РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2018Справа № 910/1016/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. при секретарі судового засідання Кимлик Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 17.829,40 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Сєров Є.І., довіреність № 10-541/д від 23.08.2017

Суть спору :

31.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 17.829,40 грн., з яких: 11.136,01 грн. дивідендів за 2011 -2013 роки, 5.809,19 грн. інфляційних втрат та 884,20 грн. - 3% річних.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивач станом на 20.10.2014 був акціонером відповідача з кількістю акцій 170 штук. 10.10.2014 відбулися позачергові загальні збори акціонерів ПАТ «Укрнафта», рішення яких оформлено протоколом № 22, на яких затверджено порядок розподілу прибутку товариства за 2011, 2012 та 2013 роки із виплатою дивідендів у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Проте у визначений строк відповідач позивачу дивіденди не виплатив. Пред'явлені вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» та ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1016/18 від 01.02.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

12.02.2018 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/1016/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.03.2018.

Даною ухвалою зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.02.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 371 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 03.03.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 15.02.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 371, а отже відповідач мав подати відзив до 03.03.2018.

Відповідач у поданому 01.03.2018 до відділу діловодства суду відзиві проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не подано докази реалізації (звернення до відповідача) ним права на отримання дивідендів за 2011-2013 роки саме у встановлений рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» строк, тобто з 20.10.2014 по 10.04.2015. Вважає, що з огляду на природу прав акціонера по відношенню до акціонерного товариства підстави для застосування приписів ст. 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин відсутні. Відповідач заперечуючи позовні вимоги посилається на ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.ст. 509, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 176 Господарського кодексу України, ст.ст. 163, 167, 168, 176 Податкового кодексу України.

В підготовчому засіданні 13.13.2018 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 03.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1016/18 від 13.03.2018 позивача викликано у підготовче засідання, яке відбудеться 03.04.2018. Дану ухвалу у відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України було 14.03.2018 направлено позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 777.

Позивач отримав дану ухвалу 30.03.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 777.

В судовому засіданні 03.04.2018 судом з'ясовані питання, зазначені у ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим постановлено ухвалу, не виходячи до нарадчої кімнати, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1016/18 від 03.04.2018 позивача викликано у судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 24.04.2018. Дану ухвалу у відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України було 05.04.2018 направлено позивачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 768.

Позивач 19.04.2018 отримав ухвалу від 03.04.2018, що підтверджується роздруківкою інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет, згідно якої адресату вручено поштове відправлення за номером 768.

05.04.2018 від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій позивач підтверджує отримання ухвали від 13.03.2018; зазначає, що підтримує позовні вимоги повністю; просить розглядати справу без участі представника позивача.

23.04.2018 від позивача на адресу суду надійшла заява, в якій позивач підтверджує отримання ухвали від 03.04.2018; зазначає, що підтримує позовні вимоги повністю; просить розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач в судовому засіданні 24.04.2018 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 24.04.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» засновано на підставі наказу Державного комітету України по нафті і газу № 57 від 23.02.1994 шляхом перетворення Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Укрнафта» у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» № 210/93від 15.06.1993.

Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 змінено тип та назву товариства з Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

ОСОБА_1 станом на 20.10.2014 була акціонером Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з кількістю акцій 170 штук, що підтверджується випискою з рахунку в цінних паперах № 1/1 від 22.01.2018, виданою депозитарною установою ТОВ «Універ Капітал».

10.10.2014 відбулись позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», рішення яких оформлено протоколом № 22, на яких серед іншого було вирішено:

Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2011 рік у сумі 2.181.892 000,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2011 рік, складеного за П(с)БО): 2.181.612.957,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2012 рік у сумі 1.428.110.724,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2012 рік, складеного за МСФЗ): 1.427.836.668,30 грн., що складає 99,98% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

Затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2013 рік у сумі 189.886.355,00 грн. (сума чистого прибутку відповідно до звіту про фінансові результати товариства за 2013 рік, складеного за МСФЗ): 189.799.785,00 грн., що складає 99,95% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариства - Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України. Перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

Спір виник в зв'язку з тим, що у визначений у протоколі № 22 від 10.10.2014 строк відповідач не виплатив позивачу дивіденди у розмірі 11.136,01 грн., у зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем та за час прострочення виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до ч. 1 статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Цивільного кодексу України установчим документом акціонерного товариства є його статут.

Згідно з ч. 1 ст. 152 Цивільного кодексу України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості. корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що акція це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Згідно з ст. 88 Господарського кодексу України учасники господарського товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Пунктом «д» ч. 5 ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що затвердження порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) віднесено до компетенції вищого органу акціонерного товариства - загальних зборів.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач станом на 20.10.2014 був акціонером ПАТ «Укрнафта», мав 170 штук акцій номінальною вартістю одного ЦП 0,25 грн. (відповідно до виписки депозитарної установи ТОВ «Універ Капітал» № 1/1 від 22.01.2018 про стан рахунку в цінних паперах станом на 20.10.2014).

За змістом ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.

Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Товариство в порядку, встановленому статутом, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями публічне акціонерне товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями фондову біржу (біржі), у біржовому реєстрі якої (яких) перебуває таке товариство.

Акціонерне товариство в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснює виплату дивідендів через депозитарну систему України або безпосередньо акціонерам. Конкретний спосіб виплати дивідендів визначається відповідним рішенням загальних зборів акціонерів.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» під час розгляду справ у спорах про стягнення сум дивідендів господарські суди повинні виходити з того, що відповідно до пункту «д» частини п'ятої та частини шостої статті 41, статті 59 Закону України «Про господарські товариства», пунктів 11, 12 частини другої статті 33 Закону України «Про акціонерні товариства», статті 15 Закону України «Про кооперацію» затвердження річних результатів діяльності юридичної особи, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) належить до виключної компетенції загальних зборів. Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати.

Як зазначалось вище 10.10.2014 загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрнафта» прийнято рішення яким затверджено порядок розподілу прибутку товариства за 2011-2013 роки, вирішено спрямувати прибуток на виплату дивідендів акціонерам, визначено строк та порядок їх виплати.

Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням (статті 10, 41, 59 Закону України «Про господарські товариства», стаття 158 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи не містять та відповідачем не подано доказів в підтвердження здійснення ним виплати позивачу дивідендів за 2011-2013 роки в повному або частковому розмірі.

Пунктом 168.1 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 167.5.2. Податкового кодексу України ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах: 5 відсотків - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Згідно з п. 16-1 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем податку на доходи фізичної особи та військовий збір з нарахованих позивачу дивідендів.

За наступними розрахунками позивача, заборгованість по сплаті дивідендів загалом складає 4.015,52 грн.:

за 2011 рік: 40,23 грн. x 170 акцій - 5% податок з доходу фізичних осіб - 1,5% військовий збір = 6.394,55 грн.;

за 2012 рік: 26,33 грн. x 170 акцій - 5% податок з доходу фізичних осіб - 1,5% військовий збір = 4.185,14 грн.;

за 2013 рік: 3,50 грн. x 170 акцій - 5% податок з доходу фізичних осіб - 1,5% військовий збір = 556,32 грн.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача про стягнення з відповідача дивідендів за 2011-2013 роки, що здійснені за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб - 5% та сплату військового збору - 1,5% в загальному розмірі 11.136,01 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Посилання відповідача на те, що позивач не реалізував свого права на звернення про отримання дивідендів за 2011-2013 роки у встановлений рішеннями загальних зборів акціонерів ПАТ «Укрнафта» строк не приймаються судом до уваги, оскільки серед переліку обов'язків учасників, які визначені в ст. 11 Закону України «Про господарські товариства» відсутній обов'язок акціонера висувати до емітента письмову вимогу щодо отримання нарахованих дивідендів. До того ж, обов'язок виплати дивідендів без будь-яких додаткових умов (зокрема звернення акціонера з письмовою вимогою), покладено на виконавчий орган акціонерного товариства у встановлений у рішенні загальних зборів строк, в даному випадку з 20.10.2014 по 10.04.2015.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов''зання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, у визначений протоколом № 22 від 10.10.2014 строк виплату дивідендів повністю не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті дивідендів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 5.809,19 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 884,20 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. ст. 524, 533 Цивільного кодексу України грошовим зобов'язанням є зобов'язання що виражається у грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання щодо сплати коштів.

Згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов'язання, у зв'язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 5.809,19 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 884,20 грн. - 3 % річних (за обґрунтованими розрахунками).

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 11.136 (одинадцять тисяч сто тридцять шість) грн. 01 коп. дивідендів, 5.809 (п'ять тисяч вісімсот дев'ять) грн. 19 коп. збитків від зміни індексу інфляції, 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 20 коп. - 3% річних, 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26.04.2018.

СуддяВ.В.Сівакова