ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/97/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація КРТ",

вул. Б.Хмельницького, 144, с.Зубра,

Пустомитівський район, Львівська область, 81135

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський"

вул. Міцкевича, 51, м. Бурштин,

Галицький район, Івано-Франківська область, 77111

про стягнення заборгованості в сумі 1 100 000 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 02.01.2018

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 року до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація КРТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" про стягнення заборгованості в сумі 1100000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю по справі ОСОБА_2

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.02.2018 року у справі №909/97/18 задоволено самовідвід судді Максимів Т.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2018 року визначено суддю по справі ОСОБА_3

Ухвалою суду від 16.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 15.03.2018 року.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року відкладено розгляд справи на 10.04.2018 року. Ухвалою суду від 10.04.2018 року підготовче провадження у справі закрито, розгляду справ по суті призначено на 17.04.2018 року.

Позиція позивача.

Позивач з посиланням на ст.193 Господарського суду України, ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України вказав на те, що відповідач - ТОВ "Рибгосп Бурштинський" не виконав взяті на себе зобов'язання по договору позики від 23.03.2016 року в частині повернення позики в сумі 1000 000 грн.

Разом з тим, позивачем, з посиланням на п.7.3. договору нараховано штраф в розмірі 10%, що становить 100 000 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 100 000 грн, з яких: 1000 000 грн - позика, 100 000 грн - штраф.

Пояснення відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не подав.

Заяви, клопотання.

17.04.2018 року до суду поступило клопотання про визнання боргу ТОВ "Рибгосп Бурштинський"(вх.№6061/18 від 17.04.2018), за підписом особи, повноваження якої не встановлено судом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між ТОВ "Корпорація КРТ" (надалі за текстом - позивач/позикодавець) та ТОВ "Рибгосп Бурштинський" (надалі за текстом - відповідач/позичальник) укладено договір позики від 23.03.2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.8).

Відповідно до п.1.1. договору - в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього договору, а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк.

Відповідно до п.2.1. договору - розмір позики становить 1000 000 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору - позикодавець передає позику позичальникові протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору.

Позика передається у безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позичальника (п.3.2. договору).

Відповідно до п.3.4. договору позика вважається переданою позичальникові в момент зарахування позики на поточний рахунок позичальника.

Строк позики розпочинається з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника і діє протягом 1 (одного) року (п.4.1.).

Відповідно до п.5.1. договору позичальник зобов'язується у термін, визначений у п.4.1, повернути позикодавцеві позику.

У разі неповернення суми позики у розмірі та у строки, передбачені даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити суму боргу відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від простроченої суми за цим договором.

21.04.2017 року на адресу відповідача направлено претензію №21/04-01 з вимогою повернути 1000 000 позики та сплатити 100 000 грн штрафу 10% (а.с.13).

07.11.2017 року на адресу відповідача направлено лист-нагадування №07/11-01 з вимогою повернути 1000 000 позики та сплатити 100 000 грн штрафу 10% (а.с.14).

В спірному випадку, доводи позивача визнаються судом обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення з огляду на таке.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст.1050).

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Суд дослідивши подані позивачем докази, а саме: договір позики від 23.03.2016 року, банківські виписки про перерахування позики на рахунок відповідача (а.с.10-12), претензію №21/04-01 від 21.04.2017 року - визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України).

На підставі поданих позивачем доказів, з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Що стосується клопотання про визнання боргу відповідачем - ТОВ "Рибгосп Бурштинський" (вх.№6061/18 від 17.04.2018), суд вважає за правильне вказати таке.

Представник відповідача жодного разу в судові засідання не з'явився, будь-яких доказів визнання боргу перед позивачем суду не подав.

Відповідно до ст.60 ГПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В спірному випадку, за відсутності в суду підтвердження повноважень особи, яка підписала клопотання (вх.№6061/18 від 17.04.2018) про визнання боргу ТОВ "Рибгосп Бурштинський" перед ТОВ "Корпорація КРТ" - відсутні підстави вважати таке клопотання належним та достовірним доказом по справі, а відтак доводи, викладені в клопотання про визнання боргу (вх.№6061/18 від 17.04.2018) не можуть прийматися судом до уваги.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 11, 509, 526, 629, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. 73, 86, 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" /77112, Івано-Франківська область, Галицький район, м. Бурштин, вул. Міцкевича, 51, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація КРТ" 1 100 000 грн, з яких: 1000 000 грн (один мільйон гривень) - заборгованість з повернення позики, 100 000 грн (сто тисяч гривень) - штраф у розмірі 10% від простроченої суми та судовий збір в розмірі 16 500 грн (шістнадцять тисяч п'ятсот гривень).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.04.2018

Суддя Фрич М.М.