ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018р. Справа №914/2532/17

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 Техвоєнсервіс" в особі Філії ОСОБА_1 "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний ремонтний завод, м. Львів

про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 188 740,39 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2- представник (довіреність № 119-4351/2 від 27.12.17р.)

від відповідача: не з»явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 38, 42, 43 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. Проводилася технічна фіксація судового засідання.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватним акціонерним товариством Львівобленерго, м. Львів до відповідача ОСОБА_1 Техвоєнсервіс" в особі Філії ОСОБА_1 "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний ремонтний завод, м. Львів про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 188 740,39 грн.

Ухвалою суду від 06.12.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.12.2017 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

15.12.2017 набрали чинності зміни до ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII від 03.10.2017. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд даної справи слід суд проводив за правилами нової редакції Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання зявився, підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 24.04.2018 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, отримавши 05.04.2018 року ухвалу, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим повідомленням про врученя від 03.04.2018 року. Відзив та заперечень по суті спору, що вимагалися в ухвалах суду, не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносини зі споживачами усіх форм власності регулюється Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (із змінами та доповненнями - в подальшому ПКЕЕ).

Згідно ПКЕЕ, а саме - розділ 5 «Укладення договору», пункт 5.1., якого вказує, що договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електроенергії без договору не допускається.

Відтак, 27.02.2007 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Львівобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та Філією ОСОБА_1 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» укладено договір про постачання електричної енергії № 60405 (в подальшому - Договір).

Філія діє відповідно до Положення про філію ОСОБА_1 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод», затвердженого наказом генерального директора ОСОБА_1 від 08.08.2006 р. №120-АГД. Згідно п 6.1.8. Філія для ведення господарської діяльності має право вчиняти необхідні правочини, а саме: - укладати угоди, що не суперечать чинному законодавству України; - набувати майнові і немайнові права та обовязки; - бути представником в судах, установах, організаціях і на підприємствах.

Відповідно до п.1 укладеного Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пункт 2.2.2 Договору вказує, що Постачальник зобовязується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах та відповідно до умов цього Договору та додатків до нього. Відповідно до п.2.3.3 Договору споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно із п.5.1. Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 «Обсяги споживання електричної енергії»).

В пункті 4.2.2. Договору зазначено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Відтак, обсяг споживання електричної енергії для Філії ОСОБА_1 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» встановлено на лютий - березень 2017 р. 12 000 кВт/год.

За розрахунковий період лютого 2017 р. відповідачем спожито 81 000 кВт/год., тобто перевищено договірну величину споживання електроенергії на 69 000 кВт/год. (81 000 - 12 000 кВт/год.) про що відповідачу скеровано рахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та повідомлення «Про перевищення договірної величини споживання електричної енергії».

За розрахунковий період березня 2017 р. відповідачем спожито 41 670 кВт/год., тобто перевищено договірну величину споживання електроенергії на 29 670 кВт/год. (41 670 - 12 000 кВт/год.) про що відповідачу скеровано рахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та повідомлення «Про перевищення договірної величини споживання електричної енергії».

Сума заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії складає 188 740,39 грн., якої відповідач станом на сьогодні не оплатив.

Представник відповідача доказів, що спростовують позовні вимоги суду не представив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.26 Закону України Про електроенергетику та Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затверджених Національною комісією регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р. (в редакції постанови НКРЕ України від 17.10.2005р. №910 із змінами та доповненнями) постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Згідно ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно із п. 5.1 ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України Про електроенергетику, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є порушення правил користування електричною енергією.

Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем укладено договір №60405 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.2.1 договору під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п.1.2. ПКЕЕ, засоби обліку - засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, трансформатори струму та напруги, кола обліку, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності.

Відповідно до п.1 укладеного Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пункт 2.2.2 Договору вказує, що Постачальник зобовязується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах та відповідно до умов цього Договору та додатків до нього. Відповідно до п.2.3.3 Договору споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 «Порядок розрахунків» та №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно із п.5.1. Договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 «Обсяги споживання електричної енергії»).

В пункті 4.2.2. Договору зазначено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Відтак, обсяг споживання електричної енергії для Філії ОСОБА_1 «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» встановлено на лютий - березень 2017 р. 12 000 кВт/год.

За розрахунковий період лютого 2017 р. відповідачем спожито 81 000 кВт/год., тобто перевищено договірну величину споживання електроенергії на 69 000 кВт/год. (81 000 - 12 000 кВт/год.) про що відповідачу скеровано рахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та повідомлення «Про перевищення договірної величини споживання електричної енергії».

За розрахунковий період березня 2017 р. відповідачем спожито 41 670 кВт/год., тобто перевищено договірну величину споживання електроенергії на 29 670 кВт/год. (41 670 - 12 000 кВт/год.) про що відповідачу скеровано рахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та повідомлення «Про перевищення договірної величини споживання електричної енергії».

Сума заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії складає 188 740,39 грн., якої відповідач станом на сьогодні не оплатив.

Згідно ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Отже, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума заборгованості (ціна позову) 188 740,39 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що даний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з урахуванням уточнення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір в порядку статті 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства Львівобленерго доКонцерну Техвоєнсервіс" в особі Філії ОСОБА_1 "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний ремонтний завод про стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 188 740,39 грн. - задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 Техвоєнсервіс" в особі Філії ОСОБА_1 "Техвоєнсервіс" "Львівський автомобільний ремонтний завод (79014, м.Львів, вулиця Личаківська,152; ) на користь Приватного акціонерного товариства Львівобленерго (79026, м. Львів, вул.Козельницька,3; ) заборгованість в розмірі 188 740,39 грн., та 2 831,11 грн. судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України, після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено « 02» травня 2018 р.

Суддя Горецька З. В.