ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" квітня 2018 р. Справа № 911/3495/17

За позовом Фізичної особи-підприємця Ковальової Ніни Миколаївни, АДРЕСА_1

до Фізичної особи-підприємця Фіцай Жанни Василівни, АДРЕСА_2

про стягнення 131520,21 грн. та зобов'язання вчинити дії за договором №3 від 01.11.2016

суддя Шевчук Н.Г.

секретар Матраєва Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ковальова Н.М. (паспорт серія НОМЕР_3);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Фізична особа-підприємець Ковальова Ніна Миколаївна звернулась у господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця Фіцай Жанни Василівни про стягнення 131520,21 грн. та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди №3 від 01.11.2016 в частині сплати орендних платежів за період з 01.11.2016 по 08.05.2017.

Ухвалою суду від 27.11.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.12.2017.

Ухвалою суду від 14.12.2017 розгляд справи відкладено на 11.01.2018.

11.01.2018 позивач подав клопотання (вх. № суду 601/18) про залучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

Ухвалою суду від 11.01.2018 у зв'язку з набранням чинності Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України справу №911/3495/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання та повідомлено учасників справи, що підготовче судове засідання відбудеться 08.02.18.

У зв'язку з відрядженням судді Шевчук Н.Г. з 05.02.2018 по 09.02.2018 судове засідання 08.02.2018 не відбулось, а підготовче засідання по справі №911/3495/17 ухвалою суду від 23.01.2018 призначено на 26.02.18.

07.02.2018 позивач подав заяву про зміну предмету позову (вх. № суду 2600/18), яку судом прийнято до розгляду та залучено до матеріалів справи.

26.02.2018 позивач подав клопотання (вх. № суду 4045) про продовження строку підготовчого провадження по справі на тридцять днів з метою уточнення позовних вимог, яке судом було задоволено.

Ухвалою суду від 26.02.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів по 11.04.2018 та повідомлено учасників справи, що у судовому засіданні постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.03.2018.

06.03.2018 позивач подав письмові пояснення (вх. № суду 4677/18) з приводу заяви про зміну предмету позову (вх. № суду 2600/18 від 07.02.2018), згідно яких зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму боргу по орендній платі згідно договору оренди №3 від 01.11.2016 в розмірі 84240,00 грн., 1794,42 грн. 3% річних за сукупний період з 16.12.2016 по 16.11.2017 та 7802,55 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 16.12.2016 по 16.11.2017, а всього 93836,97 грн.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

Згідно пункту 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що в даному випадку має місце нова ціна позову 93836,97 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

Ухвалою суду від 15.03.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.04.2018.

Ухвалою-повідомленням від 05.04.2018 суд повідомив учасників справи, що у судовому засіданні постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 26.04.2018.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, у засідання не з'явився, відзив на позов не подав.

У судовому засіданні 26.04.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

встановив:

01.11.2016 між Фізичною особою-підприємцем Ковальовою Ніною Миколаївною (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Фіцай Жанною Василівною (Орендар) укладено договір оренди №3 (Договір, а. с. 7-9), відповідно до пункту 1.1. якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку комерційного призначення, яка знаходиться за адресою: Київська обл.. Бородянський р-н, с. Озера, вул. Шевченка 28-а.

Відповідно до пункту 2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,077 га, в тому числі пилорама 1 шт.

Згідно пункту 3.1. Договору цей Договір укладено на термін 12 місяців і вступає в силу з моменту його підписання. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 календарних днів до закінчення строку Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктами 4.1., 4.3. та 4.4. Договору передбачено, що орендна плата за передану Орендарю земельну ділянку (розмір та методика розрахунків) визначаються Сторонами на підставі окремого Протоколу, доданого до дійсного Договору. Орендна плата перераховується на рахунок Орендодавця не пізніше 15-го числа наступного за звітним місяця згідно рахунку-фактури та акта приймання-передачі послуг. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Згідно пункту 6.3.1. Договору Орендодавець зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату, платежі за електроенергію, водопостачання та інші комунальні платежі.

На виконання умов договору Позивач передав Відповідачу об'єкт оренди, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом прийому-передачі від 01.11.2016 (а. с. 10).

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендних платежів належним чином не виконав, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01.11.2016 по 08.05.2017 в розмірі 84240,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію №1/12 від 03.05.2017, в якій вимагав сплатити вищевказану заборгованість.

Оскільки вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (абзац 1 частини першої, частини п'ятої статті 762 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до частини третьої статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (частина перша статті 286 Господарського кодексу України).

Відповідач доводів позивача не спростував, докази сплати орендних платежів за договором оренди №3 від 01.11.2016 відсутні, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості з орендних платежів в сумі 84240,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Окрім цього позивачем заявлено до стягнення 1794,42 грн. 3% річних за сукупний період з 16.12.2016 по 16.11.2017 та 7802,55 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 16.12.2016 по 16.11.2017.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 1794,42 грн. 3% річних за сукупний період з 16.12.2016 по 16.11.2017 та 7802,55 грн. інфляційних втрат за сукупний період з 16.12.2016 по 16.11.2017 підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача в дохід бюджету.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фіцай Жанни Василівни (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця Ковальової Ніни Миколаївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 84240 (вісімдесят чотири тисячі двісті сорок) грн. основного боргу, 1794 (одна тисяча сімсот дев'яносто чотири) грн. 42 коп. 3% річних та 7802 (сім тисяч вісімсот дві) грн. 55 коп. інфляційних втрат

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Фіцай Жанни Василівни (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. судового збору

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 02.05.2018