ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. Справа № 922/3730/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача не зявився,

відповідача - не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. 594Х/3-38) на ухвалу господарського суду Харківської області, постановлену 07.03.2018 року об 12:30 год., у приміщенні вказаного суду, суддею Жельне С.Ч., повний текст якої складено 12.03.2018 року, у справі №922/3730/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертранс 2000", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МПСР", м. Харків

про стягнення коштів 23 749,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтертранс", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МПСР" (відповідача) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 23 749,50 грн., з яких: 6149,50 грн збитки, пов'язані з усуненням недоліків поставленого шнекового навантажувача, 10000 грн. - витрати, понесені позивачем на замовлення послуг ковшового навантажувача, 7600 грн. - штраф за поставку товару неналежної якості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.03.2018 року у справі №922/3730/17 позов залишено без розгляду на підставі ч.4 ст.202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Вказана ухвала мотивована тим, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, проте не з'явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки позивач неодноразово звертався до суду із клопотаннями про розгляд справи за його відсутності, зокрема, таке клопотання містилось в позовній заяві. Крім того, позивач зазначає, що ухвали господарського суду Харківської області від 12.12.2017 року про відкладення розгляду справи та від 07.02.2018 року про відмову в задоволенні клопотання позивача про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України та є необгрунтованими. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи, хоча в матеріалах справи були наявні достатні докази для вирішення спору, що призвело до затягування строків розгляду справи.

В судове засідання 25.04.2018 року позивач не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

В апеляційній скарзі позивач просить розглядати справу без участі його представника.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання 25.04.2018 року свого представника не направив.

Ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 25.04.2018 направлялась відповідачу, про що свідчить штамп на зворотньому боці, однак, не повернулась підприємством звязку.

З інформації, яка розміщена на офіційному сайті УДППЗ "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення суду за №970 (з копією ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 року) було вручено відповідачу 18.04.2018р.

Вказану ухвалу було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції виконано вимоги статті 242 ГПК України щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що судом безпідставно залишено позов без розгляду з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до п. 4 ч. 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Із наведених правових норм вбачається, що застосування пункту 4 ч.1 ст.226 ГПК України можливо за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто, за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав витребувані документи чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду, господарський суд першої інстанції зобовязаний зясувати причини невиконання його вимог позивачем і обєктивно оцінити їх поважність.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що між сторонами укладено договір поставки шнекового навантажувача шляхом прийняття ТОВ «МПСР» замовлення ТОВ «Інтертранс 2000», здійсненого через інтернет сайти, та подальшого вчинення сторонами дій на підтвердження взятих на себе зобовязань.

Як вказує позивач, поставлений товар мав суттєві недоліки, однак, відповідач свої зобовязання з усунення недоліків поставленого товару не виконав, у звязку з чим позивач, керуючись ч.6 ст.268 Господарського кодексу України, усунув недоліки товару власними засобами.

Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для стягнення з відповідача 6149,50 грн. збитків, пов'язаних з усуненням недоліків поставленого шнекового навантажувача, 10000 грн. витрат, понесених позивачем на замовлення послуг ковшового навантажувача та 7600 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 216, 220, 224,225, п.1 ч.2 ст.231, ч.7 ст.269 Господарського кодексу України, ст.22 Цивільного кодексу України.

В позовній заяві позивач просив суд розглянути позовну заяву без участі його представника.

До позовної заяви позивач надав документи в підтвердження своїх вимог: видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, акт виконаних робіт, договір про надання вантажно-розвантажувальних послуг, декларацію про прийняття вантажу, претензії, роздруківки з інтернет сайтів, роздруківки листування з відповідачем, диск з фото і відеозаписами (а.с.14-47).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.11.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у даній справі, призначено справу до розгляду на 27.11.2018р. (а.с.2-3).

В наведеній ухвалі суд зобовязав позивача надати належним чином завірені копії документів доданих до позовної заяви; оригінали документів, доданих до позовної заяви - для огляду в судовому засіданні; документальне та нормативне обґрунтування позовних вимог; Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду справи стосовно позивача та стосовно відповідача.

Водночас, учасники справи не викликались в судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, позивач, разом із клопотанням №6 від 15.11.2017 року (а.с.50), надав суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача, а також надав пояснення про те, що всі письмові докази, яким позивач обгрунтовує свої вимоги, надані суду у вигляді належним чином засвідчених копій разом із позовною заявою, прошиті, пронумеровані, підписані директором ТОВ «Інтертранс 2000» ОСОБА_1 та скріплені печаткою підприємства.

В клопотанні позивач повідомив суд, що у нього відсутні будь-які додаткові докази в обгрунтування позову, просив суд розглядати справу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами, посилаючись на неможливість прибуття в судове засідання.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року розгляд справи відкладено на 12.12.2017 року, зобовязано сторін виконати вимоги попередньої ухвали суду та забезпечити явку представників в судове засідання; про неможливість прибуття обовязково письмово повідомити суд (а.с.63-64).

На виконання вимог вказаної ухвали, позивач письмово повідомив суд про неможливість прибуття в судове засідання та звернувся до суду із клопотанням від 04.12.2017 року (а.с.65) про розгляд справи без участі його представника за наявними в ній матеріалами.

В наведеному клопотанні позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги, будь-які додаткові пояснення чи документи в підтвердження позовних вимог у нього відсутні.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що позивач неодноразово наполягав на розгляді справи за відсутності його представника.

Вказане клопотання містилось і в прохальній частині позову.

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі.

В подальшому, ухвалою суду від 12.12.2017 року за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи на 21.12.2017 року, попереджено сторони про те, що у разі неявки їх представників в судове засідання, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами (а.с.71-72).

Вказаною ухвалою сторони в судове засідання не викликались.

У звязку із набранням чинності 15.12.2017 року нової редакції Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 21.12.2017 року призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, встановлено позивачу строк до 12.01.2018 на подання до суду заяв чи клопотань, повязаних з розглядом справи, а також доказів, які не були подані суду в обгрунтування своїх вимог та заперечень (а.с.83-84).

Ухвалою суду від 17.01.2018 призначено підготовче засідання на 07.02.2018р (а.с.97).

За змістом статті 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд зясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові та відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання.

За результатами підготовчого засідання, відповідно до статті 185 ГПК України, суд може поставити ухвалу про залишення позову без розгляду або закрити провадження та призначити справу до розгляду по суті.

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив та надав суду додаткові докази, з урахуванням заперечень відповідача (а.с.101-129).

Також позивач звертався до суду із клопотанням про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.130).

Однак, ухвалою суду від 07.02.2018 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання позивача з тих підстав, що територіальна віддаленість позивача від суду не є підставою для проведення відеоконференції (а.с.131-133).

В підготовче засідання 07.02.2018 позивач не зявився, судом було відкладено підготовче засідання на 15.02.2018р. (а.с.136).

Разом із тим, в ухвалі суду від 07.02.2018 року не зазначено про необхідність прибуття в судове засідання позивача чи подання ним додаткових доказів.

15.02.2018 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито, а справа призначена до судового розгляду по суті на 01.03.2018. (а.с.162).

Враховуючи, що за результатами підготовчого засідання суд дійшов висновку про можливість призначення справи до розгляду по суті, наявні підстави вважати, що судом було зясовано питання щодо подання сторонами доказів, якими обгрунтовано їх вимоги і заперечення, а також зясовано достатність поданих доказів.

При призначенні справи до розгляду по суті на 01.03.2018 сторони в судове засідання не викликались, їх явка обовязковою судом не визнавалась.

В ухвалі суду від 01.03.2018 року, якою розгляд справи відкладався на 07.03.2018, також не зазначено про виклик позивача в судове засідання чи необхідність подання додаткових доказів, відсутність яких перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, судом першої інстанції під час розгляду справи не досліджувалось питання про необхідність явки представника позивача в судове засідання для вирішення спору.

В тексті оскаржуваної ухвали суду ніяким чином не мотивовано, як саме неявка позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи судом по суті, не вказано, які саме вимоги суду не були виконані позивачем та, відповідно, не з'ясовано причини їх невиконання.

Місцевий господарський суд залишив позов без розгляду посилаючись лише на те, що позивач не повідомив про причини неявки в судове засідання та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Втім, в оскаржуваній ухвалі не вказано причин неможливості врахування судом документального та правового обґрунтування позовних вимог, наведених в позовній заяві та в чому полягає неможливість розгляду справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Під час розгляду справи позивач неодноразово письмово зазначав про те, що ним надано всі наявні у нього докази в обгрунтування позову та просив суд розглядати справу без участі його представника (а.с. 8, 50,65).

Процесуальні документи, прийняті судом в ході розгляду справи, не містять даних про невиконання позивачем вимог суду щодо подання необхідних для вирішення спору по суті документів.

Отже, суд першої інстанції повинен був надати правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам та розглянути справу по суті.

Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали суду не містить доводів та обґрунтувань, в чому полягала неможливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, які обставини не міг встановити суд та яким чином неявка представника позивача перешкоджала вирішенню спору.

Безпідставними є посилання суду в оскаржуваній ухвалі на ч.2 ст.185 ГПК України, оскільки вказана правова норма визначає перелік судових рішень, які приймає суд за результатами підготовчого засідання.

Разом із тим, ухвалою від 15.02.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду постановлена на стадії розгляду справи по суті, у звязку з чим ч.2 ст.185 ГПК України у даному випадку не застосовується.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на відсутність встановлених процесуальним законом підстав для залишення позову без розгляду на підставі ч.4 ст.202, п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування ухвали господарського суду Харківської області від 07.03.2018 р. з передачею справи на розгляд до господарського суду Харківської області.

Щодо розподілу судових витрат в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія зазначає, що розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, повинен бути здійснений судом першої інстанції за наслідками вирішення спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, 271, п.6 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.03.2018 року у справі №922/3730/17 скасувати.

Справу №922/3730/17 передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 20 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 02.05.2018р.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н.В.