ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2018 р.Справа № 924/284/18
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області, м. Хмельницький про видачу судового наказу про стягнення з приватного підприємства "Обрій", м. Старокостянтинів Хмельницької області 7965,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області звернулося до господарського суду Хмельницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з приватного підприємства "Обрій" 7965,83 грн., з яких 6740,39 грн. заборгованості з орендної плати, 551,40 грн. пені, 674,04 грн. штрафу.

Вимоги заявника обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, №1871 від 06.01.2017 р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області (орендодавець) та приватним підприємством "Обрій" (орендар). Оскільки відповідач не виконав умови договору щодо сплати орендної плати у встановлений договором строк, заявник, скориставшись правом стягнення на підставі судового наказу, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника 6740,39 грн. боргу з орендної плати, 551,40 грн. пені, 674,04 грн. штрафу.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 12 ГПК України зазначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявникові невідомо. Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що вимоги заявника в частині стягнення з боржника 6740,39 грн. заборгованості за договором №1871 від 06.01.2017 р. відповідають приписам ст. 148 ГПК України, заява про видачу судового наказу в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим заявник просить видати наказ і в частині стягнення з боржника 551,40 грн. пені, 674,04 грн. штрафу.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня та штраф за своєю правовою природою є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань та у випадку, якщо така відповідальність була передбачена договором.

З огляду на зазначене та невідповідністю вимог про стягнення пені та штрафу критерію безспірності, визначеному ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до якої наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявник невідомо.

Крім того, враховується відсутність серед доданих до заяви документів доказів про направлення боржнику зазначеної в заяві претензії, в якій, з-поміж іншого, заявник просив погасити не лише заборгованість зі сплати орендної плати, а й пеню та штраф. Тоді як пунктом 4 частини 3 статті 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши вимоги заявника, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, зокрема, в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 6740,39 грн., вимоги ж у частині стягнення пені та штрафу не підлягають розгляду в порядку наказного провадження з підстав, зазначених вище, зокрема, невідповідності вимогам ст. 148 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

При цьому відповідно до положень частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 148, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з приватного підприємства "Обрій" 551,40 грн. пені, 674,04 грн. штрафу.

Ухвала набирає законної сили 24.04.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - заявнику (29013, м. Хмельницький, вул. Соборна, 75), 3 - боржнику (31100, АДРЕСА_1). Всім рек. з пов. про вручення.