КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа№ 910/13515/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

При секретарі Ярмак О.В.

за участю представників:не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 13.02.2018

у справі № 910/13515/17 (суддя І.М. Отрош)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про зобов'язання вчинити дії,

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Заєць Тетяни Ігорівни

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов'язання відповідача внести зміни до особового рахунку ПрАТ «Укренерготранс» №9000223, відкритого по регіональній філії «Донецька залізниця», шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів в сумі 662 150, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 у справі № 910/13515/17 позов Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» задоволено; зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на підставі Договору № ДФ/Э-90020 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 30.12.2015, шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп.; присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» судовий збір у розмірі 9932 грн. 26 коп.

08.12.2017 на виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 08.12.2017, видано відповідні накази.

23.01.2018 Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано до суду скаргу на рішення державного виконавця відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Тетяни Ігорівни у справі № 910/13515/17, в якій скаржник просить суд: 1) визнати незаконними рішення державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017; 2) скасувати постанову Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП№55439074 від 26.12.2017 про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі №910/13515/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 у справі №910/13515/17 відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Тетяни Ігорівни у справі № 910/13515/17.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить ухвалу скасувати, скаргу задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що спір у даній справі є немайновий, у зв'язку з чим державний виконавець безпідставно визначив стягнення виконавчого збору у розмірі 10%, в той час,як мав стягнути в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018 справу передано на розгляд судовій колегії у складі - Головуючий суддя (суддя-доповідач) Тищенко А.І., судді: Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 порушено апеляційне провадження у справі №910/13515/17, справу призначено до розгляду на 05.04.2018.

Ухвалою від 05.04.2018 розгляд справи відкладено на 19.04.2018., у зв'язку з неявкою учасників справи в судове засідання ат відсутністю повідомлень про дату та час розгляду справи.

В судове засідання представники сторін повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за №304 (вх.. №092-04/28428/18 від 13.04.18, Печерський районних відділ ДВС ГУЮ у м. Києві) та № 290 (вх. №092-04/28974/18 від 16.04.18, ПАТ «Укразалізниця»).

Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» теж належно повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки кореспонденція направлялась за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується реєстром поштових відправлень суду.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, оскільки він не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.12.2017 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17 про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішення постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Ввиконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (частина друга статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017, у резолютивній частині державний виконавцем було постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 66215 грн. 04 коп.

Крім того, у резолютивній частині постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 державним виконавцем було постановлено відкрити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17 про зобов'язання Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 1626554 грн. 60 коп.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Звертаючись зі скаргою до суду на дії державного виконавця, скаржник (боржник) зазначив, що розмір виконавчого збору повинен обчислюватися відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, чотири мінімальні розміри заробітної плати, так як рішення суду у справі № 910/13515/17 має немайновий характер та не передбачає стягнення грошових коштів з боржника.

Крім того, скаржник (боржник) вказав на те, що п. 1 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 не відповідає наказу суду у справі № 910/13515/17, оскільки рішенням суду у справі № 910/13515/17 зобов'язано боржника внести зміни до особового рахунку стягувача шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп., тоді як у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 державним виконавцем зазначено, що відображенню підлягають грошові кошти у сумі 1626554 грн. 60 коп.

У зв'язку з чим, скаржник (боржник) просить суд визнати незаконними рішення державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 та скасувати постанову Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП№55439074 від 26.12.2017 про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17.

Разом з тим, скарга Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві Заєць Тетяни Ігорівни задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги у справі № 910/13515/17 обґрунтовані тим, що з особового рахунку позивача (стягувача) як експедитора залізницею (боржником) були списані грошові кошти у розмірі 1057543 грн. 20 коп. за заплановане перевезення вантажу у 31 вагоні за маршрутом від станції Комунарськ до станції Батьово (прикордонна станція). Однак, фактично перевезення вантажу було виконано за маршрутом станція Комунарськ - станція Ясинувата - станція Комунарськ, та провізна плата за перевезення вантажу за вказаним маршрутом за розрахунком позивача становить 395392 грн. 80 коп. Позивач (стягувач) вказав на те, що він звертався до залізниці із претензіями про поновлення на його особовому рахунку грошових коштів у сумі 1057543 грн. 20 коп. та списання грошових коштів у сумі 395392 грн. 80 коп. (провізна плата за фактичне перевезення). Однак, вказані претензії не були розглянуті відповідачем (боржником) по суті, а грошові кошти на особовому рахунку позивача (стягувача) поновлені не були.

За таких обставин, позивач (стягувач) просив суд зобов'язати відповідача (боржника) внести зміни до особового рахунку позивача № 9000223, відкритого в Регіональній філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп. (1057543 грн. 20 коп. - «мінус» 395392 грн. 80 коп.).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 у справі № 910/13515/17 зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на підставі Договору № ДФ/Э-90020 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 30.12.2015, шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп.

Частиною другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до частини третьої вказаної статті за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює критерій визначення суми виконавчого збору в залежності від характеру рішення суду, яке виконується - способу захисту (предмету позовної вимоги), з яким звернувся позивач до суду та який застосовано судом: рішення (вимоги) майнового та немайнового характеру.

За аналогією характер позовної вимоги, з якою позивач звертається до суду, - майнова або немайнова - судом (при визначенні ціни позову та суми судового збору) визначається в залежності від предмету такої вимоги та можливості її вартісної оцінки. Так якщо позивач заявляє вимогу наслідком задоволення якої буде отримання ним певного майна (майнових прав), яке підлягає вартісній оцінці, - то така вимога є вимогою майнового характеру, та відповідно рішення суду матиме майновий характер.

У даному випадку, позовні вимоги про зобов'язання відповідача (боржника) внести зміни до особового рахунку позивача (стягувача) шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп., внаслідок чого вказаний розмір грошових коштів буде відображений на рахунку позивача та позивач матиме змогу в подальшому розпоряджатися ними для проведення оплат за надані залізницею послуги, є вимогами, які спрямовані на захист майнових інтересів позивача, що полягають у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким, в розумінні статей 177, 190 Цивільного кодексу України, є грошові кошти у розмірі 662150 грн. 40 коп.

Таким чином, хоча рішенням суду і зобов'язано відповідача вчинити певні дії (що характерно для рішень немайнового характеру), однак суть таких дій зводиться до повернення майна (грошових коштів) позивачу - шляхом відображення відповідної суми коштів на особовому рахунку стягувача, який як замовник послуг за Договором № ДФ/Э-90020 від 30.12.2015 матиме можливість реалізувати правомочність з розпорядження такими грошовими коштами для проведення оплат за надані залізницею послуги, враховуючи встановлені в рішенні суду обставини щодо правової природи вказаних договірних відносин, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25.03.2015 у справі № 3-24гс15.

Отже, виконання рішення суду у справі № 910/13515/17 зводиться до того, що грошові кошти у розмірі 662150 грн. 40 коп., які були списані залізницею, повинні бути, по суті, повернуті (стягнуті, відновлені) стягувачу шляхом їх відображення на особовому рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця».

Таким чином, оскільки виконання рішення суду у справі № 910/13515/17 є виконанням рішення майнового характеру, розмір виконавчого збору повинен визначатися відповідно до норм частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, твердження скаржника (боржника) про те, що виконавчий збір за примусове виконання рішення суду у справі № 910/13515/17 слід обраховувати відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (як за примусове виконання рішення немайнового характеру) є необґрунтованими.

Щодо тверджень скаржника (боржника) стосовно того, що у п. 1 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 державним виконавцем було зазначено відкрити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17 про зобов'язання Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 1626554 грн. 60 коп., замість 662150 грн. 40 коп., судова колегія зазначає наступне.

При здійсненні судового розгляду скарги на дії державного виконавця на стадії виконавчого провадження суд повинен встановити факт порушення прав сторін виконавчого провадження та вчинити дії щодо їх захисту/поновлення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів судів.

У виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень ( пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наведеного вбачається, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом, в тому числі у примусовому порядку стягує з боржника суму грошових коштів, вказану в наказі суду, виданому на примусове виконання рішення суду.

Водночас, як вірно зазначено місцевим господарським судом, допущення державним виконавцем описки у п. 1 резолютивної частини оскаржуваної постанови (щодо розміру грошових коштів, які підлягають відображенню на особовому рахунку стягувача) не свідчить про порушення прав боржника у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду у справі № 910/13515/17, так як виконання рішення суду здійснюється на підставі наказу суду (в даному випадку наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17), в якому зазначено, яка конкретна сума грошових коштів підлягає відображенню на особовому рахунку стягувача (662150 грн. 40 коп.).

Державним виконавцем у п. 1 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 постановлено відкрити виконавче провадження саме з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17.

Отже, при примусовому виконанні рішення суду у справі № 910/13515/17 (на підставі наказу від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17) державним виконавцем підлягають здійсненню заходи з примусового виконання щодо зобов'язання Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Укренерготранс» № 9000223, відкритого Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на підставі Договору № ДФ/Э-90020 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 30.12.2015, шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів у сумі 662150 грн. 40 коп.

Крім того, у скарзі на дії державного виконавця скаржник не вказує, яким чином неправильне зазначення державним виконавцем в оскаржуваній постанові суми грошових коштів, що по суті є опискою (1626554 грн. 60 коп. замість 662150 грн. 40 коп.) та які підлягають відображенню на особовому рахунку стягувача, порушує права та інтереси скаржника (боржника) при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 у справі № 910/13515/17.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості тверджень Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», викладених у скарзі, як підстав для визнання недійсною постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017. А відтак, відсутні підстави для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Тетяни Ігорівни у справі № 910/13515/17.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що наведені скаржником (боржником) у скарзі обставини у будь-якому випадку не можуть бути підставами для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 в цілому (у повному обсязі, як про це просить скаржник), так як постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№55439074 від 26.12.2017 була правомірно винесена державним виконавцем на підставі статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання наказу суду у справі № 910/13515/17. Висновки про протилежне свідчили б про порушення прав стягувача на отримання належного виконання рішення суду в примусовому порядку.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 у справі №910/13515/17 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а, отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 267, 270, 273, 275, 276, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 у справі №910/13515/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 у справі №910/13515/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/13515/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка