ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/404/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: ТОВ "Смартінвест Груп" - адвоката Дробота Д.М., сід. Від 12.03.2018 №3664, дов від 29.03.2018; ПАТ "Дельта Банк" - Павловського О.М. дов. від 28.03.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017

(Суддя - Камша Н.М.)

та на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 (Головуючий суддя - Вечірко І.О.; судді - Антонік С.Г., Чимбар Л.О.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСА-СТІЛ ГРУП"

про визнання грошових вимог

у справі

за заявою Дочірнього підприємства "Будівельне управління "СТАЛЬМОНТАЖ-104" Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальконструкція-10"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСА-СТІЛ ГРУП"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/404/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСА-СТІЛ ГРУП" (Далі - ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП"), яка порушена ухвалою місцевого господарського суду 26.02.2015.

1.1. Постановою суду від 21.01.2016 ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі до 21.01.2017.

2. До місцевого господарського суду 05.01.2016 року надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (Далі - ПАТ "Дельта Банк") надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника № 18.5/809 від 30.12.2015 року на загальну суму 375 023 111,89 грн. та 2 436,00 грн. судового збору.

3. Справа в частині розгляду кредиторських вимог слухалась неодноразово.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 відхилено клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про зупинення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСА-СТІЛ ГРУП".

4.1. Відхилено грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП".

5. Ухвала місцевого господарського суду в оскаржуваній частині мотивована тим, що:

5.1. на дату проведення судового засідання 03.10.2017 року інформація щодо перебування у провадженні судів нерозглянутої справи про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 15.08.2014 року ПАТ "Дельта Банк" не надана;

5.2. грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" до боржника обґрунтовувались тим, що договори відступлення права вимоги від 15.08.2014 року є недійсними. Разом з тим, суд дійшов протилежного висновку щодо цього та встановив відсутність правових підстав для визнання грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" до боржника, тому ці грошові вимоги відхилив у повному обсязі з віднесенням судових витрат по сплаті судового збору на кредитора.

6. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.11.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 року у справі №904/404/15 в частині відхилення грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" - залишено без змін.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

7.1. посилаючись на факт повернення грошових коштів ТОВ "ФК "Надбання" з боку ПАТ "Дельта Банк", останнім не надано обґрунтувань правомірності такого повернення з огляду на те, що ТОВ "ФК "Надбання" припинено з 17.09.2015 року, тобто припинення відбулось за три місяці до формування ПАТ "Дельта Банк" меморіального ордеру № 66447380 від 08.12.2015 року;

7.2. ПАТ "Дельта Банк" власних коштів боржнику у даній справі про банкрутство не надавав;

7.3. правомірність укладення договорів відступлення права вимоги від 15.08.2014 року була перевірена господарським судом Дніпропетровської області та Дніпропетровським апеляційним господарським судом при розгляді заяви банку від 04.10.2016 року № 18.5/2221 про визнання недійсним нікчемного договору про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року., укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова Компанія "Надбання" та визнання недійсним нікчемного договору про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "Надбання" та ТОВ "Смартінвест Груп";

7.4. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2017 року, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 року у даній справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСА-СТІЛ ГРУП", відмовлено ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні заяви про визнання недійсними нікчемних правочинів;

7.5. ПАТ "Дельта Банк" не має правових підстав для звернення із грошовими вимогами до боржника, що пов'язані із неналежним виконанням боржником умов Кредитних договорів від 11.12.2007 року № 05/57/2007-КЛТ та № 05/08/2010-КЛТ від 01.11.2010 року, оскільки право вимоги за вказаними договорами було передано Банком іншій особі - ТОВ "Фінансова Компанія "Надбання".

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

8. ПАТ "Дельта Банк" звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати наведені судові рішення та прийняти нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги скаржника у даній справі у сумі 375 023 111,89 грн у повному обсязі.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Підставою для скасування судових рішень попередніх інстанцій скаржник вважає невірне застосування та порушення судами норм матеріального та процесуального права: зокрема, ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст. ст. 203, 215, ч. 2 ст. 586 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про заставу", ст. ст. 4, 43 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017.

9.1. скаржник зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що грошові кошти в розмірі 94 868 132,95 грн отримані банком як платіж за уступлене ним право вимоги, не повернуто новому кредитору і заходів щодо повернення грошових коштів банком не вжито не відповідають дійсності та наданим до справи документам.

9.2. також, зазначає, що перерахування коштів в розмірі 94 868 132,95 грн на поточні рахунки ТОВ "ФК "Надбання" в процедурі ліквідації було не можливим. В межах застосування наслідків нікчемності правочину Банк здійснив всі можливі дії, які передбачені спеціальним законом, що регулює порядок виведення неплатоспроможних банків з ринку;

9.3. судами не надано належну юридичну оцінку та не було з'ясовано наступні фактичні обставини: факту укладення з ТОВ "ФК "Надбання" договору про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року під час дії Постанови Правління НБУ від 12.06.2014 року № 348/БТ, згідно з якою було зобов'язано АТ "Дельта Банк" операції щодо зміни реалізації за наданими кредитами сумами, що перевищують 10 000,00 тис. грн. погоджувати з представниками НБУ; факту повернення грошових коштів ТОВ "ФК "Надбання", що було підтверджено відповідною інформаційною довідкою наданою до місцевого господарського суду; факту відступлення права вимоги по договору за цінами, нижчими від звичайних (якщо оплата на 20 % і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком) та відповідність умов такого договору пункту 3 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; факту недійсності нікчемних правочинів про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року укладеного між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Надбання", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., зареєстрованого за № 1060 та про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, укладеного між ТОВ "Смартінвест Груп" та ТОВ "ФК "Надбання", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., зареєстрованого за №1061.

Короткий зміст вимог інших учасників у справі

10. До суду касаційної інстанції ТОВ "СМАРТІНВЕСТ ГРУП" та ліквідатором ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" подано відзиви на касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані судові акти попередніх інстанцій без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП") та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 у справі №904/404/15.

11.1. Призначено до розгляду касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на 12 квітня 2018 року о 12 год. 35 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

12. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

13. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2016 року ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком до 21.01.2017, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Проскуріна Д.О. 10.03.2016 року за № 29092 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі.

15. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Штельманчука М.С.

16. 05.01.2016 року до господарського суду Дніпропетровської області ПАТ "Дельта Банк" звернувся із заявою про визнання грошових вимог до боржника № 18.5/809 від 30.12.2015 на загальну суму 375 023 111,89 грн. та 2 436,00 грн. судового збору.

17. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Далі - Закон про банкрутство).

18. Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, «кредитор» - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; «конкурсні кредитори» - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; «грошове зобов'язання» - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

19. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

20. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

21. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

22. У ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

23. Виходячи із системного аналізу положень ст.ст. 1, 28 Закону про банкрутство, завдання господарського суду полягає не у вирішенні майнового спору по суті, а у визнанні наявності у кредитора грошових вимог до боржника, які підтверджені належними та допустимими доказами, господарський суд зобов'язаний перевірити обґрунтованість підстав виникнення грошових вимог, а також їх розмір.

24. Як встановлено судами під час розгляду справи, звертаючись до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника ПАТ "Дельта Банк" посилалось на те, що Постановою Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року АТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", відповідно до якого 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк". В подальшому виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 року № 71 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", яким внесено зміни до рішення від 02.03.2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", тимчасову адміністрацію запроваджено строком на шість місяців. Згідно із частинами 2, 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року з дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. 11.03.2015 року на підставі наказу № 67 в АТ "Дельта Банк" створено комісію з перевірки правочинів та (інших договорів) за кредитними операціями і за результатами проведеної перевірки протоколом № 83 від 03.12.2015 року договір про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований у реєстрі за № 1060, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Надбання", віднесено до нікчемних на підставі пунктів 1, 2, 3 та 7 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідно до умов вказаного договору ТОВ "Фінансова компанія "Надбання" придбало право вимоги належного виконання зобов'язань ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" за рядом кредитних договорів та договорів, що забезпечували їх виконання.

25. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 року, яку залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання грошових вимог у сумі 375 023 111,89 грн. та 2 436,00 грн. судового збору.

26. Постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2017 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

27. Скасовуючи наведені судові рішення попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції виходив з того, що судами не було встановлено, чи здійснювалось кредитування боржника безпосередньо ПАТ "Дельта Банк" та чи надавав ПАТ "Дельта Банк" власні грошові кошти в позику боржнику; належним чином не було перевірено наявність прямого причинного зв'язку між банкрутством банку та укладенням договору про відступлення права вимоги від 15.08.2015 року і що саме укладення цього правочину призвело до банкрутства банку, про що стверджує банк.

28. Крім того, ПАТ "Дельта Банк" було придбано у ПАТ "Кредитпромбанк" право вимоги за кредитними договорами на загальну суму 2 868 115 813,48 грн, зокрема і заборгованість банкрута - ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" (що стало підставою звернення з грошовими вимогами), згідно додатку до Договору, при цьому, Вищий господарський суд України вказав, що судами попередніх інстанцій не було досліджено, за яку суму було придбано ПАТ "Дельта Банк" заборгованість саме ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП" та за якою ціною дане право вимоги було уступлено Банком та чи призвело зазначене до його неплатоспроможності.

29. Отже, касаційною інстанцією звернуто увагу, що судами попередніх інстанцій не було в повному обсязі досліджено питання, чи дійсно ПАТ "Дельта Банк" до дня визнання його неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим саме у зв'язку із укладанням Договору відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованого за № 1060.

30. Під час нового розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, а судом другої інстанції перевірено, що грошові кошти у розмірі 94 868 132,95 грн., які були отримані ПАТ "Дельта Банк" від ТОВ "ФК "Надбання" як платіж за відступлене ним право вимоги за договором відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим за № 1060 не було повернуто новому кредитору, а в матеріалах справи відсутні докази вжиття ПАТ "Дельта Банк" заходів щодо повернення грошових коштів.

31. Отже, доводи скаржника викладені у касаційній скарзі щодо висновків судів попередніх інстанцій про те, що грошові кошти в розмірі 94 868 132,95 грн отримані банком як платіж за уступлене ним право вимоги, не повернуто новому кредитору і заходів щодо повернення грошових коштів банком не вжито не відповідають дійсності та наданим до справи документам а також про те, що в межах застосування наслідків нікчемності правочину Банк здійснив всі можливі дії, які передбачені спеціальним законом, що регулює порядок виведення неплатоспроможних банків з ринку спростовано під час розгляду даної справи судами попередніх інстанцій, які встановили, що посилаючись на факт повернення грошових коштів ТОВ "ФК "Надбання" з боку ПАТ "Дельта Банк", останнім не надано обґрунтувань правомірності такого повернення з огляду на те, що ТОВ "ФК "Надбання" припинено з 17.09.2015 року, тобто припинення відбулось за три місяці до формування ПАТ "Дельта Банк" меморіального ордеру № 66447380 від 08.12.2015 року.

32. Крім того, судами встановлено, що: 11.12.2007 року між ПАТ "Кредитпромбанк" (первісний кредитор) та ПП "ТСА" (правонаступником якого є боржник) (далі - боржник) укладено кредитний договір № 05/57/2007-КЛТ (далі - Кредитний договір №1); 01.11.2010 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та боржником укладено кредитний договір № 05/08/2010-КЛТ (далі - Кредитний договір № 2); 29.04.2011 року з метою забезпечення виконання боржником кредитного зобов'язання по Кредитному договору № 2 між боржником та первісним кредитором укладено договір застави № 05/08/32/2010-КЛТ; 13.04.2012 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 1 між боржником та первісним кредитором укладено іпотечний договір № 05/02/1/2012 - ПБ.

33. 19.06.2013 року та 27.09.2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договори купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до яких первісним кредитором здійснено на користь нового кредитора відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/57/2007-КЛТ від 11.12.2007 року та пов'язаними з ним договору іпотеки і застави та кредитним договором від 01.11.2010 року № 05/08/2010-КЛТ та пов'язаними з ним забезпечувальними договорами. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 року у даній справі встановлено, що права вимоги по вищеозначеним договорам придбані ПАТ "Дельта Банк" у ПАТ "Кредитпромбанк" за 87 445 333, 20 грн.

34. Судами встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" власних коштів боржнику у даній справі про банкрутство не надавав.

35. У подальшому, за договором відступлення права вимоги від 15.08.2014 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Надбання" ці вимоги реалізовані за 94 868 132, 95 грн., тобто права вимоги реалізовані з перевищенням суми їх придбання на 7 422 799, 75 грн.

36. 15.08.2014 року між ТОВ "ФК "Надбання" та ТОВ "Смартінвест груп" укладено договір про відступлення права вимоги за зазначеними кредитними договорами, а також за іпотечним договором та договором застави.

37. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ "Смартінвест груп" перерахувало ТОВ "ФК "Надбання" 94 873 132, 95 грн., що підтверджується, як встановлено судами, копією платіжного доручення від 15.08.2014 року за № 30, яка міститься в матеріалах даної справи про банкрутство.

38. ПАТ "Дельта Банк" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області в межах справи про банкрутство із заявою від 04.10.2016 року про визнання недійсними нікчемних договорів про відступлення права вимоги.

39. За змістом частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

40. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2017 року, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 року у даній справі про банкрутство ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП", відмовлено ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні заяви про визнання недійсними нікчемних правочинів.

41. Таким чином, суди попередніх інстанцій у оскаржуваних рішеннях підставно послались на те, що правомірність укладення договорів відступлення права вимоги від 15.08.2014 року була перевірена господарським судом Дніпропетровської області та Дніпропетровським апеляційним господарським судом при розгляді заяви банку від 04.10.2016 року № 18.5/2221 про визнання недійсним нікчемного договору про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова Компанія "Надбання" та визнання недійсним нікчемного договору про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, укладеного між ТОВ "Фінансова Компанія "Надбання" та ТОВ "Смартінвест Груп".

42. Отже, встановивши наведені обставини, суди у оскаржуваних рішеннях дійшли правильного висновку про те, що ПАТ "Дельта Банк" не має правових підстав для звернення із грошовими вимогами до боржника, що пов'язані із неналежним виконанням боржником умов Кредитних договорів від 11.12.2007 року № 05/57/2007-КЛТ та № 05/08/2010-КЛТ від 01.11.2010 року, оскільки право вимоги за вказаними договорами було передано Банком іншій особі - ТОВ "Фінансова Компанія "Надбання".

43. Доводи касаційної скарги про те, судами не надано належну юридичну оцінку та не було з'ясовано наступні фактичні обставини: факту укладення з ТОВ "ФК "Надбання" договору про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року під час дії Постанови Правління НБУ від 12.06.2014 року № 348/БТ, згідно з якою було зобов'язано АТ "Дельта Банк" операції щодо зміни реалізації за наданими кредитами сумами, що перевищують 10 000,00 тис. грн. погоджувати з представниками НБУ; факту повернення грошових коштів ТОВ "ФК "Надбання", що було підтверджено відповідною інформаційною довідкою наданою до місцевого господарського суду; факту відступлення права вимоги по договору за цінами, нижчими від звичайних (якщо оплата на 20 % і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком) та відповідність умов такого договору пункту 3 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; факту недійсності нікчемних правочинів про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року укладеного між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Надбання", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., зареєстрованого за № 1060 та про відступлення права вимоги від 15.08.2014 року, укладеного між ТОВ "Смартінвест Груп" та ТОВ "ФК "Надбання", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., зареєстрованого за №1061, спростовуються наступним.

44. Як встановлено під час первісного розгляду даної справи, 02.03.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно із яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

45. 08.04.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно.

46. 03.08.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 147 від «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. до 02 жовтня 2015 року включно.

47. 02.10.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» і розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

48. Відповідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» унормовано, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня впровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

49. Таким чином, уповноважена особа Фонду наділена правом заявляти про нікчемність правочинів (договорів) протягом дії тимчасової адміністрації, яка була запроваджена в ПАТ «Дельта Банк» відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51 з 03.03.2015.

50. За змістом ч. 2 ст. 38 та ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавець розмежовує поняття «перевірки правочинів», яка має здійснюватись Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час тимчасової адміністрації, та повідомлення про нікчемність цих правочинів, що може бути здійснено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як під час тимчасової адміністрації так і під час ліквідації неплатоспроможного банку.

51. Відповідно до п.1.18 ст.1 Розділу ІІІ Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» від 05.07.2012 №2, яким встановлено порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана: протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

52. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

53. Під час первісного розгляду даного спору встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» не надано доказів, які б свідчили про проведення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» перевірки спірного Договору відступлення права вимоги від 15.08.2014 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстровано за №1060 та про прийняття рішення про його нікчемність протягом дії тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк», яку запроваджено з 03.03.2015 по 02.10.2015.

54. У постанові від 17.05.2017 року у даній справі Вищий господарський суд зазначив, що Посилання ПАТ «Дельта Банк» на те, що факт нікчемності спірних правочинів був виявлений саме під час дії тимчасової адміністрації не були доведені позивачем, відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, при цьому судами попередніх інстанцій було досліджено і надано належну правову оцінку доказам, що подавались сторонами на підтвердження відповідних обставин.

55. Вищий господарський суд дійшов тоді то висновку про те, що оскільки Договір відступлення права вимоги від 15.08.2014 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстровано за №1060 був визнаний нікчемним під час процедури ліквідації ПAT «Дельта Банк», зазначене є істотним порушенням вимог ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та свідчить про вихід, з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПAT «Дельта Банк», за межі наданих їй повноважень, а отже судами попередніх інстанцій правомірно не взято до уваги посилання ПАТ «Дельта Банк» на дані обставини, як на підставу для визнання грошових вимог у справі про банкрутство ТОВ «ТСА-СТІЛ ГРУП».

56. Отже, посилання скаржника на ті самі обставини, які вже досліджувались під час первісного розгляду справи та відхилено, є безпідставними.

57. Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

58. Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

59. Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

60. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що в свою чергу кореспондується з положеннями статті 43 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017.

61. Оскаржувані у касаційному порядку в повній мірі відповідають наведеним законодавчим положенням.

62. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, касаційний суд не вбачає.

63. Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, то відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за її подання покладається на ПАТ "Дельта Банк"

Керуючись статтями 240, 300, 301, 306, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП") та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 у справі №904/404/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "ТСА-СТІЛ ГРУП") та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 у справі №904/404/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко