ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/1478/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Бойка В.С.,

представників учасників справи

позивача - Бакуліна М.С.,

відповідача - Омельченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017

(головуючий - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Чимбар Л.О.)

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017

(суддя Мельниченко І.Ф.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015

у справі № 904/1478/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс"

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"

про зобов'язання виконати умови мирової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Зміна складу колегії суддів Верховного Суду

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018 для розгляду справи №904/1478/15 визначено колегію суддів у складі: Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.

Ухвалою Верховного Суду від 16.02.2018 (колегія суддів у складі: Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.) відкрито касаційне провадження у справі №904/1478/15 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2018.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду за №552 від 12.03.2018 у зв'язку з відпусткою судді Мамалуя О.О., відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/1478/15.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1478/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Ткач І.В. - головуючий, судді Стратієнко Л.В., Студенець В.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018.

У справі оголошувались перерви до 04.04.2018 та 11.04.2018.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2016, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про зобов'язання виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/162. Зобов'язано відповідача виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/162, шляхом здійснення поставки позивачу за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6 181,17 тонн.

На виконання зазначеного рішення 01.08.2016 Господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ.

1.2. У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, у якій, з урахуванням уточнення до заяви, просить змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" вартості 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" 94 571 901,00 грн вартості 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 та вжити заходів до забезпечення виконання ухвали суду щодо зміни способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15, шляхом накладення арешту на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", що розміщені на його поточних рахунках.

1.3. В обґрунтування заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду позивач зазначає, що під час ознайомлення з виконавчим провадженням ВП №52671838 йому стало відомо, що боржником (відповідачем) подано до Заводського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області лист від 27.10.2016, яким повідомлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського" не виробляє квадратну заготовку з перетином 125х125мм через реконструкцію сталеплавильного виробництва, у зв'язку з чим відсутня можливість здійснити поставку 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15. Заступником начальника Заводського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області 01.12.2016 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №904/1478/15 від 01.08.2016.

2. Короткий зміст оскаржуваних рішення та постанови судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Справа №904/1478/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 розглядалась судами неодноразово.

2.2. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення - задоволено.

Змінено спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1478/15 від 29.12.2015 року в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е. Дзержинського" виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі № 16/290-6/162, шляхом здійснення поставки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн, шляхом звернення стягнення на грошові кошти в сумі 94 571 901,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" 94 571 901,00 грн вартості 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700.

У задоволенні заяви в частині вжиття заходів до забезпечення виконання ухвали суду про зміну способу та порядку виконання рішення - відмовлено.

2.3. Постановою Вищого господарського суду України від 14.09.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 у справі №904/1478/15 скасовано. Заяву про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

2.3.1. Зі змісту зазначеної постанови суду касаційної інстанції вбачається, що суд, скасовуючи ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій, виходив з того, що правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

2.3.2. Проте за висновком Вищого господарського суду України, констатуючи, що підприємство відповідача не виробляє квадратну заготовку з перетином 125х125 мм через реконструкцію сталеплавильного виробництва, у зв'язку з чим поставка 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 позивачу є неможливою, суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили, чи має відповідач можливість замінити його на інший товар, ніж той, що повинен був бути вироблений ним. Позаяк навіть факт неможливості передати позивачу вироблену заготовку відповідної продукції не свідчить про відсутність у відповідача можливості замінити її на відповідну кількість іншої продукції для виконання судового рішення, про зміну способу виконання якого подано заяву позивачем.

2.3.3. В аспекті зазначеного вище, суд касаційної інстанції вказав на те, що у резолютивній частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 не визначено обов'язку відповідача поставити виготовлений саме ним товар, а зобов'язано останнього здійснити поставку позивачу за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн. Поставка ж товару такого самого роду та такої самої якості, який визначено сторонами у мировій угоді, призведе до відновлення порушених прав позивача, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов укладеної мирової угоди та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015.

2.3.4. Таким чином, суд дійшов висновку, що без встановлення факту неможливості виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 у визначений у резолютивній частині спосіб, зміна способу його виконання змінює судове рішення по суті, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 129 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України. Позивачем фактично заявлено вимоги (щодо визначення вартості майна), які не були предметом розгляду в судах під час вирішення спору по суті. При цьому суди не обґрунтували, на яких підставах була застосована найвища ціна з вказаної у листі Дніпропетровської торгово-промислової палати від 28.12.2016, в якому ціновий діапазон складає від 14 580 грн до 15 300 грн за 1 тонну, та не надали правової оцінки тій обставині, що вартість 6 181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 визначена у мировій угоді від 12.04.2002 у розмірі 4 724 817, 18 грн.

2.3.5. Передаючи справу №904/1478/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 на новий розгляд до суду першої інстанції, Вищий господарський суд України вказав, що під час нового розгляду господарському суду слід врахувати викладене, зробити вичерпний висновок щодо неможливості/можливості виконання відповідачем судового рішення, про зміну способу виконання якого подано заяву позивачем, та на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, розглянути відповідну заяву позивача та вирішити спір згідно з нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню у такому випадку.

2.4. За результатами нового розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015, Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 24.10.2017 задовольнив заяву позивача частково. Змінив спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/162, шляхом здійснення поставки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн шляхом звернення стягнення на грошові кошти в сумі 92 346 670,80 грн. Стягнув з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" 92 346 670,80 грн. вартості 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700.

2.5. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017 залишено без змін.

2.6. Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" (далі - ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс") звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (далі - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат") про зобов'язання виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/162, шляхом зобов'язання відповідача здійснити поставку позивачу за вказаними ним реквізитами готової продукції, а саме: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6 181,17 тонн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 позов задоволено у повному обсязі. Зобов'язано ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" виконати умови мирової угоди, укладеної 12 квітня 2002 року у справі №16/290-6/162, шляхом здійснення поставки ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 апеляційну скаргу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" задоволено. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2016 касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" задоволено. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 скасовано повністю, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 залишено без змін.

01.08.2016 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015, яке набрало законної сили 01.08.2016, видано відповідні накази Господарським судом Дніпропетровської області.

У жовтні 2016 року ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" звернулося до місцевого господарського суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 за нововиявленими обставинами, у якій просило скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 залишено без змін.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.12.2016 апеляційну скаргу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2017 касаційну скаргу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.12.2016 залишено без змін.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кузнецовим О.В. від 17.10.2016 було відкрито виконавче провадження (ВП №52671838) з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/1478/15, виданого 01.08.2016, про зобов'язання ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/192, шляхом здійснення поставки ТОВ "Фінансова компанія "Альянс" за вказаними ним реквізитами готової продукції: квадратну заготовку ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 мм у кількості 6181,17 тонн.

Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кузнецова О.В. від 15.11.2016 за невиконання вимог виконавчого документа та державного виконавця на боржника ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кузнецова О.В. від 01.12.2016 за невиконання (повторно) вимог виконавчого документа та державного виконавця на боржника ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" накладено штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кузнецова О.В. від 01.12.2016 зазначене виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника.

У січні 2017 року ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою (з урахуванням поданих уточнень) в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 шляхом стягнення з відповідача 94 571 901,00 грн вартості 6181,17 тонн заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 мм. Задовольнивши цю заяву частково, суди попередніх інстанцій зазначили таке.

2.7. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 відповідача зобов'язано здійснити поставку майна, що визначено родовими ознаками, а саме зобов'язано поставити позивачу квадратну заготовку ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн, то правову позицію Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі №6-1829цс15 застосувати недоцільно з огляду на те, що вона стосується випадків витребування індивідуально визначеного майна, у разі його втрати (знищення), тоді як спір у цій справі стосується питання поставки товару, визначеного родовими ознаками.

2.8. Зазначивши про те, що представник відповідача не пояснив суду чи має відповідач можливість замінити спірний товар його виробництва на інший товар, ніж той, що повинен був бути вироблений ним, а також те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявну можливість у відповідача замінити вироблену заготовку відповідної продукції на відповідну кількість іншої продукції, що відповідач не запропонував позивачеві поставити іншу продукцію власного виробництва, або продукцію іншого виробника з метою виконання означеного судового рішення, суди дійшли висновку, що діючим законодавством не передбачено обов'язку позивача, як стягувача, встановлювати обставини, пов'язані з наявністю можливості у відповідача здійснити заміну продукції, яка визначена умовами мирової угоди, укладеної 12.04.2002, та у судовому рішенні, яким зобов'язано відповідача її виконати.

2.9. Разом з тим, суди зазначили таке. Звертаючись із позовними вимогами до відповідача у цій справі, позивач просив зобов'язати останнього виконати умови мирової угоди від 12.04.2002 та здійснити поставку продукції, яка за своїми технічними характеристиками віднесена до речей з родовими ознаками і такі вимоги були задоволені судом. Задовольняючи такі позовні вимоги суд не визначав вартості такої продукції, оскільки вона не була прямо обумовлена договором поставки, а мала виготовлятися з давальницької сировини. В рішенні суду було визначено заставну вартість давальницької сировини. Таким чином, за змістом судового рішення на відповідача покладався обов'язок поставити, тобто передати у власність позивачеві певну кількість речей, визначених родовими ознаками. Отже, за висновком судів, спір у справі є майновим.

2.10. При цьому, суди зазначили, що позивач належними та допустимими доказами довів факт неможливості відповідача виготовити та поставити спірну продукцію, що є достатньою підставою для обрання судом іншого способу та порядку виконання такого судового рішення. Відтак суди дійшли висновку, що запропонований позивачем новий спосіб та порядок виконання означеного судового рішення шляхом звернення стягнення на грошові кошти відповідача у сумі, яка еквівалентна вартості непоставленої продукції, визначеної на момент встановлення факту неможливості виконання судового рішення (повернення наказу суду без виконання) у раніше визначений спосіб, є правомірним та таким, що відповідає суті вже прийнятого у цій справі рішення.

2.11. Висновки судів попередніх інстанцій про вартість спірного майна ґрунтуються на оцінці поданої позивачем довідки Дніпропетровської торгово-промислової палати № 2071/07-24 від 28.12.2016, згідно з якою рівень цін на металопродукцію - квадратна заготовка ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 станом на кінець листопада початок грудня 2016 року становить 14 580,00 - 15 300,00 грн/тонна. Таким чином, суди зазначили, що середня ринкова вартість вказаної продукції на дату повернення виконавчого документу до суду без виконання становила 14 940,00 грн за 1 тонну, а загалом 92 346 670,80 грн, які були присуджені до стягнення за судовими рішеннями, які оскаржуються відповідачем у цій справі.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою, ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" звернулося з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про зміну порядку та способу виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15.

3.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник зазначає таке.

3.2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15, яке набрало законної сили і на виконання якого видано виконавчий документ від 01.08.2016, зобов'язано ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/162, шляхом здійснення поставки ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5СП/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн.

Аналізуючи резолютивну частину вказаного рішення, скаржник вважає, що судом застосовано спосіб захисту порушеного права позивача як спонукання до вчинення певної дії. Тобто вирішений судом спір у цьому випадку є немайновим, що виключає можливість заміни первісного зобов'язання, яке не має грошового характеру, на майнове зобов'язання у вигляді стягнення грошових коштів.

Зазначене, на думку скаржника, підтверджується і тим, що виконавче провадження ВП №52571838 з примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15 здійснювалось державним виконавцем відповідно до порядку виконання рішень немайнового характеру. Відповідні постанови державного виконавця про відкриття та закриття виконавчого провадження не скасовані.

3.2.2. Скаржник також зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій частини 2 ст.121 Господарського процесуального кодексу України та неврахування положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012.

У зазначеному аспекті скаржник вказує на те, що згідно з нормами чинного законодавства зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання. Проте задовольнивши заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом стягнення грошових коштів замість поставки готової продукції, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, тим самим фактично змінив суть самого рішення, що є незаконним.

3.2.3. В обґрунтування вимог своєї касаційної скарги ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" зазначає про порушення судами попередніх інстанцій ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України, що знайшло свій прояв у невиконанні вказівок Вищого господарського суду України, зазначених у постанові від 14.09.2017, а саме, судами належним чином не досліджено питання неможливості/можливості виконання ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015.

3.2.4. Вимоги ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" мотивовані також тим, що задовольняючи заяву про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом стягнення з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" 92 346 670,80 грн., суди попередніх інстанцій необґрунтовано взяли до уваги подану позивачем довідку Дніпропетровської торгово-промислової палати №2071/07-24 від 28.12.2016.

На думку скаржника, Закон України "Про торгово-промислові палати в Україні" не передбачає повноважень торгово-промислових палат визначати вартість товарів для цілей завершальної стадії судового процесу - виконання рішення суду. ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" неодноразово наголошувало у судах першої та апеляційної інстанцій на п.7.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012, згідно з яким господарський суд, змінюючи спосіб та порядок виконання рішення, міг виходити лише з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" зазначає про безпідставність вимог касаційної скарги ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" та просить відмовити у її задоволенні, а судові рішення, що оскаржуються, залишити без змін. ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" зазначає, зокрема, таке.

3.3.1. Предметом судової справи №16/290-6/612 було примусове вилучення у відповідача 6 181,7 тонн квадратної заготовки згідно з ГОСТ 380-94 СТ5СП/СП 125х125х11700. Тобто предметом спору у цій справі, а відтак і предметом мирової угоди у ній, є зобов'язання відповідача поставити спірний товар. Тобто спір є майновим, а твердження скаржника про супротивне - безпідставне та таке, що спростовується наявними у матеріалах справи документами та положеннями ст.ст.184, 509, 712 Цивільного кодексу України.

3.3.2. На переконання позивача, єдиною необхідною умовою для зміни способу та порядку виконання рішення відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України є саме наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливими. Жодною нормою Господарського процесуального кодексу України не обмежено такого права якими-небудь іншими умовами.

У випадку, що розглядається, про обставини, що унеможливлюють виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015, повідомлено самим боржником - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у листі від 27.10.2016 №01/843, адресованому державному виконавцю.

Таким чином, факт того, що виконавче провадження ВП №52571838 здійснювалось відповідно до порядку виконання рішення немайнового характеру, не має жодного значення, оскільки чинне законодавства передбачає право на подання заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

3.3.3. В розвиток зазначеного у п.3.3.2 позивач зазначає про необґрунтованість доводів скаржника стосовно порушення п.7.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012. На переконання позивача, зазначеним пунктом роз'яснено лише один із випадків коли господарський суд може змінити спосіб виконання рішення суду, адже сама норма ст.121 Господарського процесуального кодексу України, яка наділяє суд таким правом, взагалі не ставить можливість зміни порядку і способу виконання рішення суду в залежність від відкриття виконавчого провадження з примусового виконання такого судового рішення.

3.3.4. ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" вважає правильним застосування судами попередніх інстанцій ст.11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", якою визначено право торгово-промислових палат в Україні визначати вартість товару на замовлення українських та іноземних підприємців.

3.3.5. Позивач погоджується з обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про неврахування постанови Верховного Суду України від 25.11.2016 у справі №6-1829цс15, оскільки правовідносини у справі, яка переглядалась Верховним Судом України, та у цій справі не є подібними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Відповідно до положень ст.300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність надання оцінки доказам, які не були подані під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, надання повторної оцінки доказам, що містяться у матеріалах справи та додаткового встановлення обставин справи.

4.2. Предметом судового розгляду у цій справі є розгляд заяви ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 у справі №904/1478/15.

За приписами частини 2 статті 121 Господарського процесуального кодексу України (В редакції, чинній до 15.12.2017) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

4.3. Як зазначено у п.1.1 цієї постанови, судовим рішенням у справі №904/1478/15 задоволено позов ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про зобов'язання виконати умови мирової угоди, укладеної 12.04.2002 у справі №16/290-6/162, шляхом здійснення поставки позивачу за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6 181,17 тонн.

Зі змісту цього рішення вбачається, що право вимоги ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" до відповідача виникло на підставі договору №16/10/2012, укладеного між позивачем та Підприємством "Редбюрі Україна", та складається з права вимоги до ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" щодо поставки квадратної заготовки ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6 181,17 тонн за Договором №98-2339-04 від 01.11.1998 відповідно до мирової угоди від 12.04.2002, затвердженої Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою від 18.04.2002 у справі №16/290-6/162.

4.4. З аналізу норм чинного законодавства під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

4.5. Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Господарський суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

4.6. Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з'ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі №6-1829цс15.

Як зазначалось вище, спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем умов мирової угоди 12.04.2002. Зі змісту судових рішень у справі №904/1478/15 вбачається, що зазначена мирова угода не відповідала необхідним вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент її виконання), що стало наслідком звернення позивача з окремим позовом про зобов'язання ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" виконати її умови.

Тобто матеріально-правовою вимогою позивача стосовно якої останній просив прийняти судове рішення, є вимога ТОВ "Фінансова компанія - "Альянс" зобов'язати відповідача вчинити певні дії. Невиконання цього рішення суду стало підставою для звернення позивача із заявою про зміну способу його виконання шляхом стягнення з відповідача грошових коштів.

Проте задовольнивши таку заяву позивача, суди попередніх інстанцій належним чином не з'ясували характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами у справі, зміст порушеного права позивача та обраний ним спосіб захисту, а також можливість захисту такого права в обраний позивачем інший спосіб виконання рішення суду.

4.7. Крім того, як зазначено вище у п.2.3 постанови, судові рішення у цій справі, якими задоволено заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015, вже були предметом судового розгляду у суді касаційної інстанції, за результатами якого заяву позивача передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

За приписами частини 1 ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2018) вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Передаючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України в своїй постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій не встановили факту неможливості виконання рішення суду. Суд звертав увагу, що у резолютивній частині рішення господарського Дніпропетровської області від 29.12.2015 не визначено обов'язку відповідача поставити виготовлений саме ним товар, а зобов'язано останнього здійснити поставку позивачу за вказаними ним реквізитами готової продукції: заготовки квадратної ГОСТ 380-94 СТ5ПС/СП 125х125х11700 у кількості 6181,17 тонн.

Обов'язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов'язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Проте суди попередніх інстанцій повторно обмежившись лише посиланням на лист відповідача про те, що наразі він не виготовляє заготовок таких розмірів, не виконали вимог суду касаційної інстанції та не встановили на підставі належних та допустимих доказів факт абсолютної неможливості виконання рішення суду у спосіб, визначений судом.

Твердження судів попередніх інстанцій про те, що діючим законодавством не передбачено обов'язку позивача, як стягувача, встановлювати обставини, пов'язані з наявністю можливості у відповідача здійснити заміну продукції (п.2.8 постанови), не звільняють суд від обов'язку повно і об'єктивно встановити усі обставини справи, необхідні для вирішення питання про наявність правових підстав для зміни способу виконання судового рішення, визначеного судом.

4.8. В розвиток зазначеного у п.4.7 постанови суд касаційної інстанції зазначає про недостатню вмотивованість висновку судів попередніх інстанцій про визначення грошового еквівалентна вартості непоставленої відповідачем спірної продукції та, як результат, стягнення з відповідача 92 346 670,80 грн.

Так, визначаючи вартість спірного майна, суди керувались довідковою інформацією про середній рівень цін на аналогічну металопродукцію, надану Дніпропетровською торгово-промисловою палатою у листі від 28.12.2016. Проте зі змісту зазначеного листа не вбачається, який спеціальний комплекс методів та підходів було використано Дніпропетровською торгово-промисловою палатою для визначення реальної ринкової вартості спірної продукції, які фактори, окрім кількісного показника вартості продукції враховувались під час формування зазначеної інформації, чи було враховано фактори, що формують ціноутворення на ринку аналогічних за видом товарів тощо. Суди попередніх інстанцій на зазначене уваги не вернули та всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не надали цьому належної правової оцінки.

4.9. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Постановлені у справі ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою апеляційного господарського суду, зазначеним вимогам не відповідають.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

5.2. Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи у суді касаційної інстанції не дають права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

5.3. Під час нового розгляду справи господарським судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами такого розгляду.

6. Судові витрати

6.1. Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа передається на новий розгляд до місцевого господарського суду, розподіл судового витрат у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017 у справі №904/1478/15 скасувати.

3. Справу №904/1478/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ткач

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець