ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року Справа № 904/9788/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.(доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року, ухваленого суддею Ліпинським О.В., повний текст якого складено 26.02.2018р. у справі № 904/9788/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 70 714,75грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП" про стягнення 70 714,75 грн. заборгованості, в тому числі: основного боргу у розмірі 53 047,02 грн., пені у розмірі 10 642,73 грн., трьох процентів річних у розмірі 1 526, 19 грн., інфляційних втрат у розмірі 5 498,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов’язань за договором постачання природного газу щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року у справі № 904/9788/17 позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" заборгованість у розмірі 53 047,02 грн., пеню у розмірі 10 642,73 грн., три проценти річних у розмірі 1 526,19 грн., інфляційні втрати у розмірі 5 498,81 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення вимог чинного законодавства України, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апелянт зазначає, що основна заборгованість відповідача перед позивачем за договорами поставки природного газу відсутня, що підтверджується платіжними дорученнями;

банківськими виписками за період з листопада 2015 року по вересень 2016 року та Актом звіряння взаємних розрахунків, складеного в січні 2018 року.

За твердженням апелянта, товариством з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП". згідно платіжних доручень та банківських виписок, за період листопад 2015 року - вересень 2016 сплачено на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" 200 670,60 грн., у той час як за цей період було надано послуг за двома договорами на суму 183 023,83 грн. Тобто за опалювальний сезон 2015-2016 за договорами виникла заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП" у розмірі 17646,77 грн.

Представником позивача надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що зобов’язання з оплати за газ було виконано не належним чином, що є підставою для стягнення неустойки, відсотків річних та інфляційних втрат. Просить оскаржуване рішення залишити без, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

30.10.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі – постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП" (далі – споживач, відповідач) укладено договір № 5251/15-ТЕ-3 постачання природного газу.

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2015 природний газ, а споживач зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу в період з 01 жовтня 2015 по 31 грудня 2015 газ обсягом до 67,000 тис.куб.м., в тому числі по місяцях кварталів визначених в графіку, що міститься в договорі (а.с. 12).

За розрахункову одиницю переданого газу приймається один кубічний метр (куб. м), приведений до стандартних умов (t)-20 градусів Цельсія, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика)(101,325 кПа). (п. 2.3. Договору).

Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу у розмірі +/-5% від узгодженого сторонами згідно з пунктом 2.1. цього договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (пп. 2.1.2 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що кількість газу, яка продається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу.

Згідно з пунктом 5.2. договору, ціна за 1000 куб. м. газу становить 1 770,74 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000,0 куб. м. природного газу – 2 495,25грн., крім того ПДВ – 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2 994,30грн.

Відповідно до пункту 6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Крім того, сторонами укладено додаткову угоду №1 від 27.11.15 до договору купівлі-продажу природного газу № 5251/15-ТЕ-3 від 30.10.2015, за змістом якої внесено зміни до п.13 договору та змінено банківські реквізити.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача протягом листопад-грудень 2015, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 83 717,63 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с.21-22).

Відповідач зобов’язання щодо оплати вартості природного газу виконав частково і з порушенням строків, встановлених договором, що підтверджується випискою з операцій за спірним договором за період з 01.10.2015 по 30.11.2016 (а.с.23). Заборгованість відповідача станом на час розгляду справи складає у розмірі 53 047,02 грн.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Додаючи на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі додаткові докази які не були предметом дослідження у господарському суді Дніпропетровської області (а.с. 83-107 ), Відповідач жодним чином не обґрунтував неможливість подання цих доказів суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не приймає додаткові докази, надані Відповідачем на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі обставин і погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо не надання відповідачем доказів сплати вказаної заборгованості сторонами, що є підставою для висновку про обґрунтованість і законність місцевого господарського суду і, відповідно, відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, під час перегляду апеляційним господарським судом не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду у справі 904/9788/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника скарги і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 у справі №904/9788/17- залишити без змін.

Судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ СЕРВІС ГРУП".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню у відповідності до ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя                                                    О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік