Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р.

м. Житомир

Справа № 906/136/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

при секретарі: Зоренку О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Баштанський сирзавод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПБ Трейд"

про стягнення 19265,08 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 19265,08грн., з яких: 11706,14грн. боргу за поставлену продукцію по договору №10/02-15 від 10.08.15; 1872,32грн. пені; 620,94грн. 3% річних; 2724,68грн. інфляційних; 2341грн. 20% штрафу.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, надіслав заяву, в якій позов підтримує та просить розглянути справу без участі його представника. ,

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. За даними з сайту Укрпошти, ухвала, яка направлялася відповідачу за адресою його місця реєстрації, станом на 20.04.16 не була вручена. Уся судова кореспонденція, яка направлялася на адресу відповідача, поверталася до суду з відміткою поштового відділення:"за закінченням встановленого строку зберігання".

Ухвали направлялися відповідачу за адресою: місто Житомир, вул.Баранова,55. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Баштанський сирзавод» (постачальник/позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «СПБ Трейд» (покупець/відповідач), укладено Договір поставки продукції з додатковими зобов'язаннями дистрибуції №10/02-15 (а.с.12).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що ПАТ «Баштанський сирзавод» зобов'язується передати у власність покупця продукцію - молочні продукти, а ТОВ «СПБ Трейд» зобов'язується прийняти та оплатити продукцію .

На виконання умов Договору поставки, ПАТ «Баштанський сирзавод» поставив молочну продукцію на адресу відповідача, що підтверджується видатковою накладною №БС300005597 від 25 квітня 2016 року на загальну суму 23631,48 грн., яка була підписана матеріально - відповідальною особою відповідача на підставі Довіреності від 01 січня 2016 року за № б/н, на отримання товарно-матеріальних цінностей (а.с.20,21).

Згідно пункту 3.8 договору, відповідач повинен був розраховуватися за отриману продукцію протягом 21 календарних днів з моменту передачі партії продукції.

Відповідач в установлений договором термін вартість отриманої продукції сплатив частково на суму 12100 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку від 10.06.2016 року на суму 7531,48грн., від 24.06.2016 року на суму 4000 грн., від 15.07.2016 року на суму 393,86 грн. (а.с.22-27), внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 11706,14грн.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 11706,14 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.8.5 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 1872,32грн.(а.с.9) та на підставі п.8.4 договору просить стягнути 20% штрафу, що становить 2341,00грн.

Згідно п. 8.5. договору поставки, у випадку несвоєчасної оплати згідно договору, покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення оплати.

Пунктом 8.4. Договору передбачено, що у випадку, якщо заборгованість становить більше 20 (двадцять) календарних днів з дати встановленої для оплати Продукції, Покупець додатково до пені, виплачує Продавцю за вимогою останнього штраф у розмірі 20 (двадцять) % суми заборгованості перед Продавцем (11 706.14 грн. х 20%= 2 341 грн.).

Згідно ч. 1 та ч.3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 2724,68грн. інфляційних та 620,94 грн. 3% річних (а.с.10,11).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з’явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст.123,129,233,236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СПБ Трейд» (10024, Житомирська обл., м. Житомир,вул. Баранова, буд. 55-А, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Баштанський сирзавод» (56101, Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Заводська, 4, ) - 11706,14 грн. основного боргу, 1872,32 грн. пені, 620,94 грн. 3% річних, 2724,68 грн. інфляційні втрати, 2341,00грн. 20% штрафу; 1762,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.05.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)