УХВАЛА

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/22529/15
Суддя Отрош І.М., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/22529/15

за позовомПублічного акціонерного товариства "Златобанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт"
Tactical Business LLP
Clifford Aliance LP
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача
Національний банк України
прозвернення стягнення на предмет застави

Представники:

від заявника:Кравчук А.С.
від позивача:
від відповідачів:
від третьої особи 1:Голік О.А.
від третьої особи 2:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/22529/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" про стягнення 175 700 669 грн. 09 коп. та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 вжито заходів до забезпечення позову у справі № 910/22529/15: накладено арешт на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"; заборонено Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів, пов'язаних із зміною власників часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22529/15 позов ПАТ "Златобанк" до ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" у справі №910/22529/15 в частині вимоги про стягнення з ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на користь ПАТ "Златобанк" заборгованості за кредитним договором №153/10-KL від 19.10.2010 в загальному розмірі 175700669,09 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом в доларах США) в сумі 7717286,23 доларів США; заборгованості за процентами (в доларах США) в сумі 163915,41 доларів США; заборгованості по сплаті пені в сумі 132610,62 грн.; штрафу за неналежне виконання зобов'язань в сумі 5 000,00 грн., залишено без розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/22529/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" задоволено повністю; в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" за кредитним договором №153/10-KL від 29.10.2010, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом в доларах США) в сумі 7717286 доларів 23 центи США; заборгованості за процентами (в доларах США) в сумі 163915 доларів 41 центів США; заборгованості по сплаті пені в сумі 132610 грн. 62 коп.; штрафу за неналежне виконання зобов'язань в сумі 5000 грн. 00 коп., звернуто стягнення на предмет застави, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Біпродукт", а саме: частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" в розмірі 500000,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу товариства, ринкова вартість якої становить 45567680 грн. 00 коп., шляхом визнання права власності Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" в розмірі 500000,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу товариства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2018 у справі № 910/22529/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22529/15 з доданими до неї матеріалами повернуто скаржнику.

17.04.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2017 у справі № 910/22529/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/22529/15 призначено на 23.04.2018.

В судове засідання представник заявника з'явився, подане клопотання підтримав та просив задовольнити його повністю.

В судове засідання з'явився представник третьої особи 1, проти задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/22529/15 заперечував.

Позивач, відповідачі та третя особа 2, повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/22529/15 належним чином, що підтверджується відміткою відділу діловодства Господарського суду міста Києва на звороті ухвали суду від 18.04.2018, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та наявною на офіційному веб-сайті ПАТ "Укрпошта" в розділі "Відстеження поштових відправлень" інформацією, своїх повноважних представників в судове засідання не направили.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для його розгляду, суд вважає, що останнє підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

При цьому, суд відзначає, що визначення в положеннях частин сьомої та восьмої вказаної статті дії в часі заходів до забезпечення у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову (протягом дев'яноста днів з дня набрання таким рішенням законної сили, а у випадку відкриття виконавчого провадження протягом такого строку - до повного виконання судового рішення) за своїм змістом стосується виключно судових рішень, які підлягають примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", а тому не можуть бути застосовані до визначення дії в часі заходів до забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у справі № 910/22529/15, адже в даному випадку примусове виконання рішення від 14.12.2017 в частині звернення стягнення на спірну частку шляхом визнання права власності Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на неї неможливе, що, в свою чергу, свідчить про дію відповідних заходів до їх скасування, у встановленому законом порядку.

У поданому до суду клопотанні заявником вказується на те, що з набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/22529/15 про звернення стягнення на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" шляхом визнання права власності Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на неї існують правові підстави для вчинення дій щодо зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", однак, внесені на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у даній справі записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про арешт відповідної частки та заборону суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів, пов'язаних із зміною власників часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", унеможливлюють станом на сьогоднішній день виконання такого рішення.

Суд зазначає, що вжиття відповідних заходів забезпечення позову в межах даної справи було здійснено з метою запобігання можливим потенційним порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з урахуванням того, що їх невжиття могло фактично унеможливити захист порушених прав і інтересів в обраний позивачем при зверненні з даним позовом до суду спосіб - звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на спірну частку, оскільки існували обґрунтовані причин вважати можливим відчуження спірної частки за час вирішення даного спору.

Наразі, з набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/22529/15 існують правові підстави для внесення відповідних змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" щодо складу учасників останнього, адже в силу приписів ч. 2 ст. 57 Закону України "Про господарські товариства" звернення стягнення на всю частку учасника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю припиняє його участь у товаристві, а визнання права власності на таку частку за позивачем в свою чергу є підставою для включення його до складу учасників відповідного товариства.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

В той же час, положення п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлюють, що наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії чи відомостей про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв'язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, є підставою для відмови у державній реєстрації відповідних змін.

Отже, мають місце обставини, за яких вжитті з метою попередження унеможливлення захисту прав і інтересів позивача за час вирішення спору у справі №910/22529/15 в обраний ним спосіб заходи до забезпечення позову наразі фактично створюють перешкоди у виконанні судового рішення у даній справі про задоволення відповідних вимог позивача, адже з огляду на наведені норми обґрунтованим є посилання заявника на те, що наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про вжиті ухвалою суду від 21.10.2016 заходи забезпечення позову у вигляді арешту спірної частки та заборони вчинення реєстраційних дій щодо зміни учасників унеможливлюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/22529/15.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Приписами частин 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Варто зазначити, що наведені приписи були розглянуті Конституційним Судом України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012, в якому вказано, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування державою Україна права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справах "Горнсбі проти Греції", "Бурдов проти Росії", "Ясіун'єне проти Литви", "Руйану проти Румунії", "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Шмалько проти України").

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України").

Тобто, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що існування відповідного принципу здійснення судочинства не може ставитися в залежність від того чи підлягає відповідне судове рішення фактичному примусовому виконанню (наприклад у випадку присудження до стягнення коштів) чи лише встановлює існування певних обставин, з якими у відповідних осіб виникають певні права і обов'язки (як-то визнання права власності, коли відповідний наказ на виконання такого рішення не видаються, однак останнє є підставою для реєстрації за позивачем відповідного права).

За таких обставин, суд вбачає наявність правових підстав для скасування вжитих ухвалою від 21.10.2016 у справі № 910/22529/15 заходів до забезпечення позову з метою забезпечення реальної можливості виконання судового рішення у даній справі, тобто, досягнення позивачем мети звернення з відповідним позовом до суду, а так само і права Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на забезпечення правової визначеності щодо складу його учасників та відповідно забезпечення внесення інформації щодо зміни такого складу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, з метою запобігання виникнення ситуації, за якої захист права і інтересів позивача навіть за існування остаточного судового рішення може бути унеможливлений в обраний ним спосіб у випадку відчуження спірної частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на користь третіх осіб після скасування відповідного арешту та заборони, суд вважає, що виправданими та доцільним в даному випадку буде саме скасування відповідних заходів виключно в межах, необхідних для виконання судового рішення, тобто, виключно з метою внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" в частині державної реєстрації змін до установчих документів, пов'язаних із зміною власників часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" за наслідками звернення стягнення на предмет застави, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Біпродукт", а саме: частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" в розмірі 500000,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу товариства, ринкова вартість якої становить 45567680 грн. 00 коп., шляхом визнання права власності Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" в розмірі 500000,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу товариства.

Таким чином, подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Скасувати вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у справі №910/22529/15 заходи забезпечення позову в частині арешту частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024) та заборони Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів, пов'язаних із зміною власників часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024), необхідній для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22529/15 про звернення стягнення на предмет застави, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" (ідентифікаційний код 38856866), а саме: частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024) в розмірі 500 000,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу товариства, ринкова вартість якої становить 45 567 680 грн. 00 коп., шляхом визнання права власності Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (ідентифікаційний код 35894495) на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (ідентифікаційний код 37075024) в розмірі 500 000,00 грн., що відповідає 25% статутного капіталу товариства.

3. В іншій частині вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 у справі №910/22529/15 заходи до забезпечення позову залишити без змін.

4. В іншій частині в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено 02.05.2018.

Суддя І.М. Отрош