РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/1984/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про відшкодування шкоди 20 974,83 грн.

за участю представників сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2018 року приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта», відповідач) про відшкодування шкоди 20 974,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «СК «АХА Страхування», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № bm37632а7к5 від 07.02.2017, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1166 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ТДВ «СТ «Домінанта», позивач направив останньому претензію з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 20 974,83 грн. у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/1984/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.03.2018.

22.03.2018 відділом автоматизованого діловодства суду був зареєстрований поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на необхідність урахування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування. Крім того, відповідач вважав, що встановлений ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк виконання ним зобов'язання відшкодувати страхову виплату особі, яка її сплатила, на момент звернення позивача до суду з даним позовом не настав. Враховуючи викладене, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 22.03.2018 та 19.04.2018 розгляд справи відкладався на 19.04.2018 та 26.04.2018 (відповідно).

У судове засідання 26.04.2018 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

07.02.2017 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Геттіх Україна» (далі - ТОВ «Геттіх Україна» страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № bm37632а7к5 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки OPEL Astra, державний номерний знак НОМЕР_1.

02.09.2017 по вул. Біломорська, 1 у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки OPEL Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобілем марки Daewoo Nubira, держаний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду мста Києва від 28.09.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На підставі рахунку-фактури № АВК-02973 від 12.09.2017 на суму 20 974,83 грн. позивачем був складений страховий акт № АХА2229567 від 14.09.2017, згідно з яким розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 20 974,83 грн.

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 20 974,83 грн. на користь СТО - ТОВ «Автоцентр Європа», що підтверджується платіжним дорученням № 371560 від 15.09.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ТДВ «СТ «Домінанта» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1533269 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу АМ № 1533269 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації легкового автомобіля Daewoo Nubira, держаний номерний знак НОМЕР_2.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача з претензією № ЕЛ_4594 від 17.01.2018 про відшкодування страхової виплати в сумі 20 974,83 грн., яку відповідач отримав 22.01.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 339, проте вказану суму позивачу не сплатив та доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що відповідач отримав вимогу позивача про сплату страхового відшкодування - 22.01.2018, отже, з урахуванням вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу страхову виплату у строк до 22.04.2018 (включно). Таким чином, на момент розгляду та вирішення даного спору по суті строк виконання відповідачем грошового обв'язку перед позивачем настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов'язання суду не надав.

Заперечуючи проти правомірності даного позову, відповідач вказував також на необхідність застосування коефіцієнта фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування.

Щодо наведених тверджень відповідача суд зазначає, що згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом п. 1.6 вказаної Методики визначено, що строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

З договору добровільного страхування вбачається, що пошкоджений автомобіль марки OPEL Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, випущений у 2008 році, отже, на момент ДТП (02.09.2017) строк його експлуатації перевищував сім років, відповідно, відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 555/17 від 23.11.2017 вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки OPEL Astra, державний номерний знак НОМЕР_1, пошкодженого в результаті ДТП, що сталась 02.09.2017, становить 9 931,49 грн.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу АМ № 1533269 розмір франшизи становить 0,00 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 9 931,49 грн. (у стягненні частини страхового відшкодування в розмірі 11 043,34 грн. судом відмовлено).

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в розмірі 9 931,49 грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять одну грн. 49 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 834,30 грн. (вісімсот тридцять чотири грн. 30 коп.)

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.04.2018.

Суддя О.Г. Удалова