РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/22291/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд"

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоксар"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Міністерство фінансів України

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Національний банк України

про розірвання договору поруки.

Представники сторін:

від позивача: Тимошик І.О. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явились

від третьої особи-1: не з'явились

від третьої особи-2: не з'явились

від третьої особи-3: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.12.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" з вимогами до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про розірвання з 27.10.2016 договору поруки № 4Ф13555И/П від 20.10.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоксар" зобов'язань перед відповідачем за кредитними договорами № 4Ф13555И від 11.09.2013, № 4Ф13556И від 12.09.2013, № 4Ф13765И від 25.11.2013, № 4Ф14143И від 17.02.2014 договору поруки № 4Ф13555И/П від 20.10.2016, не виконав взяті на себе зобов'язання щодо передачі позивачу права вимоги до боржника з огляду на виконання позивачем, відповідно до платіжних доручень від 21.10.2016 № 2345, № 2346, № 2347 та № 2348, зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксар" перед відповідачем за вказаними кредитними договорами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/22291/17, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоксар" та зобов'язано сторін та третю особу надати суду в строк, встановлений ухвалою, всі необхідні докази.

23.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання з проханням здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.03.2018.

28.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, заява про відсутність аналогічного спору та клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Міністерства фінансів України та Національного банку України.

Підготовче засідання, призначене на 01.03.2018, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Плотницької Н.Б. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.18 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство фінансів України та Національний банк України.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 суд викликав представників учасників судового процесу у підготовче засідання на 22.03.2018. Явку сторін визнав обов'язковою.

19.03.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надішли докази направлення позовної заяви третім особам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018, керуючись пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.04.2018.

Відповідач та треті особі у судове засідання 23.04.2018 для розгляду справи по суті уповноважених представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання не подали, про час та дату були повідомлені належним чином за адресами, зазначеними на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch.

У судове засідання 23.04.2018 з'явився представник позивача, у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 23.04.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" (поручитель за договором) та Публічним акціонерним товариством комерційного банку "Приватбанк" (кредитор за договором) укладено договір поруки № 4Ф13555И/П, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоксар" своїх зобов'язань за кредитними договорами від 11.09.2013 № 4Ф13555И, від 12.09.2013 № 4Ф13556И, від 25.11.2013 № 4Ф13765И та від 17.02.2014 № 4Ф14143И, а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Згідно з пунктом 2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Відповідно до пунктів 4, 5 та 6 договору у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору. У випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункту 5 цього договору.

У пункті 7 договору зазначено, що у випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого пунктом 6 цього договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку у ПАТ КБ "Приватбанк". Договірне списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначається інформація про платіж, номер, дату цього договору.

До поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання (пункт 8 договору поруки).

У відповідності до пункту 10 договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів Банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

За умовами пункту 14 договору дострокове розірвання цього договору здійснюється за письмовою згодою сторін.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 2 статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поруки № 4Ф13555И/П від 20.10.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" було сплачено на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" грошові кошти у розмірі 91 516 грн 73 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 2348 від 21.10.2016 з призначенням платежу: "виконання зобов'язань за кред.договору №4Ф14143И від 17.02.2014 згідно договору поруки №4Ф13555И/П від 20.10.2016 Без ПДВ", № 2347 від 21.20.2016 з призначенням платежу: "виконання зобов'язань за кред.договору №4Ф13765И від 25.11.2013 згідно договору поруки №4Ф13555И/П від 20.10.2016 Без ПДВ", № 2346 від 21.10.2016 з призначенням платежу: "виконання зобов'язань за кред.договору №4Ф13556И від 12.09.2013 згідно договору поруки №4Ф13555И/П від 20.10.2016 Без ПДВ" та № 2345 від 21.10.2016 з призначенням платежу: "виконання зобов'язань за кред.договору №4Ф13555И від 11.09.2013 згідно договору поруки №4Ф13555И/П від 20.10.2016 Без ПДВ".

Таким чином, сутність поруки як одного із видів забезпечення зобов'язання полягає в тому, що кредитор в особі поручителя отримує додаткового боржника, до якого може пред'явити вимогу в обсязі всіх невиконаних боржником зобов'язань.

Згідно з частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1-2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, не будь-яке порушення договору є підставою для його розірвання за рішенням суду, а тільки таке, яке свідчить про неможливість досягнення стороною цілі договору.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до пункту 10 договору поруки відповідач повинен був передати належним чином завірені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором, проте станом на день звернення до суду не виконав свої зобов'язання. Таким чином, позивач, не отримавши необхідні документи для стягнення грошових коштів з боржника, не маючи можливість використовувати правочини, які забезпечували виконання зобов'язань з боку підприємця - боржника, втратило зацікавленість в подальшому виконанні договору поруки та зазнало значних збитків, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати з 27.10.2016 договір поруки № 4Ф13555И/П від 20.10.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" та Публічним акціонерним товариством комерційного банку "Приватбанк".

Частинами 1 - 4 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договору.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про істотне порушення з боку відповідача умов договору.

Як зазначено вище, сутність поруки як одного із видів забезпечення зобов'язання полягає в тому, що кредитор в особі поручителя отримує додаткового боржника, до якого може пред'явити вимогу у обсязі всіх невиконаних боржником зобов'язань. Виконання поручителем свого обов'язку перед кредитором за боржника наділяє його правами вимоги до останнього. За приписами пункту 3 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, це є однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні.

Таким чином, виконання поручителем свого обов'язку перед кредитором за боржника є тим юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення цивільних прав та обов'язків між поручителем, як новим кредитором, та боржником (статті 11 Цивільного кодексу України).

Виникнення цих цивільних прав та обов'язків не обумовлено настанням такої обставини як вручення поручителю документів, з огляду на що відсутні правові підстави вважати, що невиконання кредитором обов'язку передати документи є істотним порушенням договору, внаслідок якого сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про розірвання договору не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоксар", третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства фінансів України, третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Національного банку України про розірвання з 27.10.2016 договору поруки № 4Ф13555И/П від 20.10.2016 відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 03.05.2018

Суддя Н.Б.Плотницька