладений в березні 2016 року договір про проведення незалежної оцінки майна ПП "Нафтотрейдинг"; документи, які б підтвердили виявлення дебіторської заборгованості на суму 12 726 492,30грн. та підстав її виникнення; договір незалежної оцінки вартості виявленої дебіторської заборгованості від 14.07.2016р.;

- стверджує, що вищенаведені обставини свідчать про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушення права заставного кредитора на справедливий суд. Адже, позбавляють його можливості надати аргументовані заперечення на висновок суду про відмову у задоволенні кожної з 12 (дванадцяти) вимог про визнання протиправної бездіяльності ліквідатора за невиконання ним вимог ухвал суду;

- зауважує, що в оскаржуваній ухвалі господарський суд Вінницької області не надав оцінки наведеним обставинам та не вказав мотиви прийняття рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог банку. Зокрема, місцевим господарським судом не були вказані підстави надання переваги аргументам ліквідатора та відхилення доводів скаржника або які аргументи ним були прийняті до розгляду, а які відхилені, та чому. Вказане, також, свідчить про необґрунтованість ухвали від 05.02.2018р. та порушення судом вимог п.3 ч.1 ст.234, ч.5 ст.236, п.3 ч.4 ст.238 ГПК України;

- покликається на те, що судом першої інстанції звернуто увагу на те, що Рівненським апеляційним господарським судом у постанові від 24.11.2016р. у справі №902/1255/15 надавалась оцінка обставинам щодо ненадання відповіді на клопотання заставного кредитора, щодо інвентаризації та оцінки майна ПП "Нафтотрейдинг", щодо виявлення дебіторської заборгованості. Зокрема, судом апеляційної інстанції на підставі копії протоколу інвентаризаційної комісії від 01.12.2015р. та інвентаризаційних описів №1, №2, №3, №4, протоколу інвентаризаційної комісії від 01.06.2016р., копії акту інвентаризації розрахунків з дебіторами, витягу зі звіту про незалежну оцінку матеріальних активів ПП "Нафтотрейдинг" від 25.04.2016р., висновку про ліквідаційну вартість дебіторської заборгованості ПП "Нафтотрейдинг" були встановлені обставини проведення ліквідатором оцінки та інвентаризації майна банкрута. Скаржник не погоджується з висновком господарського суду Вінницької області про те, що обставини, які були встановлені Рівненським апеляційним господарським судом у постанові від 24.11.2016 р. є підставою для відмови у задоволенні вимог скаржника. На переконання заставного кредитора такий висновок суду першої інстанції суперечить приписам ч.4 та ч.7 ст.75, ст.77, ст.86, ст.91, ст.209 та ст.236 ГПК України. У зв'язку з чим, рішення про відмову у задоволенні вимог скарги №15 та №16 є незаконним та необґрунтованим;

- вважає, що оскільки господарський суд Вінницької області не надавав самостійної оцінки та не досліджував у судовому засіданні надані ліквідатором документи, його висновок про відмову у задоволенні вимог скарги №15 та №16 є необґрунтованим, адже не ґрунтується на доказах. Більше того, з врахуванням положень ч.2 ст.210 ГПК України, зважаючи на те, що копія протоколу інвентаризаційної комісії від 01.12.2015 р., копія інвентаризаційних описів №1, №2, №3, №4, копія протоколу інвентаризаційної комісії від 01.06.2016р., копія акту інвентаризації розрахунків з дебіторами, копія витягу зі звіту про незалежну оцінку матеріальних активів ПП "Нафтотрейдинг" від 25.04.2016р., копія висновку про ліквідаційну вартість дебіторської заборгованості ПП "Нафтотрейдинг" не буди предметом дослідження суду безпосередньо у судовому засіданні, вони не могли покладатися в основу судового рішення. Крім того, надані ліквідатором документи не є доказами проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, адже не відповідають вимогам щодо належності та допустимості;

- посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі господарський суд Вінницької області вказав, що ним на підставі договору про надання бухгалтерський послуг від 22.01.2016р., договору про надання послуг з перевірки бухгалтерського обліку №17/03-16 від 17.03.2016р., звіту про поглиблений аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства по ПП "Нафтотрейдинг" станом на 30.05.2016р., договору про надання бухгалтерський послуг №15/04 від 15.04.2016р. був встановлений факт проведення ліквідатором ПП "Нафтотрейдинг" аналізу фінансової, господарської та іншої діяльності боржника. Апелянт стверджує, що наведені судом документи не були предметом безпосереднього дослідження у судовому дослідженні 05.02.2018р., що підтверджується офіційним аудіозаписом судового засідання. А отже, в силу положень ч.2 ст.210 ГПК України, вони не могли бути покладені судом в основу постановленої ухвали. Від так, висновок суду про вчинення ліквідатором дій по проведенню аналізу фінансової, господарської та іншої діяльної, боржника не ґрунтується на доказах та нормах права;

- не погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що внаслідок порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст.95 Закону, суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом та призначає ліквідатора на якого Законом покладено обов'язок ведення реєстру вимог кредиторів та не передбачено складання ліквідатором реєстру вимог кредиторів, оскільки такий обов'язок покладається на розпорядника майна, який в даній справі не призначався в силу особливостей процедури банкрутства у справі №902/1255/15. Вважає, що такий висновок суперечить принципам верховенства права, юридичної визначності та приписам ст.ст.23, 95 Закону і роз'ясненням Вищого господарського суду України, які викладені у абз.5 п.36.7 Інформаційного, листа від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI);

- додає, що місцевим судом не встановлені причини, які зумовили порушення строку ліквідаційної процедури; не з'ясовано які дії та в які строки були вчинені ліквідатором, чи могли вони бути вчинені у більше ранні строки; який причинний зв'язок між діями ліквідатора та строками їх вчинення з фактом порушення строку ліквідаційної процедури. Тому, висновок суду ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу рішення;

- обґрунтовує, що господарський суд Вінницької області безпідставно дійшов до висновку про те, що АТ "ОТП Банк" як заставний кредитор у справі №902/1255/15 не вправі був звертатися до суду із вимогами про усунення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора та визначення кандидатури іншого арбітражного керуючого, оскільки такі повноваження в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" належать виключно комітету кредиторів. Адже, кредитор боржника, як учасник справи про банкрутство права якого порушено діями (бездіяльністю) ліквідатора не позбавлений можливості відповідно до ч.11, ст.41 Закону звернутися зі скаргою до суду, а суд у свою чергу, розглянувши таку скаргу та встановивши обставини передбачені п.п.1-5 ч.3 ст.114 Закону, прийняти власне рішення про усунення ліквідатора від виконання ним своїх обов'язків.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.03.2018р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 та призначено справу №902/1255/15 до розгляду на 17.04.2018р. об 14:30год..

02.04.2018р. на поштову адресу Рівненського апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" надійшла заява від 29.03.2018р. №В00-12-4-10/64 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої просить господарський суд Вінницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2018р. заяву Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" від 29.03.2018р. №В00-12-4-10/64 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/1255/15 задоволено, забезпечення проведення якої доручено в господарському суді Вінницької області (21018, м.Вінниця, вул.Пирогова, 29).

Представник скаржника в судовому засіданні 17.04.2018р. підтримав доводи апеляційної скарги, відповіді на відзив від 05.04.2018р. №56 на апеляційну скаргу та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити у повному обсязі вимоги скарги ПАТ "ОТП Банк" від 04.11.2016р. на дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В..

Ліквідатор у письмовому відзиві від 05.04.2018р. №56 на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 17.04.2018р. заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 залишити без змін, апеляційну скаргу в частині вимог, зокрема, п.п.1, 2, 3, 4, 5, 7, 16, 18, 20, 31, 32, 33, 34, 36, на підставі ч.3 ст.43 ГПК України, залишити без розгляду, а в іншій частині апеляційної скарги - без задоволення.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника та ліквідатора, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1255/15 за заявою Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" про визнання банкрутом.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 17.09.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" (код 30836601), введено мораторій та призначено засідання.

Постановою господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. у справі №902/1255/15 визнано боржника - Приватне підприємство "Нафтотрейдинг" (код ЄДРПОУ код 30836601) банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Василика Віталія Валентиновича.

04.11.2016р. до канцелярії господарського суду Вінницької області від ПАТ "ОТП Банк" надійшла скарга б/н від 04.11.2016р. (вх.№06-52/10281/16 від 04.11.2016р.) на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) по справі № 902/1255/15.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.02.2017р. розгляд скарги ПАТ "ОТП Банк" б/н від 04.11.2016р. (вх.№06-52/10281/16 від 04.11.2016р.) на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі №902/1255/15 призначено до розгляду.

Розгляд скарги неодноразово відкладався.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 про банкрутство Приватного підприємства "Нафтотрейдинг" в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" б/н від 04.11.2016р. (вх.№06-52/10281/16 від 04.11.2016р.) на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі №902/1255/15 відмовлено повністю.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії, з урахуванням встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Згідно ч.1, ч.3 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.ст.12, 15, 16, 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;

Частиною 4 ст.40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1, ч.11 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

За приписами ч.3 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що за змістом поданої скарги її заявник покликається на те, що попри наведені у скарзі вимоги законодавства арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. систематично не виконує вимоги ухвал суду; не з'являється у судові засідання; не надає документи, які підтверджували б факти здійснення ним дій та понесених витрат, зокрема, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, проведення аналізу його фінансово-господарської діяльності, проведення конкурсу та обрання організатора аукціону продажу майна ПП "Нафтотрейдинг" та ін.; не здійснює дій по формуванню та затвердженню реєстру вимог кредиторів; не звертається з вимогами про стягнення дебіторської заборгованості банкрута; належним чином не виконує обов'язки по збереженню майні банкрута; укладає правочини, що не відповідають положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; не надає відповіді на письмові звернення заставного кредитора та ін..

Зокрема, у судове засідання 17.11.2015р. ліквідатором не були надані обґрунтовані письмові пояснення з посиланням на норми чинного законодавства з приводу заявлених вимог (визнання/невизнання) АТ "ОТП Банк". У зв'язку з цим, розгляд заяви заставного кредитора був відкладений на 01.12.2015р.. Арбітражного керуючого (ліквідатора) було повторно зобов'язано надати в судове засідання відзив на заяву публічного акціонерного товариства "ОТП Банк".

Однак, в судове засідання 01.12.2015р., ліквідатор Василик В.В. в черговий раз не надав відзив на заяву АТ "ОТП Банк". В наслідок чого, розгляд заяви заставного кредитора був відкладений на 17.12.2015р.. Арбітражного керуючого (ліквідатора) знову було зобов'язано надати відзив на заяву АТ "ОТП Банк".

Проте, і в судове засідання 17.12.2015р. ліквідатором не було надано письмовий відзив на подану АТ "ОТП Банк" заяву.

Також, в судове засідання 03.08.2016р. арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. в черговий раз не з'явився, при цьому, ним не було надано до суду ні звіт про виконану роботу по справі, ні відзив на клопотання ТОВ "Транс Петрол Груп". У зв'язку з чим, суд постановив ухвалу, якою, зокрема, відклав розгляд справи на 30.08.2016р. о 14 год. 30 хв. та знову визнав явку арбітражного керуючого обов'язковою та зобов'язав його надати звіт про виконану роботу по даній справі разом із підтверджуючими документами, а також відзив на клопотання ТОВ "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора.

Проте, у судове засідання 30.08.2016р. ліквідатор Василик В.В. не з'явився та не надав відзив на клопотання ТОВ "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора у справі. В той же час, через канцелярію суду, за п'ять хвилин до судового засідання, помічником Василика В.В. був поданий поточний звіт вих. № 16-76 від 30.08.2016р..

Але, всупереч положень ч.10 ст. 41 та п.3 та п.4 ч.2 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та вимог ухвал господарського суду Вінницької області від 26.04.2016р. та 03.08.2016р., арбітражним керуючим Василиком В.В. у поданому звіті вих. №16-76 від 30.08.2016р. не була зазначена вся інформація про виконану ним з 09.10.2015р. роботу та не надано всіх документів, які б підтверджували вказані ним відомості.

Так, ліквідатором не були надані до суду: укладений в 2015 році договір про проведення інвентаризації; акти інвентаризації, у яких, з його пояснень, в грудні 2015 року було зафіксовано результати проведеної інвентаризації; документи, що підтверджують виконання договору про надання бухгалтерських послуг з ведення бухгалтерського обліку ПП "Нафтотрейдинг" від 22.01.2016р.; договір про надання бухгалтерських послуг (проведення фінансового аналізу ПП "Нафтотрейдинг") від 15.04.2016р.; докази проведення аналізу фінансового становища ПП "Нафтотрейдинг" та звіт про фінансове становище ПП "Нафтотрейдинг" станом на травень 2016 року; документи, що підтверджують виконання договору про надання послуг з перевірки бухгалтерського обліку від 17.03.2016р.; укладений в березні 2016 року договір про проведення незалежної оцінки майна ПП "Нафтотрейдинг"; документи, які б підтвердили виявлення дебіторської заборгованості на суму 12 726 492,30грн. та підстав її виникнення; договір незалежної оцінки вартості виявленої дебіторської заборгованості від 14.07.2016р..

Крім того, у поданому звіті ліквідатор Василик В.В. не вказав: чи проведено оцінку майна ПП "Нафтотрейдинг" на підставі укладеного в березні 2016 року договору та чи виготовлені звіти з оцінки; чи надходили пропозиції від торгуючих організацій, у зв'язку з публікацією в березні 2016 року оголошення про конкурс з обрання організатора аукціону з продажу майна ПП "Нафтотрейдинг", зміст таких пропозицій та чи обрано ним організатора аукціону.

У зв'язку з тим, що маючи у своєму розпорядження більше ніж чотири місяці для подання витребуваного судом звіту, ліквідатор надав такий звіт лише за п'ять хвилин до судового засідання 30.08.2016р., з метою надання можливості, зокрема, заставному кредитору для ознайомлення з його змістом, господарський суд відклав розгляд поданого звіту та зобов'язав арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. обговорити на комітеті кредиторів боржника поточний звіт ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. про виконану роботу по справі №902/1255/15 та надати до суду відповідне протокольне рішення. При цьому, розгляд звіту було призначено на 07.09.2016р..

01.09.2016р. заставним кредитором було отримане повідомлення арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. про скликання зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" 02.09.2016р. о 13 год. 30 хв. за адресою: м.Вінниця, вул.М.Оводова, буд.51.

02.09.2016р. представник АТ "ОТП Банк" з'явився у вказаний час за вказаною адресою для участі у призначених зборах комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг". Окрім нього, були присутні Сукач А.В., яка представляла інтереси ТОВ "НК-Віфарт", ТОВ "Фактор Нафтогаз", ТОВ "Велтайм" та Петрова В.Л., яка надала для підпису присутнім представникам кредиторів зазделегідь підготовлений протокол зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" по справі №902/1255/15 від 02.09.2016р.. Сам арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. був відсутній на вказаних зборах. Тому, не маючи можливості поставити запитання ліквідатору про виконану ним з 09.10.2015р. роботу та внести зміни та доповнення до запропонованого протоколу, збори комітету кредиторів не відбулись, вимоги ухвали суду від 30.08 2016р. не були виконані ліквідатором.

Також, 07.09.2016р. арбітражний керуючий Василик В.В. в судове засідання не з'явився та не надав письмових пояснень. В той же час, ним було подане клопотання про відкладення слухання, у зв'язку з прийняттям участі 07.09.2016р. у судовому засіданні в Рівненському апеляційному господарському суді по справі № 902/1706/13.

Проте, відповідно до ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2016р. по справі №902/1706/13 арбітражний керуючий Василик В.В не був присутній на слуханні справи, у зв'язку з чим вона була відкладена.

Наведена обставина, на думку скаржника, свідчить про те, що ліквідатор Василик В.В. умисно ввів в оману господарський суд Вінницької області, повідомивши про свою участь у засіданні по справі №902/1706/13. Такі дії арбітражного керуючого заставний кредитор вважає неприпустимими, адже, окрім явної не поваги до суду та учасників провадження у справі про банкрутство, вони мають наслідком безпідставне відкладення розгляду скарги банку по суті та порушення строків ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг".

В подальшому, у судове засідання 20.09.2016р. арбітражний керуючий в черговий раз не з'явився. Проте, через канцелярію суду 19.09.2016р. було подане клопотання про відкладення розгляду скарги у зв'язку з перебуванням ліквідатора Василика В.В. у відпустці без збереження заробітної плати з 19 по 23 вересня 2016 року. Зокрема, у даному клопотанні арбітражний керуючий зазначив, що бажає взяти особисту участь в наступному судовому засіданні по розгляду скарги ПАТ "ОТП Банк" на дії та бездіяльність ліквідатора. Також, в той же день, були подані заперечення на скаргу АТ "ОТП Банк" на дії та бездіяльність арбітражного керуючого з додатками.

У вказаних запереченнях арбітражний керуючий, зокрема, зазначив, що підставою його відсутності у судовому засіданні 03.08.2016р. по справі про банкрутство ПП "Нафтотрейдинг" була його зайнятість в іншому судовому засіданні по справі №902/1706/13 про банкрутство ФОП Бойдаченко А.П., яке проходило в цей день у Рівненському апеляційному господарському суді.

Проте, згідно ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 03.08.2016р. по справі №902/1706/13, арбітражний керуючий Василик В.В., не приймав участі у цьому судовому засіданні та його інтереси представляв/ла Коломієць М.О..

Наведена обставина свідчить про те, що ліквідатор Василик В.В. в черговий раз умисно ввів в оману суд та заставного кредитора щодо обставин, які мали істотне значення для вирішення скарги АТ "ОТП Банк".

Зважаючи на подане ліквідатором клопотання, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та недопущення порушення принципу змагальності сторін, господарським судом Вінницької області 20.09.2016р. була постановлена ухвала про відкладення розгляду скарги заставного кредитора на 04.10.2016р.. При цьому, явку арбітражного керуючого (ліквідатора) в судове засідання визнано обов'язковою. Проте, попри вимоги ухвали суду та особисті запевнення, ліквідатор Василик В.В. не з'явився у судове засідання, призначене на 04.10.2016р..

При цьому, у призначене судове засідання 10.10.2016р., арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. не з'явився та не надав витребуваних судом документів. У зв'язку з чим, розгляд скарги ліквідатора був відкладений на 24.10.2016р. о 14 год 30 хв.. Арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. повторно було зобов'язано надати суду для огляду оригінали документів, копії яких долучені до скарги №16-79 від 16.09.2016р.; докази направлення скарги №16-79 від 16.09.2016р. із додатками відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України; відзив на клопотання ТОВ " Гране Петрол Груп" про заміну кредитора у справі. Крім того, в черговий раз явку ліквідатора у судове засідання було визнано обов'язковою.

Але, і 24.10.2016р., попри вимоги ухвали суду від 10.10.2016р., арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. не з'явився у судове засідання та не надав суду для огляду оригінали документів, копії яких долучені до вищевказаної скарги та відзив на клопотання ТОВ "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора у справі. У зв'язку з чим, розгляд скарги ліквідатора на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було відкладено на 07.11.2016р..

Вищенаведені факти невиконання арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. вимог ухвал господарського суду Вінницької області, на думку скаржника, свідчать про систематичне порушення ним приписів ч.1 та ч.2 ст.4-5 ГПК України та ч.10 ст.41, ч.3 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Окрім того, в порушення приписів абз.4 ч.2 ст.41 та п.4 ч.2 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором не було проведено інвентаризацію майна банкрута та його оцінку.

Також, в порушення вимог абз.5 ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатором не було надано до суду доказів проведення аналізу фінансового стану банкрута, господарської, інвестиційної та іншої діяльності банкрута, зокрема, з метою виявлення ознак доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства ПП "Нафтотрейдинг".

Протягом ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" не було подано на затвердження господарського суду Вінницької області реєстру вимог кредиторів банкрута.

Разом з тим, в порушення вимог абз.8 ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором Василиком В.В. протягом строку ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" не вживалися заходи щодо повернення дебіторської заборгованості, зокрема, арбітражним керуючим не було пред'явлено позовної заяви до товариства з обмеженою відповідальністю "Оксал" про стягнення 12 726 492,30грн..

Тому, враховуючи вищенаведене, АТ "ОТП Банк" переконане, що внаслідок порушень вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та несумлінного ставлення до своїх обов'язків, зокрема, не виконання вимог ухвал суду, ненадання звітів про виконану роботу, систематичних неявок у судові засідання, не проведення інвентаризації та оцінки майна, не проведення аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута, нездійснення дій по виявленню та стягненню дебіторської заборгованості, арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. був порушений строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг", який минув 09.10.2016р., що відповідно до роз'яснень викладених у інформаційному листі ВГСУ від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI)" є неприпустимо, адже строк ліквідаційної процедури не підлягає продовженню (п.28 Інформаційного листа). При цьому, не дотримання арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. встановлених постановою місцевого господарського суду від 09.10.2015р. строків ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг", також порушує права та законні інтереси заставного кредитора, адже, безпідставно, в наслідок допущених ліквідатором порушень, збільшує обсяг витрат АТ "ОТП Банк" на проведення ліквідаційної процедури та позбавляє законного права на виконання зобов'язань боржником протягом визначеного постановою суду від 09.10.2015р. строку ліквідаційної процедури.

Крім того, 30.06.2016р. представником заставного кредитора, під час зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг", ліквідатору Василику В.В. було вручене клопотання про надання інформації, у якому АТ "ОТП Банк" просило ліквідатора надати інформацію про хід ліквідаційної процедури банкрута, зокрема, які заходи були здійснені в ході ліквідаційної процедури, яке майно боржника виявлено, який стан дебіторської заборгованості, чи проведена оцінка та інвентаризації майна банкрута та ін.

Проте, арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. не була надана відповідь заставному кредитору на вищенаведене клопотання.

Також, 02.08.2016р. АТ "ОТП Банк" під час зборів комітету кредиторів ліквідатору було вручене клопотання про надання інформації вих. №В00-12-4-10/124 від 02.08.2016р., у якому заставний кредитор просив ліквідатора повідомити, зокрема, які дії вчинені Василиком В.В. для стягнення заборгованості ТОВ "Оксал" перед ПП "Нафтотрейдинг", яким чином використовуються предмети іпотеки, коли та за яких обставин Василику В.В. стало відомо про наявність заборгованості ТОВ "Оксал" перед ПП "Нафтотрейдинг" та ін.

Але, арбітражним керуючим (ліквідатором) в черговий раз звернення заставного кредитора було проігноровано та не надано на нього відповідь.

Згодом, 02.09.2016р. заставним кредитором на адреси ліквідатора рекомендованими листами з описом вкладення було направлено клопотання про надання звіту вих. №В00-12-4-10/151 від 02.09.2016р.. Таке клопотання було отримане за адресою в смт. Ярмолинці - 05.09.2016р., за адресою в м. Києві - 14.09.2016р.. У направленому клопотанні заставний кредитор просив Василика В.В., зокрема, повідомити про обрані ним умови та порядок продажу заставного майна, в тому числі, про можливість, розміри зниження вартості майна на аукціонах (перший, повторний та другий повторний), чи укладені угоди з організатором аукціону.

Проте, досі арбітражним керуючим (ліквідатором) не була надана відповідь на направлене АТ "ОТП Банк" клопотання про надання звіту.

Вищенаведена бездіяльність Василика В.В. суперечить вимогам ч.2 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та положенням ст.ст.15, 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також порушує права заставного кредитора, оскільки, позбавляє його можливості отримати інформацію про хід ліквідаційної процедури, в тому числі стосовно порядку та умов продажу майна, переданого в забезпечення виконання зобов'язань перед АТ "ОТП Банк".

Крім зазначених фактів порушення вимог законодавства, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. надає заставному кредитору неправдиву інформацію.

Так, на запит банку від 04.03.2016р. про те, чи зберігаються у резервуарах - нафтобази та автозаправочних станціях, що перебувають в іпотеці Банку, будь-які паливно-мастильні матеріали (бензин, дизпаливо), арбітражний керуючий Василик В.В. у відповіді від 04.04.2016р. зазначив, що у вказаних резервуарах паливно-мастильні матеріали не зберігаються, в них знаходиться технічна сировина, що забезпечує збереження резервуарів в справному технічному стані. Проте, дана інформація, як було з'ясовано після здійснення перевірки предметів іпотеки 08 і 10.06.2016р. та надання ліквідатором 19.09.2016р. відзиву на скаргу заставного кредитора, не відповідала дійсності. Адже, 10.10.2015р. ліквідатором були укладені договір №101105 про відповідальне зберігання з правом користування (надалі - "Договір зберігання 1") та Договір відповідального зберігання майна (надалі - "Договір зберігання 2"). Відповідно до умов зазначених договорів, ліквідатор передав предмети іпотеки на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Бест ойл трейд", яке є заінтересованою особою стосовно ПП "Нафтотрейдинг", оскільки спільно з банкрутом перебуває під контролем однієї особи - ОСОБА_10 (засновник обох підприємств). При цьому, зазначеними угодами була передбачена можливість використання предметів забезпечення згідно їх цільового призначення. У зв'язку з чим, три автозаправочні станції та нафтобаза, навіть після відкриття ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг", продовжували експлуатуватися з метою отримання прибутку від зберігання та оптового і роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів. Відповідно у резервуарах вказаних об'єктів зберігалася не технічна сировина, як вказав, ліквідатора, а паливно-мастильні матеріали (бензин, дизпаливо).

Крім того, п.7.1 договору зберігання 1 було передбачено, що він діє до 10.10.2019р.. В той же час, п.7.1 договору зберігання 2 було встановлено, що він діє до 10.10.2017р..

Проте, наведені угоди були укладені у ліквідаційній процедурі ПП "Нафтотрейдинг", строк якої був встановлений до 10.10.2016р.. А від так, ліквідатор не мав прав визначати строк дії договорів зберігання 1 та 2 більший ніж строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг".

За вказаних обставин, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. умисно порушив строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" з метою забезпечення отримання прибутку ТОВ "Бест ойл трейд" за рахунок безоплатної комерційної експлуатації предметів іпотеки протягом строків, що є більшими ніж встановлений строк ліквідаційної процедури банкрута.

Також, п.2.3 договору зберігання 1 арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. була передбачена можливість відчуження майна банкрута (нафтобази) у порядку, що не передбачений Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: шляхом його викупу ТОВ "Бест ойл трейд" за ціною визначеною п.1.3 договору, а саме 300 000,00грн..

Включення наведеного положення в укладений договір, підтверджує відсутність належної професійної компетенції, незнання вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушення таких вимог, упередженість та відсутність незалежності у діях ліквідатора Василика В.В..

В той же час, відповідно до приписів ч.1 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Умови для безпосереднього продажу майна банкрута юридичній або фізичній особі передбачені ч.6 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Проте, встановлений ліквідатором у п.2.3 договору зберігання 1 порядок продажу предмета іпотеки - нафтобази не відповідає наведеним вимогам ч.1 та ч.6 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, всупереч вимогам ч.1 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор Василик В.В. здійснює продаж майна банкрута без проведення його інвентаризації та оцінки, адже 13.10.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було опубліковане оголошення про продаж майна ПП "Нафтотрейдинг", при цьому матеріали справи №902/1255/15 не містять доказів проведення ліквідатором інвентаризації та оцінки майна банкрута протягом ліквідаційної процедури. У зв'язку з чим, наразі є невідомо, чи всі активи банкрута виставлені на продаж та чи складають вони у своїй сукупності цілісний майновий комплекс.

11.10.2016р. за адресою АТ "ОТП Банк" вул.Жилянська, 43, було отримане повідомлення ліквідатора Василика В.В. про скликання зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" за адресою : м.Вінниця, вул. М.Оводова, буд.51 на 12.10.2016р..

24.10.2016р., при ознайомленні з матеріалами справи, представнику заставного кредитора стало відомо про проведення зазначених зборів та оформлення їх результату протоколом зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" від 12.10.2016р..

Проте, на думку скаржника, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. не мав права 11.10.2016р. скликати збори комітету кредиторів та проводити їх 12.10.2016р., адже, відповідно до приписів ч.1 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Постановою господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. ліквідатора Василика В.В. було зобов'язано до завершення ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". В той же час, строк ліквідаційної процедури, встановлений постановою господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. минув 10.10.2016р., а від так, після сплину строку ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг", ліквідатор Василик В.В. не мав права виконувати дії, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. не повідомляє завчасно заставного кредитора про дату, час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг", а саме: повідомлення про скликання зборів кредиторів на 27.01.2016р. було надано заставному кредитору 26.01.2016р.; повідомлення про скликання зборів комітету кредиторів на 04.03.2016р. о 13.00 було вручено банку в той же день 04.03.2016р.; повідомлення про скликання зборів комітету кредиторів на 02.08.2016р. було вручено заставному кредитору 01.08.2016р.; повідомлення про скликання зборів комітету кредиторів на 12.10.2016р. було вручено АТ "ОТП Банк" 11.10.2016р..

Наведені дії арбітражного керуючого порушують права АТ "ОТП Банк", оскільки позбавляють можливості належним чином підготуватися до участі у зборах кредиторів (комітету кредиторів) протягом розумного часу за наперед відомим порядком денним таких зборів та забезпечити присутність свого представника.

Зважаючи на наведені порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Закону України "Про звернення громадян", ГПК України, неналежне та несумлінне виконання покладених обов'язків, надання завідомо неправдивої інформації, відсутність організаційних та технічних можливостей для забезпечення провадження у справі про банкрутство, АТ "ОТП Банк" переконане, що робота арбітражного керуючого Василика В.В. у справі №902/1255/15 є незадовільною, а сам він підлягає усуненню від виконання обов'язків ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг".

При цьому, заставний кредитор вправі вимагати усунення арбітражного керуючого від виконання покладених на нього обов'язків у зв'язку з порушенням вимог Закону та його прав, в тому числі, з огляду на судову практику по справі №902/680/15.

Крім того, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. не може в подальшому виконувати обов'язок ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг", адже, у період часу з 15.06.2015р. по 09.10.2015р. він здійснював управління ПП "Нафтотрейдинг", як голова ліквідаційної комісії (ліквідатора), призначений протоколом загальних зборів учасників підприємства від 15.06.2015р., що надає підстави стверджувати про виникнення у нього конфлікту інтересів, заінтересованістю у справі, відсутності неупередженості та незалежності.

Адже, Вищий господарський суд України у ч.4 п.36.7 свого Інформаційного листа від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212- VI)" (надалі - "Інформаційний лист") вказав, що призначення голови ліквідаційної комісії ліквідатором боржника, що ліквідується власником, здійснюється господарським судом у виняткових випадках (в залежності від конкретних обставин справи), оскільки голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) підпадає під ознаки заінтересованої особи стосовно боржника і відповідно до частини шостої статті 95 Закону несе солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.

В той, же час дії та бездіяльність, які вчиняються арбітражним керуючим Василиком В.В. у справі №902/1255/15, на думку скаржника, свідчать про наявність у нього конфлікту між особистими майновими інтересами та повноваженнями ліквідатора.

При здійсненні повноважень голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) Василиком В.В не було здійснено заходів по стягненню дебіторської заборгованості перед ПП "Нафтотрейдинг". Адже, і у заяві про порушення справи про банкрутство і у відповіді від 04.04.2016р. Василик В.В., вказував про те, що дебіторська заборгованість перед підприємством відсутня. Проте, у заяві вих. №16-50 від 16.06.2016р. ліквідатор Василик В.В. вказав, що у процедурі ліквідації ПП "Нафтотрейдинг" була виявлена заборгованість ТОВ "Оксал" перед банкрутом на загальну суму 12 726 492,30грн.. Проте, така заборгованість мала б бути виявлена Василиком В.В. ще при виконанні ним повноважень голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) підприємства. При цьому, ще до порушення справи про банкрутства ним мали б бути вчинені дії спрямовані на стягнення зазначеної заборгованості, і у випадку їх вчинення, можливо були б відсутні підстави для визнання ПП "Нафтотрейдинг" банкрутом. Проте, оскільки такі дії не були вчинені, має місце порушення Василиком В.В. приписів ст.111 ЦК України та ч.1 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час здійснення повноважень голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Крім того, про порушення Василиком В.В., як головою ліквідаційної комісії ПП "Нафтотрейдинг" вимог ст.111 ЦК України свідчить не проведення ним оцінки всіх майнових активів підприємства до пред'явлення заяви про порушення справи про банкрутство (така оцінка відсутня у матеріалах поданої заяви). У зв'язку з чим, не виключена можливість порушення провадження у справі про банкрутство за достатньої вартості майна та майнових прав боржника для задоволення всіх вимог кредиторів. Адже, згідно п.25.9 укладеного між АТ "ОТП Банк" та ПП "Нафтотрейдинг" договору наступної застави (іпотеки) №РL 12-026В00 від 29.02.2012р., заставна вартість переданого в іпотеку майна становила 20995849,00грн.. При цьому, загальна сума кредиторських вимог по справі №902/1255/15 становить 26 344 766,16грн.. Тому, у випадку належного виконання Василиком В.В. повноважень голови ліквідаційної комісії по стягненню дебіторської заборгованості у розмірі 12 726 492,30грн., підстави для порушення провадження у справі про банкрутство були б відсутні.

Також, про відсутність неупередженості у прийнятті рішень Василиком В.В. свідчить та обставина, що одразу після введення ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг", 10.10.2015р. без погодження чи обговорення на загальних зборах кредиторів чи комітету кредиторів, ним були укладені договори зберігання 1 та 2 з заінтересованою особою щодо банкрута, а саме: ТОВ "Бест ойл трейд", засновником якого є ОСОБА_10, яка також є співзасновником ПП "Нафтотрейдинг". При цьому, вказані договори зберігання були укладені строком до 10.10.2019р. та 10.10.2017р., відповідно. За даних підстав, за твердженнями скаржника, арбітражний керуючий (ліквідатор) Василик В.В. умисно порушив строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" з метою забезпечення отримання прибутку ТОВ "Бест ойл трейд" за рахунок безоплатної комерційної експлуатації предметів іпотеки протягом строків, що є більшими ніж встановлений строк ліквідаційної процедури. При цьому, у зв'язку з неявками у судові засідання ліквідатор не надав пояснення з яких міркувань він виходив, коли укладав такі договори, чому саме з ТОВ "Бест ойл трейд", а не іншою не заінтересованою особою, який вплив мала ОСОБА_10 на прийняті ним рішення та ін.

Тому, з метою забезпечення неупередженої перевірки законності дій посадових осіб ПП "Нафтотрейдинг" до порушення провадження у справі про банкрутство та добросовісного виконання повноважень ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" у процедурі банкрутства, АТ "ОТП Банк" переконане у необхідності призначення незалежного від кредиторів та засновників ПП "Нафтотрейдинг" арбітражного керуючого за допомогою автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

З огляду на викладене скаржник просить суд :

1) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 15.10.2015р. про зобов'язання ліквідатора надати обґрунтовані письмові пояснення з посиланням на норми чинного законодавства з приводу заявлених АТ "ОТП Банк" вимог (визнання/невизнання);

2) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 17.11.2015р. про зобов'язання ліквідатора надати відзив на заяву АТ "ОТП Банк";

3) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 01.12.2015р. про зобов'язання ліквідатора надати відзив на заяву АТ "ОТП Банк";

4) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 26.04.2016р. про зобов'язання ліквідатора надати звіт про виконану роботу по справі №902/1255/15 разом з підтверджуючими документами та відзив на клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора;

5) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 03.08.2016 року про зобов'язання ліквідатора надати відзив на клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора;

6) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо неналежного виконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 03.08.2016р. в частині обов'язку надання всіх документів в підтвердження викладених у поточному звіті ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. обставин;

7) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 30.08.2016р. про зобов'язання арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. обговорити на комітеті кредиторів боржника поточний звіт ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. про виконану роботу по справі № 902/1255/15;

8) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 25.08.2016р. про зобов'язання ліквідатора надати суду письмові пояснення (відзив) щодо обставин викладених у скарзі АТ "ОТП Банк" та явки у судове засідання, призначеного на 07.09.2016р.;

9) Визнати протиправним надання арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. неправдивої інформації щодо своєї участі у судовому засіданні 07.09.2016р. в Рівненському апеляційному господарському суді по справі №902/1706/13 про банкрутство ФОП Бойдаченко А.П.;

10) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 07.09.2016р. про зобов'язання ліквідатора з'явитися у судове засідання призначене на 20.09.2016р.;

11) Визнати протиправним надання арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. неправдивої інформації щодо своєї участі у судовому засіданні 03.08.2016р. в Рівненському апеляційному господарському суді по справі №902/1706/13 про банкрутство ФОП Бойдаченко А.П.;

12) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 20.09.2016р. про зобов'язання ліквідатора з'явитися у судове засідання, призначене на 04.10.2016р.;

13) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 23.09.2016р. про зобов'язання ліквідатора з'явитися у судове засідання 10.10.2016р. та надати суду для огляду оригінали документів, копії яких долучені до скарги №16-79 від 16.09.2016року та докази направлення скарги №16-79 від 16.09.2016р. із додатками відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України;

14) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо невиконання вимог ухвали господарського суду Вінницької області від 10.10.2016р. про зобов'язання ліквідатора з'явитися у судове засідання 24.10.2016р. та надати суду для огляду оригінали документів, копії яких долучені до скарги №16-79 від 16.09.2016р. та докази направлення скарги №16-79 від 16.09.2016р. із додатками відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та відзив на клопотання ТОВ "Транс Петро Груп";

15) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо неподання до господарського суду Вінницької області протягом строку ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" з 09.10.2015р. по 10.10.2016р. доказів проведення інвентаризації майна банкрута та проведення його оцінки;

16) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо не проведення інвентаризації та оцінки всього майна банкрута;

17) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо неподання до господарського суду Вінницької області протягом строку ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" з 09.10.2015р. по 10.10.2016р. доказів проведення аналізу фінансової, господарської та іншої діяльності боржника, а також його становища на ринках;

18) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо не проведення аналізу фінансової, господарської та іншої діяльності боржника, а також його становища на ринках;

19) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо неподання на затвердження протягом строку ліквідаційної процедури з 09.10.2015р. по 10.10.2016р. до господарського суду Вінницької області реєстру вимог кредиторів ПП "Нафтотрейдинг";

20) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо непред'явлення протягом строку ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" з 09.10.2015р. по 10.10.2016р. позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксал" про стягнення 12 726 492,30грн. дебіторської заборгованості;

21) Визнати протиправним порушення арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. установленого постановою господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. строку ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг";

22) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. з невиконання вимог постанови господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. щодо обов'язку забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до завершення ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг";

23) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо ненадання відповіді на клопотання заставного кредитора від 30.06.2016р. про надання інформації;

24) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо ненадання відповіді на клопотання заставного кредитора про надання інформації вих. № В00-12-4-10/124 від 02.08.2016р.;

25) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо ненадання відповіді на клопотання заставного кредитора про надання звіту вих. №В00-12-4-10/151 від 02.09.2016р.;

26) Визнати протиправним надання арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. неправдивої інформації у відповіді від 04.04.2016р. щодо наявності в резервуарах автозаправлювальної станції за адресою: Вінницька обл., Тростянецький район, смт.Тростянець, вул.XX Партз'їзду, буд.44-а, автозаправочної станції за адресою: Вінницька обл., Літинський район, смт.Літин, вул.Радянська, буд.72, нафтобази за адресою: Вінницька обл., Тиврівський район, смт.Тиврів, вул.Матросова, буд.30 технологічної сировини, що забезпечує збереження резервуарів в справному технічному стані;

27) Визнати протиправним встановлення арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. строку дії договору №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. більше ніж строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" до 10.10.2019р.;

28) Визнати протиправним встановлення арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. строку дії договору відповідального зберігання майна від 10.10.2015р. більше ніж строк ліквідаційної процедури ПП "Нафтотрейдинг" до 10.10.2017р.;

29) Визнати протиправним включення арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. у договір №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. умови п.2.3 про можливість Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Ойл Трейд" викупити майно, сплативши його вартість згідно п.1.3. договору;

30) Визнати недійсним положення п.2.3 договору №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. в частині встановленої можливості Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Ойл Трейд" викупити майно, сплативши його вартість згідно п.1.3 договору;

31) Визнати протиправними дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. з продажу майна банкрута без проведення інвентаризації та оцінки такого майна;

32) Визнати протиправними дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. з скликання та проведення зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" 12.10.2016р.;

33) Визнати недійсними рішення зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" по справі №902/1255/15, які зафіксовані у протоколі зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг" від 12.10.2016р.;

34) Визнати протиправною бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. щодо несвоєчасного повідомлення заставного кредитора про проведення зборів комітету кредиторів ПП "Нафтотрейдинг";

35) Визнати незадовільною роботу арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. у справі №902/1255/15 про банкрутство Приватного підприємства "Нафтотрейдинг";

36) Усунути арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. від виконання ним обов'язків ліквідатора приватного підприємства "Нафтотрейдинг" у справі №902/1255/15;

37) Визначити кандидатуру арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора приватного підприємства "Нафтотрейдинг" у справі №902/1255/15 із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Водночас, у відзиві ліквідатора боржника Василика В.В. б/н від 24.03.2017р. на скаргу ПАТ "ОТП Банк" від 04.11.2016р. на дії та бездіяльність ліквідатора, арбітражним керуючим надано наступні пояснення.

Згідно ухвали господарського суду Вінницької області від 17.11.2015р. чітко видно, що 17.11.2015р. від ліквідатора надійшло повідомлення щодо грошових вимог Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", в якому ліквідатор повідомив, що сума заявлених грошових вимог ПАТ "ОТП Банк" потребує додаткової перевірки та уточнення.

В ухвалі господарського суду Вінницької області від 01.12.2015р., зазначено, що 30.11.2015р. до канцелярії суду від ПАТ "ОТП Банк" надійшли уточнення до заяви про визнання грошових вимог до боржника та 01.12.2015р. супровідним листом надійшли письмові пояснення з додатками. Відтак, в судовому засіданні 01.12.2015р. представник ліквідатора Петрова В.Л. була змушена повторно просити суд надати строк у зв'язку з необхідністю додаткової перевірки та уточнення грошових вимог Акціонерного товариства "ОТП Банк" внаслідок подання останнім уточнень до заяви про визнання грошових вимог до боржника та письмових пояснень з додатками.

Відповідно до ухвали господарського суду Вінницької області від 17.12.2015р., в судовому засіданні 17.12.2015р. представник ліквідатора Василика В.В., ліквідатор ПП "Нафтотрейдинг" Василик В. В. зазначив, що заявлені вимоги АТ "ОТП Банк" визнані ним у повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів боржника. Отже, ліквідатором виконані вимоги ухвали господарського суду Вінницької області від 01.12.2015р. безпосередньо в судовому засіданні 17.12.2015р..

Також, В період з 25.04.2016р. по 18.05.2016р. ліквідатор перебував в щорічній основній відпустці. А тому, ухвалу суду від 26.04.2016р. отримав особисто вже після повернення з відпустки. Крім того, на визначену судом дату наступного судового засідання, яке було призначене на 03.08.2016р. ліквідатор не зміг з'явитися, оскільки терміново відбув до Рівненського апеляційного господарського суду по іншій судовій справі №902/1706/13 (банкрутство ФОП Бойдаченка А.П.), для участі в судовому засіданні, яке теж було призначене на 03.08.2016р., в якому не встиг взяти участь у зв'язку із затримкою в дорозі по технічних причинах. У зв'язку з цим, ліквідатором терміново організовано участь у вказаному засіданні в Рівненському апеляційному господарському суді уповноваженого представника Коломійця М.О., що підтверджується текстом ухвали Рівненського апеляційного господарського суду та не заперечується скаржником.

При цьому, звітування ліквідатора про виконану роботу по справі мало місце на зборах комітету кредиторів 02.08.2016р., на яких був присутнім представник ПАТ "ОТП Банк" (копія протоколу від 02.08.2016р. міститься в матеріалах судової справи.).

Згідно резолютивної частини ухвали господарського суду Вінницької області від 03.08.2016р. суд ухвалив: арбітражному керуючому надати суду відзив на клопотання ТОВ "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора. Таким чином, ухвала господарського суду не містить зобов'язального характеру, оскільки ухвала не містить слово "зобов'язати". Крім того, з тексту ухвали господарського суду Вінницької області від 30.08.2016р. чітко видно, що присутній в судовому засіданні ліквідатор в особі уповноваженого представника проти заявленого клопотання ТОВ "Транс Петрол Груп" про заміну кредитора не заперечив. Слід зазначити, що питання щодо заміни кредитора його правонаступником не потребує попереднього розгляду ліквідатором, оскільки заява правонаступника кредитора не є заявою про пред'явлення грошових вимог до боржника, а відтак відзив ліквідатора на таку заяву не є визначальним для вирішення господарським судом питання про заміну сторони в процесі. Питання про заміну сторони в господарському процесі вирішується за правилами ст.25 ГПК України та є виключною прерогативою суду.

Відповідно до ухвали господарського суду Вінницької області від 30.08.2016р., арбітражним керуючим Василиком В.В., 30.08.2016р. подано до суду поточний звіт ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. про виконану роботу по справі №902/1255/15 із додатками.

За змістом резолютивної частини ухвали господарського суду Вінницької області від 30.08.2016р., суд зобов'язав арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. обговорити на комітеті кредиторів боржника поточний звіт ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. про виконану роботу по справі №902/1255/15. Проте, вказаною ухвалою не зазначено строк виконання ліквідатором вказаного обов'язку. При цьому, зазначений звіт ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. був адресований суду на виконання вимог ухвал від 26.04.2016р. та від 03.08.2016р., тому він не є звітом у розумінні ч.9 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а є за своїм змістом відомостями наданими суду щодо проведення ліквідаційної процедури (ч.10 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), які не потребують обговорення на комітеті кредиторів, оскільки ліквідатором паралельно з наданням суду таких відомостей окремо проводиться аналогічна робота по звітуванню перед комітетом кредиторів з тих самих питань. Зазначене підтверджується проколами зборів комітету кредиторів від 02.08.2016р. та 02.09.2016р. на яких ліквідатором прозвітовано перед членами комітету кредиторів про свою діяльність. Скаржник не є членом комітету кредиторів. Комітетом кредиторів в цілому та членами комітету кредиторів кожним окремо не подавались скарги до суду з приводу обговорення на комітеті кредиторів поточного звіту ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р. про виконану роботу по справі. Таким чином, скарга ПАТ "ОТП Банк" в цій частині не стосується прав та інтересів безпосередньо скаржника, а тому скаржником не доведено порушення його прав діями чи бездіяльністю ліквідатора. Тому, відсутні достатні підстави вважати бездіяльність ліквідатора протиправною.

Також, згідно резолютивної частини ухвали господарського суду Вінницької області від 03.08.2016р. суд ухвалив: арбітражному керуючому надати суду письмові пояснення (відзив) щодо обставин викладених у скарзі. Таким чином, ухвала господарського суду не містить зобов'язального характеру, оскільки ухвала не містить слово "зобов'язати". З тексту ухвали господарського суду Вінницької області від 07.09.2016р. чітко видно, що арбітражним керуючим подано до суду клопотання про відкладення слухання, у зв'язку із неможливістю прибути в судове засідання по справі у зв'язку з необхідністю відбуття 07.09.2016р. до Рівненського апеляційного господарського суду для участі в судовому засіданні по судовій справі №902/1706/13 (банкрутство ФОП Бойдаченка А.П.). Крім того, з ухвали господарського суду Вінницької області від 04.10.2016р. чітко видно, що 19.09.2016р. від арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. до суду надійшли заперечення №16-78 від 09.09.2016р. на скаргу ПАТ "ОТП Банк" на дії та бездіяльність арбітражного керуючого.

Згідно ухвали Рівненського апеляційного господарського суду по справі №902/1706/13 від 07.09.2016р.: "на електронну адресу суду 07.09.2016 року від арбітражного керуючого Василика В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні господарського суду Чернівецької області". Таким чином, мала місце не неправдивість, а зміна обставин, внаслідок яких ліквідатор маючи намір відбути до Рівненського апеляційного господарського суду по справі №902/1706/13 неочікувано отримав інформацію про необхідність участі в іншому судовому засіданні в господарському суді Чернівецької області. Таким чином, висновки скаржника щодо наявності порушень з боку ліквідатора в цій частині є помилковими.

Крім того, в період з 19.09.2016р. по 23.09.2016р. ліквідатор перебував в додатковій відпустці. З ухвали господарського суду Вінницької області від 20.09.2016р. вбачається, що від арбітражного керуючого Василика В.В. 19.09.2016р. до канцелярії господарського суду Вінницької області надійшло клопотання від 19.09.2016р. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із перебуванням у відпустці у період з 19 по 23.09.2016р. та неможливістю з'явитись в дане судове засідання. Зокрема, у даному клопотанні арбітражний керуючий зазначив, що бажає взяти особисту участь в наступному судовому засіданні по розгляду скарги ПАТ "ОТП Банк" на дії та бездіяльність ліквідатора.

В судове засідання господарського суду Вінницької області призначене на 03.08.2016р. ліквідатором було забезпечено участь уповноваженого представника Петрову В.Л. Участь останньої в судовому засіданні підтверджується текстом ухвали. Таким чином, від імені ліквідатора діяв уповноважений представник за довіреністю, копія якої наявна в матеріалах справи. Представник має право згідно норм ЦК України представляти права та інтереси довірителя без жодних обмежень. Участь представника прирівнюється до участі особи, яку він представляє. Отже, правдивість чи неправдивість інформації щодо участі ліквідатора у судовому засіданні 03.08.2016р. в Рівненському апеляційному господарському суді по справі №902/1706/13 про банкрутство ФОП Бойдаченко А.П. немає жодного значення, оскільки не впливає на результати участі ліквідатора в особі його уповноваженого представника в судовому засіданні 03.08.2016р. в господарському суді Вінницької області. Крім того, скаржником перекручуються факти, адже насправді надавалася інформація саме про намір взяти участь у судовому засіданні 03.08.2016р. в Рівненському апеляційному господарському суді по справі №902/1706/13 про банкрутство ФОП Бойдаченко А.П., а не про фактичну участь. Таким чином, скарга в цій частині є необґрунтована.

В судове засідання призначене на 04.10.2016р. ліквідатором було забезпечено участь представника ПП "Нафтотрейдинг" Паньковського С.І.. Участь останнього в судовому засіданні підтверджується текстом ухвали. Таким чином, від імені ліквідатора боржника діяв уповноважений представник за довіреністю, копія якої наявна в матеріалах справи.

В судове засідання призначене на 10.10.2016р. ліквідатором було забезпечено участь представника ПП "Нафтотрейдинг" Паньковського С.І. Участь останнього в судовому засіданні підтверджується текстом ухвали. Зазначеному представнику було доручено надати суду для огляду оригінали документів, копії яких долучені до скарги №16-79 від 16.09.2016р. та докази направлення скарги відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. Однак в ході судового засідання представник не зміг надати безпосередньо суду зазначені документи, оскільки розгляд справи по суті так і не розпочався у зв'язку з прийняттям судом рішення про відкладення розгляду справи ще до початку розгляду справи по суті.

Також, у відзиві вказується, що згідно інформації отриманої ліквідатором в телефонному режимі в інформаційному відділі господарського суду Вінницької області, матеріали судової справи було направлено до Рівненського апеляційного господарського суду у зв'язку з поданням апеляційної скарги ПАТ "ОТП Банк". Дана інформація підтверджується також відомостями з веб-сайту судової влади в розділі "Інформація щодо стадій розгляду судових справ та звітів про автоматизований розподіл" де зазначено, що апеляційна скарга ПАТ "ОТП Банк" 17.10.2016р. була зареєстрована в Рівненському апеляційному господарському суді (номер провадження 976/3117/16). В подальшому виявилось, що дана інформація не відповідала дійсності. Таким чином, ліквідатор зважаючи на отриману інформацію, помилково вважав, що 24.10.2016р. судове засідання по справі не відбудеться. Крім того, як вбачається з тексту ухвали господарського суду Вінницької області від 24.10.2016р. судом було зокрема зазначено, що неявка в судове засідання арбітражного керуючого та представника органу ДВС не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд дійшов висновку про розгляд скарги за наявними у праві матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України. Отже, з боку ліквідатора бездіяльність не мала характеру протиправної, а була пов'язана з помилкою.

Стосовно вимоги ПАТ "ОТП Банк" про визнання протиправною бездіяльності ліквідатора щодо неподання до суду протягом строку ліквідаційної процедури доказів проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, арбітражний керуючий пояснює, що скарга в цій частині є неприйнятною з огляду на вже встановлені обставини згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. по цій же справі.

Вимога скаржника щодо неподання до суду протягом строку ліквідаційної процедури доказів проведення аналізу фінансової, господарської та іншої діяльності боржника, на думку ліквідатора стосується правовідносин щодо надання доказів. Надання доказів це право, а не обов'язок сторони, тому не реалізація особою своїх прав не може вважатися протиправною бездіяльністю. Відтак, викладена в такому контексті скарга в цій частині є неприйнятною, оскільки протиправність не може пов'язуватися з невиконанням права.

Окрім того, ліквідатором проведено аналіз фінансової, господарської та іншої діяльності боржника, що підтверджується укладеним 15.04.2016р. договором на надання бухгалтерських послуг (проведення фінансового аналізу ПП "Нафтотрейдинг" за період з 2013 року по 3 кв. 2015 року) відповідно до якого було проведено аналіз фінансового становища ПП "Нафтотрейдинг" та сформовано звіт про фінансове становище ПП "Нафтотрейдинг". При цьому, скаржник вводить суд в оману, приховуючи факти. Адже, скаржник ще в раніше поданій ним до господарського суду скарзі від 22.08.2016р. зазначав, що на зборах комітету кредиторів 02.08.2016р. ліквідатор звітував про витрати пов'язані з проведення фінансового аналізу боржника. Крім того, інформація про проведення аналізу фінансового становища боржника міститься також і в наявному в матеріалах справи звіті ліквідатора №16-76 від 30.08.2016р..

В ході провадження по справі судом не виносилась ухвала із зазначенням дати подання ліквідатором на затвердження суду реєстру вимог кредиторів. Згідно ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення веде реєстр вимог кредиторів. Отже, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" покладає на ліквідатора тільки обов'язок по веденню реєстру вимог кредиторів. Порушення провадження у справі здійснювалось згідно з особливостями встановленими ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також, ліквідатором було включено виявлену дебіторську заборгованість до ліквідаційної маси, для подальшого її продажу в порядку передбаченому Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1 ГПК України встановлено, що звернення до суду засноване на праві, а не обов'язку. Таким чином, подання позову є правом особи, а не її обов'язком. Тому не реалізація особою своїх прав не може вважатися протиправною бездіяльністю. Відтак, викладена в такому контексті скарга в цій частині є неприйнятною, оскільки протиправність не може пов'язуватися з невиконанням права.

Щодо строку порушення ліквідаційної процедури, ліквідатор зазначає, що ліквідаційна процедура триває до завершення всіх розрахунків з кредиторами. Крім того, ухвалою господарського суду Вінницької області від 17.03.2017р. продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута до 17.08.2017р.. Таким чином, строк ліквідаційної процедури в справі триває.

Окрім того, наразі немає судового рішення про встановлення факту невиконання ліквідатором вимог постанови господарського суду Вінницької області від 09.10.2015р. щодо обов'язку забезпечити виконання дій та заходів передбачених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому вимоги скаржника в цій частині є необгрунтованими, оскільки визнання бездіяльності протиправною неможливе без встановлення факту самої бездіяльності. Водночас, вся сукупність всіх вчинених ліквідатором ліквідаційних заходів по справі, підтверджена матеріалами справи, виключає встановлення факту бездіяльності, оскільки ліквідатором впродовж строку ліквідаційної процедури систематично виконувались дії та заходи передбачені Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Обставини стосовно ненадання відповіді на клопотання заставного кредитора від 30.06.2016р. про надання інформації, не надання відповіді на клопотання заставного кредитора про надання інформації №В00-12-4-10/124 від 02.08.2016р. та продажу майна банкрута без проведення інвентаризації і оцінки, спростовуються з огляду на вже встановлені обставини згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. у даній справі.

При цьому, скаржник не ініціював на зборах комітету кредиторів включення до порядку денного питань, які є предметом клопотання №В00-12-4-10/151 від 02.09.2016р..

Також, скаржником жодним чином не доведено, що надана ліквідатором у відповіді від 04.04.2016р. інформація станом на 04.04.2016р. була неправдивою. Посилання скаржника на обставини та факти, що мали місце значно пізніше, а саме 08 та 10.06.2016р. не є підтвердженням неправдивості інформації до того стану речей, про які зазначено у відповіді ліквідатора від 04.04.2016р..

Стосовно вимог скаржника про визнання протиправним встановлення ліквідатором строку дії договорів відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. більше ніж строк ліквідаційної процедури, скарга в цій частині є неприйнятною з огляду на вже встановлені обставини згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. у цій справі.

Разом з тим, строк ліквідаційної процедури не впливає на цивільну дієздатність особи та не обмежує її у реалізації нею своїх цивільних прав та інтересів. Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прямо не встановлює обмежень ліквідатора щодо укладення ним договорів обмежених строком ліквідаційної процедури, оскільки закон не пов'язує завершення ліквідаційної процедури зі спливом строку ліквідаційної процедури.

Також, враховуючи вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно якого продаж майна боржника допускається тільки в порядку встановленому цим законом, зазначена скаржником умова договору про можливість ТОВ "Бест Ойл Трейд" викупити майно є нікчемною та не тягне для боржника жодних правових наслідків, крім випадку припинення провадження у праві про банкрутство. Крім того, в матеріалах справи наявна копія договору від 11.10.2015р. про внесення змін до договору №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. відповідно до якого сторонами було внесено зміни до вказаного скаржником договору, шляхом виключення з нього нікчемного пункту.

При цьому, вимога ПАТ "ОТП Банк" про визнання недійсним положення п.2.3 договору №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. в частині встановленої можливості ТОВ "Бест Ойл Трейд" викупити майно є окремою позовною вимогою і не може розглядатися в порядку подання скарги без сплати скаржником у встановленому порядку судового збору. Також, зазначений п.2.3 договору є нікчемним в силу закону, а тому відсутні підстави для його визнання недійсним. Станом на 24.03.2017р. боржник не є власником зазначеного майна, а відтак щодо даної позовної вимоги відсутній предмет спору.

В силу ч.3 ст.40, ч.7 ст.46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор не позбавлений права скликати проведення зборів комітету кредиторів після 12.10.2016р., тобто закінчення строку ліквідаційної процедури. Право ліквідатора скликати комітет кредиторів встановлене ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і не обмежується строком ліквідаційної процедури, а припиняється з настанням обставин зазначених в ст.112 та ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вимога ПАТ "ОТП Банк" про визнання недійсними рішення зборів комітету кредиторів ПП "Нафтототрейдинг", які зафіксовані в протоколі від 12.10.2016р. є окремою позовною вимогою і не може розглядатися в порядку подання скарги без сплати скаржником у встановленому порядку судового збору.

Також, ліквідатор в силу ч.8 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не перешкоджає участі скаржника в роботі комітету кредиторів та систематично та завчасно повідомляє останнього про дату, час та місце проведення зборів комітету кредиторів. Повідомлення відбувається за день до проведення зборів, що є достатнім для учасника, який не є членом комітетом кредиторів і у зв'язку з цим немає повноцінного вирішального права голосу на зборах, що потребувало б більшого часу для завчасного опрацювання питань порядку денного. Збори комітету кредиторів проводяться в м. Вінниця, тобто в населеному пункті в якому розміщене Регіональне відділення ПАТ "ОТП Банк" в м.Вінниці (21009, м.Вінниця, вул.Київська, 38-А). Таким чином, повідомлення заставному кредитору про проведення зборів комітету кредиторів надаються своєчасно, завчасно, до дати проведення зборів комітету кредиторів з урахуванням його повноважень на зборах комітету кредиторів в якості спостережного учасника з правом дорадчого голосу.

Окрім того, органом, що представляє інтереси всіх кредиторів - комітетом кредиторів - за час провадження по справі не приймалося рішення про визнання роботи ліквідатора по справі №902/1255/15 незадовільною.

Стосовно вимоги скаржника про усунення ліквідатора від виконання ним обов'язків у справі №902/1255/15, арбітражний керуючий пояснює, що усунення ліквідатора від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі наявності обставин встановлених ч.3 ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зважаючи, що скаржником не доведено достатніх підстав передбачених Законом, та беручи до уваги, що скаржник не є особою, яка має право ставити перед судом питання про усунення ліквідатора від виконання ним своїх обов'язків у справі, дана вимога скаржника задоволенню не підлягає. Частина 11 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" наділяє скаржника тільки правом подавати скарги на дії та бездіяльність ліквідатора, однак не надає скаржнику права клопотати про його усунення.

Враховуючи викладене, ліквідатор боржника просить суд відмовити в задоволені поданої скарги, клопотання та вимоги, які містяться в ній відхилити (повернути без розгляду).

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, подана скарга ПАТ "ОТП Банк", мотивована, зокрема, протиправними діями та бездіяльністю арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В., внаслідок порушень ним вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та несумлінного ставлення до своїх обов'язків, зокрема, не виконання вимог ухвал суду, ненадання звітів про виконану роботу, систематичних неявок у судові засідання, не проведення інвентаризації та оцінки майна, не проведення аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута, нездійснення дій по виявленню та стягненню дебіторської заборгованості, порушення строку ліквідаційної процедури боржника, неподання на затвердження реєстру вимог кредиторів, ненадання відповідей на клопотання заставного кредитора, надання ліквідатором неправдивої інформації, встановлення строку зберігання у договорах більшого ніж строк ліквідаційної процедури, невчасне повідомлення заставного кредитора про збори комітету кредиторів.

Стосовно обставини причин неявки ліквідатора боржника в судові засідання та неподання ним витребуваних доказів судом встановлено, що вони спростовуються поясненнями ліквідатора та наявними в матеріалах справи ухвалами суду у справі №902/1255/15, а саме: від 17.11.2015р., від 01.12.2015р., від 17.12.2015р., від 03.08.2016р., від 30.08.2016р., від 10.10.2016р., від 24.10.2016р., ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2016р. по справі №902/1706/13 (згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду").

Слід також звернути увагу на те, що Рівненським апеляційним господарським судом у постанові від 24.11.2016р. у справі №902/1255/15, яка на даний час є чинною, надавалась оцінка обставинам щодо ненадання відповіді на клопотання заставного кредитора, щодо інвентаризації та оцінки майна ПП "Нафтототрейдинг", щодо виявлення дебіторської заборгованості.

Зокрема, у вказаній постанові вказується що 12.04.2016р. помічник арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. Петрова В.Л. надала у приймальню Регіонального відділення ПАТ "ОТП Банк" в м.Вінниці відповідь вх.№В00-01/97 від 12.04.2016р. на клопотання банку від 04.03.2016р. у якому, було зазначено, що ліквідатором дебіторська заборгованість не виявлена; технічна інвентаризація майна не проведена; оцінка майна не проведена; в резервуарах нафтобази за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе,буд.187-6 наявна технологічна сировина, що забезпечує збереження резервуарів в справному технічному стані; в резервуарах автозаправлювальної станції за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. XX Партз'їзду, буд.44-а, автозаправочної станції за адресою Вінницька обл., Літинський район, смт. Літин, вул. Радянська буд. 72, н/б за адресою Вінницька обл., Тиврівський район, смт.Тиврів, вул.Матросова, буд.30, наявна технологічна сировина, що забезпечує збереження резервуарів в справному технічному стані та ін..

Також, відносно питання проведеної ліквідатором боржника інвентаризації та оцінки його майна, суд апеляційної інстанції зазначив, наступне.

Зокрема, в грудні 2015р. ліквідатором було завершено інвентаризацію всього виявленого належного ПП "Нафтотрейдинг" майна, яке знаходиться в м. Вінниці, смт.Тростянець, смт. Тиврів та смт. Літин Вінницької області, копії протоколу та описи додаються.

Відповідно до проведеної ліквідатором інвентаризації в грудні 2015р. встановлено наявність наступного майна боржника:

1. Земельна ділянка площею 0,1918га, кадастровий номер :02:003:0001;

2. Земельна ділянка площею 1,2га, кадастровий номер :01:059:0026;

3. Комплекс будівель та споруд автозаправної станції, що розташований за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт. Тростянець, вул. XX Партз'їзду, буд. 44 а;

4. Комплекс нежитлових будівель та споруд автозаправної станції, що розташований за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Тиврів, вул. Матросова, буд. 30;

5. комплекс будівель та споруд автозаправної станції, що розташований за адресою: Вінницька область, Літинський район, смт. Літин, вул. Радянська, буд.72;

6. Комплекс будівель та споруд, який розташований за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, буд. 187 б;

7. Основні засоби виробництва, обладнання, транспортні засоби, що входять до складу комплексу будівель і споруд, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, буд.187 б.

В квітні 2016 р. ліквідатором отримано витяг зі звіту про незалежну оцінку майна ПП "Нафтотрейдинг", згідно якого вартість всього майна ПП "Нафтотрейдинг", крім дебіторської заборгованості, становить 9 360 994,00грн..

В червні 2016 р. було виявлено первинні документи, що підтверджують дебіторську заборгованість ТОВ "Оксал" на суму 12 726 492,30грн..

В липні 2016 р. здійснено оцінку дебіторської заборгованості, в серпні було отримано витяг зі звіту про незалежну оцінку дебіторської заборгованості ПП "Нафтотрейдинг", згідно якого, ліквідаційна вартість дебіторської заборгованості становить 9 381 670,00 грн..

Отже, з наведеного вбачається, що ліквідатором проведена інвентаризація та оцінка майнових активів ПП "Нафтотрейдинг".

Водночас, на підтвердження вказаного до матеріалів справи арбітражним керуючим (ліквідатором) додано копії протоколу інвентаризаційної комісії від 01.12.2015р. та інвентаризаційних описів №1, №2, №3, №4; протоколу інвентаризаційної комісії від 01.06.2016р. та копія акту інвентаризації розрахунків з дебіторами; витягу зі звіту про незалежну оцінку матеріальних активів ПП "Нафторейдинг" від 25.04.2016р.; висновку про ліквідаційну вартість дебіторської заборгованості ПП "Нафторейдинг".

У відповідності до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, судом встановлено, що в матеріалах справи наявні докази в підтвердження проведення ліквідатором боржника аналізу фінансової, господарської та іншої діяльності боржника, а саме: договір про надання бухгалтерський послуг від 22.01.2016р., договір про надання послуг з перевірки бухгалтерського обліку №17/03-16 від 17.03.2016р., звіт про поглиблений аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства по ПП "Нафтотрейдинг" станом на 30.05.2016р. (а.с.213-217, т.8), договір про надання бухгалтерський послуг №15/04 від 15.04.2016р. (а.с.204-205, т.6).

Відносно доводів скаржника про порушення ліквідатором Василиком В.В. вимог абз.8 ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та бездіяльності ліквідатора, яка була виражена у не пред'явленні вимоги до ТОВ "Оксал" про стягнення дебіторської заборгованості, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1 ГПК України (в редакції на час подання ліквідатором заперечень до суду першої інстанції) встановлено, що звернення до суду засноване на праві, а не обов'язку. Таким чином, подання позову є правом особи, а не її обов'язком. Тому, не реалізація особою своїх прав не може вважатися протиправною бездіяльністю, а відтак, доводи скарги (щодо неподання позову) в цій частині правомірно судом не прийнято, оскільки протиправність не може пов'язуватися з невиконанням права (ч.1 ст.15 ЦК України).

Також, слід зазначити, що відповідно до ч.11 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Згідно до ч.1 с.11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

З врахуванням викладеного, відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку. Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 29.03.2017р. по справі №918/169/16 (3-1591гс16).

Матеріали справи свідчать, що ПП "Нафтотрейдинг" не є боржником перед ПАТ "ОТП Банк" по основному зобов'язанні, а лише виступає майновим поручителем перед ПАТ "ОТП Банк" на підставі договору поруки №SR 12-029/Воо від 27.02.2012р., в забезпечення виконання фінансових зобов'язань ТОВ "ВІФАРТ" перед ПАТ "ОТП Банк" за договором про надання банківських послуг №СR 12-018/Воо-4 від 27.02.2012р. (копії відповідних договорів містяться в матеріалах судової справи).

Отже, покликання скаржника на бездіяльність ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг" щодо неподання позовної заяви по стягненню дебіторської заборгованості не порушує права ПАТ "ОТП Банк", оскільки останній у даній справі є виключно заставним кредитором, а тому отримання коштів внаслідок стягнення дебіторської заборгованості не вплине на права ПАТ "ОТП Банк".

Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Оскільки дебіторська заборгованість є майновим активом, а відтак такий актив підлягає реалізації виключно у порядку встановленому Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ч.2 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута, в т.ч. дебіторської заборгованості на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута. Таким чином, зважаючи на зазначене, ліквідатором було включено виявлену дебіторську заборгованість до ліквідаційної маси, для подальшого її продажу в порядку передбаченому Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Включення майнового активу до ліквідаційної маси виключає можливість вчинення будь-яких дій щодо такого активу, окрім як реалізації його на аукціоні (ч.1 ст.42, ч.2 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"). Крім того, включення дебіторської заборгованості до ліквідаційної маси пов'язане з необхідністю консолідації цілісного майнового комплексу боржника з метою продажу майна боржника за найвищою ціною.

Як зазначено ліквідатором у відзиві на апеляційну скаргу, дії по примусовому стягненню дебіторської заборгованості неминуче призвели б до негативних майнових наслідків для боржника, зокрема:

- втрати такого окремого майнового активу як дебіторська заборгованість, внаслідок вибуття його з цілісного майнового комплексу боржника, що було б прямим порушенням ч.1 ст.42 та ч.5 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- завдання боржнику додаткових збитків та додаткових витрат, безпосередньо пов'язаних зі стягненням дебіторської заборгованості (сплата судових зборів, інших супутніх судових витрат, тощо), що додатково негативно позначиться на майновому стані боржника;

- у разі прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з ТОВ "Оксал" дебіторської заборгованості, такий майновий актив було б втрачено безповоротно. Ймовірність успішного стягнення дебіторської заборгованості в іншому окремому судовому процесі розцінювалася ліквідатором як малоймовірна, зважаючи на відсутність у боржника у період з 09.10.2015р. по 10.10.2016р. вільних обігових коштів (підтверджується ліквідаційним балансом на момент порушення провадження у справі про банкрутство, наявним в матеріалах справи) на сплату судового збору, поштових витрат, та покриття інших судових витрат, в т.ч. на оплату судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг, тощо.

Отже, за вказаних обставин, слід дійти висновку, що ліквідатор діяв добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме ч.1 ст.42, ч.2, ч.5 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, покликання скаржника про порушення ліквідатором строку ліквідаційної процедури боржника, протиправного встановлення ліквідатором строку дії договорів від 10.10.2015р. більше ніж строк ліквідаційної процедури, неправомірності скликання та проведення зборів комітету кредиторів 12.10.2016р., слід звернути увагу на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Законом покладено на ліквідатора великий обсяг обов'язків (ст.ст.41 - 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), які останній зобов'язаний виконати і тільки після цього подати на затвердження суд звіт та ліквідаційний баланс. В той час як невиконання ліквідатором цих дій у граничні строки, визначені Законом, не є підставою для припинення провадження у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Згідно ч.7 ст.46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута. Цей припис Закону кореспондується із нормами ч. 3 ст. 40 Закону, згідно положень якої ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, викладені положення Закону свідчать про те, що юридична особа, в якої в ліквідаційній масі наявне майно, повинна ліквідуватися протягом часу, який є достатнім, але не раніше ніж до настання факту, що має юридичне значення для справи про банкрутство, а саме до повного розпродажу майна та здійснення всіх заходів, передбачених Законом стосовно ліквідації банкрута, розрахунків з кредиторами й затвердження судом звіту ліквідатора, або ж через затвердження судом мирової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що строк ліквідаційної процедури, визначений постановою господарського суду від 09.10.2015р. у даній справі закінчився 10.10.2016р., проте ліквідація банкрута наразі не завершена з причин незалежних від ліквідатора.

Вказану позицію підтримано постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2017р. у справі №902/1255/15, яка є чинною.

Слід зазначити, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає обмежень для ліквідатора при визначенні ним терміну договорів понад строк ліквідаційної процедури та згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відносно покликань скаржника щодо неподання ліквідатором на затвердження суду реєстру вимог кредиторів боржника, слід зазначити наступне.

Провадження у справі №902/1255/15 порушено за ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Вказане стаття Закону регламентує особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником та регулює спрощений порядок розгляду справ про банкрутство.

У відповідності до п.9 ч.9 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в ухвалі про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство зазначається про дату складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду, яка не може бути пізніше місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду.

Ухвала суду про порушення провадження у справі №902/1255/15 про банкрутство від 17.09.2015р. та інші прийняті у даній справі судові рішення не містять вказівок з приводу складання та подання на затвердження реєстру вимог кредиторів.

За приписами п.17 ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: веде реєстр вимог кредиторів.

Частиною 2 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після відкриття провадження (проваджень) у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

З врахуванням викладеного, внаслідок порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом та призначає ліквідатора на якого Законом покладено обов'язок ведення реєстру вимог кредиторів та не передбачено складання ліквідатором реєстру вимог кредиторів, оскільки такий обов'язок покладається на розпорядника майна, який в даній справі не призначався в силу особливостей процедури банкрутства у справі №902/1255/15.

Відносно доводів скаржника про визнання недійсним п.2.3 договору №101015 від 10.10.2015р. та визнання недійсними рішення зборів комітету кредиторів боржника, які зафіксовані у протоколі зборів комітету кредиторів від 12.10.2016р., слід зазначити, що такі вимоги по суті є позовними вимогами та не підлягають розгляду в порядку розгляду скарги на дії чи бездіяльність ліквідатора боржника.

Водночас, як встановлено судом, що 11.10.2015р. між Приватним підприємством "Нафтотрейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Ойл Трейд" було укладено договір про внесення змін до договору №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. за умовами якого (п.3) сторони узгодили змінити п.2.3 договору №101015 відповідального зберігання з правом користування та викласти його в наступній редакції : "Зберігач має право користуватись майном, переданим на зберігання для своїх промислових потреб за його призначенням." (а.с.211, т.8).

Отже, вимоги скаржника щодо протиправного включення арбітражним керуючим (ліквідатором) Василиком В.В. у договір №101015 відповідального зберігання з правом користування від 10.10.2015р. умови п.2.3 про можливість товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Ойл Трейд" викупити майно, сплативши його вартість згідно п.1.3. договору та визнання недійсним положення п.2.3 даного договору в частині встановленої можливості Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Ойл Трейд" викупити майно, сплативши його вартість згідно п.1.3 договору, є безпідставними та спростовуються наведеними вище обставинами.

Стосовно доводів скаржника про усунення арбітражного керуючого (ліквідатора) Василика В.В. від виконання ним обов'язків ліквідатора приватного підприємства "Нафтотрейдинг" у справі №902/1255/15 та визначення кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора боржника, слід звернути увагу на наступне.

За приписами ч.3 ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою. Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 6) наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство.

Згідно п.5 ч.8 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до абз.2 ч.8 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор та в разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Отже, з врахуванням викладеного вище слід дійти висновку, що ПАТ "ОТП Банк" як заставний кредитор у справі №902/1255/15 не вправі був звертатися до суду із вимогами про усунення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора та визначення кандидатури іншого арбітражного керуючого, оскільки такі повноваження в силу Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" належать виключно комітету кредиторів.

Вказану позицію підтримано постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. в справі №902/1255/15.

З огляду на наведене, скаржником не надано суду доказів, які б підтверджували, викладені у скарзі обставини щодо протиправних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого Василика В.В., та щодо незадовільної роботи ліквідатора під час ліквідаційної процедури боржника у справі №902/1255/15.

Отже, враховуючи вище викладене в сукупності, колегія погоджується з обґрунтованими висновком господарського суду Вінницької області про відмову в задоволенні скарги ПАТ "ОТП Банк" б/н від 04.11.2016р. (вх.№06-52/10281/16 від 04.11.2016р.) на дії та бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) у повному обсязі.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м.Київ залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.02.2018р. у справі №902/1255/15 - без змін.

2. Справу №902/1255/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.04.2018р.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.