ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2018 р. Справа № 917/1828/17

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Анаіт Агро", вул. Греківська, буд. 6, кім. 2, м. Харків, 61010

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіалгруп", квартал 101, буд. 10А, офіс 32, м. Кременчук, Полтавської області, 39601

про стягнення 65 874,99 грн.

Суддя Солодюк О.В.

Секретар судового засідання Олійник Н.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. в протоколі

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу № 0112/16-01 від 01.12.2016р. в сумі 65 874,99 грн., в т.ч. 50 000,00 грн. основного боргу, 9 636,16 грн. пені, 5 139,05 грн. інфляційних збитків, 1 099,78 грн. - 3% річних.

Заявою (вх. № 15006 від 08.12.2017 р.) позивач зменшив розмір позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача на його користь 60 874,99 грн., в т.ч. 45 000,00 грн. основного боргу, 9 636,16 грн. пені, 5 139,05 грн. інфляційних збитків, 1 099,78 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просить стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору в сумі 1 600,00 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином (поштове повідомлення в мат. справи).

Згідно ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 20.04.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Анаіт Агро» (продавець) (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Радіалгруп» (покупець) (відповідачем) був укладений договір купівлі-продажу № 0112/16-01 від 01.12.2016р., строк дії якого з моменту підписання сторонами по 31.12.2017р., а в частині виконання фінансових зобов"язань до повного їх виконання.

Відповідно до п.1.1 договору на умовах даного договору постачальник зобов"язується передати у власність покупцю, а покупець зобов"язується прийняти та оплатити етанол як складник бензину, ДСТУ EN 15376:2015, надалі іменується товар.

Згідно п. 1.2 договору кількість, ціна за одиницю й вартість товару, строк і базис поставки товару, а також інші умови, що стосуються поставки товару, визначаються відповідно до специфікацій на поставку товару, які є його невід"ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 вищезазначеного договору поставка товару може здійснюватися на наступних базисах поставки: EXW пункт поставки або СРТ пункт поставки або DDP пункт поставки. Базис поставки кожної конкретної партії товару та пункт поставки для такого базису зазначається у відповідних додатках до даного договору. Умови поставки розуміються відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2010) з урахуванням особливостей, зазначених у даному договорі й відповідних додатках до нього.

02.02.2017р. сторонами погоджено та підписано додаток №3 до договору - Специфікація на поставку товару, в якому ТОВ «АНАІТ АГРО» та ТОВ «РАДІАЛГРУП» дійшли згоди на умовах договору щодо поставки товару етанолу як складника бензину, ДСТУ ЕN 15376:2015 у кількості 7 тон (+/- 15% ) на загальну вартість 136 500,00 грн., в т.ч. ПДВ 22 750,00 грн.

На виконання умов договору та додатку №3 позивач перед відповідачем виконав зобов"язання щодо поставки товару в повному обсязі.

Факт поставки товару позивачем відповідачу на суму 143 520,00 грн., в т.ч ПДВ 23 920,00 грн. підтверджується товаро - транспортною накладною №5 від 02.02.2017р., видатковою накладною №5 від 02.02.2017р., які підписані сторонами та скріплені печатками сторін (а.с. 32-33).

Згідно рахунку на оплату №5 від 02.02.2017р. (а.с.31) відповідач повинен сплатити позивачу 143 520,00 грн.

Відповідно до додатку №3 від 02.02.2017р. (Специфікація на поставку товару) (а.с.30) відповідач зобов"язувався оплатити товар на наступних умовах:

- передплата не менш ніж 50% вартості узгодженої партії товару;

- оплату залишку вартості поставленого товару покупець здійснює не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання товару.

В якості передплати відповідачем 02.02.2017 р. сплачено 70 000,00 грн.(а.с.95).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до додатку №3 до договору відповідач повинен був оплатити повну вартість поставленого товару згідно видаткової накладної №5 від 02.02.2017р. у строк до 09.02.2017р.

Таким чином, до 09.02.2017 р. відповідач повинен був сплатити позивачу решту вартості товару - 73 520, 00 грн.

Взяті на себе зобов"язання по оплаті товару відповідач виконав частково, а саме, з серпня по жовтень 2017 р. сплатив на користь позивача 23 520, 00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.96-99). Решту коштів в сумі 50 000,00 грн. відповідач позивачу не сплатив, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду.

23.11.2017р. (після порушення судом провадження у даній справі) відповідач провів оплату за отриманий товар в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №49 (а.с.100).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 45 000,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення боргу відповідачем не надано.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 45 000,00 грн. основного боргу підлягає задоволенню, як така, що підтверджена матеріалами справи.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки.

За ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3 договору у випадку порушення покупцем строків оплати за фактично поставлений товар, покупець сплачує постачальникові, на вимогу останнього, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний календарний день прострочення.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

За обгрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума пені нарахованої на суму заборгованості 73 520,00 грн. за період з 09.02.2017р. по 09.08.2017р. становить 9 636,16 грн., і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За обґрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума 3% річних на суму заборгованості 73 520,00 грн. за період з 09.02.2017р. по 09.08.2017р. становить 1 099,78 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вище зазначеної норми, позивач відповідачу нарахував суму інфляційних за період з 09.02.2017р. по 09.08.2017р. в сумі 5 139,05 грн.

За перерахунком суду за допомогою Юридичної пошукової інформаційно-аналітичної програми "Ліга", сума інфляції за період з 09.02.2017р. по 09.08.2017р. становить 5 136,88 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційних в сумі 5 136,88 грн. В стягненні решти інфляційних позивачу слід відмовити.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 13 ГПК України).

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням зібраних по справі доказів, позов задовольняється судом частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІАЛГРУП», 39601, Полтавська область, м. Кременчук, квартал 101, будинок 10А, офіс 32, п/р 8972 в Регіональному відділенні АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ідентифікаційний код 37238075 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНАІТ АГРО», 61010, м. Харків, вул. Греківська, буд. 6, кімната 2, п/р 8801 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, ідентифікаційний код 40395617 45000,00 грн. - основного боргу, 9636,16 грн. - пені, 5136,88 грн. - суми інфляції, 1099,78 грн. - 3% річних, 1599,95 грн. судових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.

Повне рішення складено 27.04.2018р.