УХВАЛА

23 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/4594/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Міщенка І.С., Кушніра І.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.11.2017

та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017

за позовом Фізичної особи-підприємця Воскобойника Ігоря Антоновича

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. ОСОБА_5

2. ОСОБА_6

3. ОСОБА_7

4. ОСОБА_8

про зобов'язання вчинити дії щодо укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулось із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 та на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 через Дніпропетровський апеляційний господарський суд до Вищого господарського суду України з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2018 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та відсутністю доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги. Також до касаційної скарги заявника не було додано доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

Касаційну скаргу заявника залишено без руху до 16.04.2018, а відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

05.04.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області направлено заяву про усунення недоліків до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, до якої додано оригінал платіжного доручення №652 від 03.04.2018 на суму 1 920,00 грн. про сплату судового збору за подання касаційної скарги та ксерокопії фіскальних чеків датовані 05.04.2018, як доказ надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам справи.

Ухвалою Верховного Суду від 16.03.2018 касаційну скаргу заявника залишено без руху, тобто на момент дії Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15.12.2017.

В ухвалі Верховного Суду від 16.03.2018 про залишення касаційної скарги без руху зазначалося про не подання до касаційної скарги заявника доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

Статтею 291 Господарського процесуального кодексу України зобов'язано особу, яка подає касаційну скаргу, надсилати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Частиною третьою статті 3 цього Кодексу визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Однак до заяви про усунення недоліків надані ксерокопії фіскальних чеків від 05.04.2018, які, як вбачається, були видані заявнику вже під час дії Господарського процесуального кодексу України у редакції після 15.12.2017, а отже відповідно до положень чинного Господарського процесуального кодексу України не можуть вважатися належним доказом надсилання іншим учасникам справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів, оскільки приписами статті 291 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належним доказом є лист з описом вкладення.

Крім того за змістом положень статей 291 Господарського процесуального кодексу України документом є його оригінал, а не будь-яка копія.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Виходячи з того, що заявником не усунуто недоліки касаційної скарги зазначені в ухвалі Верховного Суду від 16.03.2018, тому колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Наявність цієї ухвали не позбавляє скаржника права звернутись із касаційною скаргою повторно разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України усунувши недоліки.

На підставі частини сьомої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу належить залишити у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 174, 234, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважати не поданою та повернути.

2. Додані до касаційної скарги документи (у тому числі оригінал платіжного доручення №652 від 03.04.2018 на суму 1 920,00 грн.) повернути заявнику.

3. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити у суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. С. Міщенко

І. В. Кушнір