номер провадження справи 24/21/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 Справа № 908/497/18

Суддя господарського суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська,4,е-mail: ) ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи № 908/497/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Континент-Приват (70223, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Верхня Терса, вул. Центральна, буд. 74, код 34622735)

до відповідача: ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, код 39820689)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Воздвижівська сільська рада (70220, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Воздвижівка, вул. Центральна, буд. 34-Б, код 04353089)

про визнання поновленим договору оренди землі від 22.11.2007 та визнання додаткової угоди укладеною

при секретарі судового засідання Вака В.С.,

та за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, довіреність № 3 від 22.03.2018;

від відповідача ОСОБА_4, довіреність № 8-0.62-293/62-18 від 16.03.2018;

від третьої особи не зявився

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 до господарського суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Континент-Приват до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим до 22.11.2025 договору оренди землі від 22.11.2007, укладеного між сторонами та визнання додаткової угоди, зміст якої наведено у позові, укладеною. Позов заявлено на підставі ст.ст. 13, 15, 19, 31, 33 Закону України Про оренду землі, ст.ст. 777, 792 Цивільного кодексу України та обґрунтовано реалізацією позивачем переважного права продовження користування земельною ділянкою, яке за змістом листів відповідача, не було реалізовано позивачем виключно з формальних підстав.

За результатами автоматизованого розподілу, справу № 908/497/18, для розгляду вказаного позову, визначено судді Азізбекян Т.А., яка ухвалою від 26.03.2018 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі, визначила розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучила третю особу, та призначила підготовче засідання на 18.04.2018 о 12 год. 00 хв., про що сторони були повідомлені належним чином.

16.04.2018 до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позовних вимог, в якому сільський голова повідомив про узгодження питання продовження договірних відносин з позивачем рішенням сесії ради та просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 18.04.2018 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

18.04.2018 судом відкрито підготовче засідання.

Суд перевірив повноваження представників сторін, оголосив права та обовязки сторін відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України. Відводів складу суду не заявлено. Суд зясував у сторін наявність заяв та клопотань.

Представник позивача підтримав позов, з підстав викладених у позовній заяві та надав суду відповідь на відзив відповідача, в якому просив в тексті додаткової угоди, викладеної у позовній заяви, замість за № 05 читати за № 04, а замість 11,2159 га читати 23,3933 га.

Представник відповідача заперечив проти позову, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у позові відмовити, враховуючи відсутність правових підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки.

Представник третьої особи в судове засіданні не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи необхідність надання відповідачеві часу для надання заперечень на відповідь на відзив, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого судового засідання, згідно ст.ст. 177, п. 3 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 25.04.2018 на 15 год. 00 хв., про що присутні представники сторін були повідомлені в судовому засіданні під розписку.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання 25.04.2018 за допомогою звукозаписувального засобу.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Третя особа належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Враховуючи надання третьою особою письмових пояснень щодо позовних вимог, достатність матеріалів справи для розгляду цього спору, суд дійшов до висновку про можливість розгляду цієї справи за відсутності представника третьої особи.

Суд оголосив склад суду, права та обовязки сторони, зясував питання щодо відводів складу суду, заяв та клопотань. Відводів складу суду не заявлено.

В судовому засіданні 25.04.2018 присутній представник позивача повністю підтримав позов, з підстав, викладених у позовній заяві та послався на докази в підтвердження викладених вимог. Крім того, представник позивача просив долучити до матеріалів справи як доповнення до відповіді на відзив Розпорядження КМ України від 31.01.2018 № 60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад» та План-графік передачі земельних ділянок обєднаним територіальним громадам у 2018 році, який затверджено в.о. Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру 05.02.2018 (зі змінами від 26.03.2018), де встановлено передачу земельних ділянок Воздвижівській сільській обєднаній територіальній громаді Гуляйпільського району Запорізької області у червні місяці 2018.

Доповнення до відповіді на відзив залучено до матеріалів справи.

Представник відповідача повністю підтримав відзив та послався на докази в підтвердження викладених вимог.

За письмовою згодою сторін суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Суд зясував обставини справи та дослідив докази.

Після заключного слова представників сторін, суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

Після виходу з нарадчої кімнати, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та розяснив порядок і строк його оскарження.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

22.11.2007 на підставі розпорядження голови Гуляйпільської районної державної адміністрації від 12.09.2007р. № 395, між Гуляйпільською державною адміністрацією Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Континент-Приват» був укладений договір оренди землі.

Відповідно до договору оренди землі, позивачу була передана земельна ділянка сільськогосподарського призначення (рілля) площею 23,3933га кадастровий номер :08:004:0003 строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

13.02.2008 договір був зареєстрований у Гуляйпільському відділі Запорізької філії ДП «Центр ДЗК» за № 04.

Розділ «Строк дії договору» п.8 містить інформацію, що вищевказаний договір укладено на 10 років. У вказаному розділі також обумовлено, що орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Розділ «Орендна плата» п.9 містить інформацію, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: в грошовій формі у розмірі 1.5 відсотка від середньої вартості ріллі по КСП ім. Кірова.

До договору сторонами укладено додаткову угоду (орендну плату визначено у розмірі 3% від нормативної оцінки земельної ділянки), акт визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та розрахунок розміру орендної плати.

22.11.2007 сторонами складено акт приймання-передачі обєкта оренди.

Вищевказана земельна ділянка розташована на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району, яка на даний час увійшла до складу Воздвижівської сільської об'єднаної територіальної громади на підставі Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" від 5 лютого 2015 року.

Листом вих. № 11/11-05 від 15.11.2017 позивач, маючи на меті продовження діяльності з вирощування товарної сільськогосподарської продукції, звернувся до відповідача - ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке на даний час виконує від імені держави функцію орендодавця, з клопотанням про намір поновити строк дії договору оренди на 7 років шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі за згодою сторін або поновлення договору оренди землі на той самий строк дії договору, згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

До клопотання, було також надано проект додаткової угоди, у т.ч. зі сплатою орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Лист надійшов на адресу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області 15.12.2017 (вх. № 28-10002/0/1-17).

05.01.2018 листом-повідомленням № 28-8-0.6-70/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області довело до відома позивача, що лист-повідомлення та проект додаткової угоди не відповідають вимогам закону, не визначено розмір орендної плати на рівні ставки, встановленої Податковим кодексом України; додано один примірник проекту додаткової угоди.

16.01.2018 позивач вдруге звернувся до відповідача з листом із проектом додаткової угоди в трьох примірниках, із врахуванням зауважень відповідача щодо строку оренди та розміру орендної плати.

Листом № 28-8-0.6-2000/2-18 від 26.02.2018 відповідач відповів позивачу, що договір оренди припинив свою дію 14.02.2018, а тому відсутні підстави для задоволення листа позивача. При цьому відповідач послався на попередній лист-повідомлення, в якому він повідомив про втрату переважного права на поновлення та про заперечення в поновленні договору оренди землі.

Листом-повідомленням від 13.03.2018 № 28.8-0.6-2329/2-18 про заперечення у поновленні договору оренди землі, який був отриманий позивачем 19.03.2018, відповідач послався на відсутність підстав поновлення договору оренди згідно ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також на право держави використовувати свої права у використанні землі на рівні орендаря, на більш вигідних умовах.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного:

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у справах, віднесних законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням..

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. вказаного кодексу України, суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Згідно частини 11 статті 33 цього Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 вказаного кодексу України, спори, що виникають при укладанні договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, способом захисту порушеного права є спонукання до укладення додаткової угоди.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України Про оренду землі визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім того, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Позивач, з метою використання свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, у відповідності до положень ст. 33 Закону України Про оренду землі направило на адресу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області лист-клопотання вих. № 15/11-05 від 15.11.2017 із пропозицією поновлення договору оренди землі, додавши проект додаткової угоди.

Вдруге, позивач звернувся до відповідача із листом від 16.01.2018 та проектом угоди у трьох примірниках, врахувавши зауваження відповідача на перше звернення.

Таким чином, позивач виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Вищевказані звернення позивача відбулись у відповідності до п.8 договору оренди землі та ч.1-5 ст.33 Закону України Про оренду землі, тобто не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії спірного договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, позивач звернувся із пропозицією поновити дію договору на новий строк своєчасно, більш, ніж за 30 днів до спливу строку його дії.

Як вже зазначалось, договір оренди земельної ділянки зареєстровано 13.02.2008. Договір укладено на 10 років. І як зазначає, сам відповідач строк дії договору спливає 13.02.2018.

26.02.2018 відповідач листом повідомив, що дія договору закінчилась, а тому відсутні підстави для задоволення листа. 13.03.2018 відповідач листом-повідомленням заперечив у поновленні договору оренди.

Слід зазначити, що п. 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області встановлено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. ОСОБА_2 управління можуть бути скасовані Головою Держгеокадастру повністю чи в окремій частині, у тому числі за дорученням Міністра аграрної політики та продовольства України, а також Міністром аграрної політики та продовольства України у разі відмови Голови Держгеокадастру скасувати такий акт.

Відповідно до п. 10 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області накази ОСОБА_2 управління підписує начальник ОСОБА_2 управління.

У ОСОБА_2 управлінні для погодження вирішення питань, що належать до його компетенції, обговорення найважливіших напрямків діяльності може утворюватися колегія. Рішення колегії можуть бути реалізовані шляхом прийняття відповідного наказу ОСОБА_2 управління (п. 11 Положення про ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач при виконанні повноважень розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення приймає рішення у формі наказу. Саме про прийняття цього наказу з посиланням на номер та дату орендодавець повинен був повідомити орендаря. Отже, листи-повідомлення носять інформаційний характер, зміст яких містить інформацію про прийняте уповноваженим органом рішення (наказу).

Отже, вищевказані листи відповідача не можуть вважатись належними документами, які свідчать про волевиявлення орендодавця.

Суд також враховує, що під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Умови договору оренди від 22.11.2007 виконувались позивачем своєчасно, про що свідчить довідка про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати до бюджету.

Відповідно до ч 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» в редакції закону від 12.02.2015, при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Позивач є добросовісним орендарем, який з метою скористатися своїм правом на укладення договору оренди, двічі направляв відповідачу листи з пропозицією поновлення договору оренди, до яких було додано проект додаткової угоди, у т.ч. і на умовах, зазначених орендарем: строком на 7 років (згідно ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі) зі сплатою орендної плати у розмірі 12% від грошової оцінки.

Продовження терміну договору з орендодавцем, було погоджене з Воздвижівською сільською радою, яка на сесії 12 лютого 2018 прийняла відповідне рішення № 9, беручи до уваги розпорядження Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018р. «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність територіальних громад» та Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Враховуючи вищевикладені обставини, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Оскільки відповідач зволікає в укладенні додаткової угоди, яка має бути укладена в обов'язковому порядку у місячний строк, то позовна вимога щодо визнання такої додаткової угоди укладеною, підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує, що поза увагою відповідача залишилась повторно подана позивачем додаткова угода, в якій орендарем враховані запропоновані відповідачем умови - і максимальну ставку орендної плати - 12%, і строк дії договору - 7 років. Ця додаткова угода була надіслана відповідачу 16.01.2018, до спливу встановленого договором строку дії договору. Зміна умов договору при його поновленні передбачена ч. 4 ст. 33 «Про оренду землі», згідно з якою, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Виходячи з приписів ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на орендодавця (орган державної влади) покладений обов'язок узгодити з орендарем істотні умови договору.

Законодавством прямо передбачено оскарження відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі у судовому порядку, тому у разі визнання такої відмови органу в судовому порядку незаконною, права землекористувача підлягають захисту, у відповідності до вищенаведених вимог закону, шляхом поновлення його порушених прав, що виникли в результаті такої відмови органу, у звязку з чим вимога про зобовязання укласти додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі заявлена обґрунтовано.

В даному випадку, способом захисту порушеного права є спонукання до укладення додаткової угоди, оскільки без її підписання сторонами та належного оформлення, договір оренди землі не буде поновлений, тобто права та обовязки особи не будуть у належній спосіб встановлені на новий термін.

Зміст та умови додаткової угоди відповідають вимогам чинного законодавства, а саме приписам Закону України Про оренду землі, Цивільного кодексу України.

Суд також бере до уваги, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018р. № 60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність територіальних громад» Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 01 лютого 2018 року доручено забезпечити, зокрема, здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі у користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об'єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

При цьому, користування землею позивачем розпочалось задовго до видання вказаного розпорядження і у повній відповідності до Закону України «Про оренду землі», який передбачає продовження користування земельною ділянкою добросовісним орендарем. Як вже зазначалось, позивач є добросовісним орендарем, який виконує свої обов'язки своєчасно і повною мірою.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст.1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Суд вважає, що позивачем доведено належними доказами порушення відповідачем його законних прав та інтересів та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та бути законним та обґрунтованим.

Таким чином, судом задовольняються позовні вимоги повністю.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно приписів частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Статтею 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожному гарантується право на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зауважує на тому, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд, вирішуючи даний спір опирався перш за все на базовий правовий принцип - принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом в сумі 3 524 грн. 00 коп. покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим до 22 листопада 2025 року договір оренди землі від 22.11.2007, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-КОНТИНЕНТ-ПРИВАТ» (70223, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Верхня Терса, вул. Центральна, буд. 74, ідентифікаційний код 34622735) в особі директора товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_2 управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код 39820689) та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 22.11.2007 на тих самих умовах, які передбачені договором, в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення (продовження) договору оренди землі від 22.11.2007 (зареєстрований 13.02.2008 за № 04) та внесення змін до нього

Запорізька область, м. Запоріжжя 25 квітня 2018

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Українська, 50) в особі першого заступника начальника - в.о. начальника ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області_______________________________, що діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом

Держгеокадастру від ______ №_______(зі змінами), іменований в подальшому

"Орендодавець", з одного боку, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-КОНТИНЕНТ-ПРИВАТ» (70223, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Верхня Терса, вул. Центральна, буд. 74) в особі директора товариства ОСОБА_5, іменований в подальшому «Орендар», з другого боку, керуючись статтями 15-1, 83,93, 122 Земельного кодексу України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», ст.ст. 19, 30, 33 Закону України «Про оренду землі», пункту 36 Договору оренди землі від 22.11.2007 (зареєстрований

13.02.2008 за №04), за домовленістю сторін уклали додаткову угоду про таке:

1.Поновити (продовжити) строк дії договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності від 22.11.2007 року (зареєстрований 13.02.2008 за № 04) (далі - Договір), укладений між Гуляйпільською районною державною адміністрацією Запорізької області та ТОВ «АГРО-КОНТИНЕНТ-ПРИВАТ» в особі директора товариства ОСОБА_5 загальною площею 23,3933га (кадастровий номер :08:004:0003) із цільовим призначенням: 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського призначення, розташованої на території Долинської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області на новий термін.

1. Внести зміни до Договору оренди землі:

2.1. Пункт 8 Договору викласти в такій редакції:

Договір укладено до 13.02.2025 року.

(у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

2.2 Пункт 9 Договору викласти в такій редакції:

Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі 12% (дванадцять відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

3. Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність.

Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі і набирає чинності з дати державної реєстрації, складена у 3 (трьох) примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається в Орендодавця, другий зберігається в Орендаря, третій - в органі, який забезпечує зберігання архівних документів.

Орендодавець

Головне управління Держгеокадастру

у Запорізькій області

69095, м.Запоріжжя, вул.Українська,50, ідентифікаційний код 39820689

_____________________

Орендар

ТОВ «АГРО-КОНТИНЕНТ-ПРИВАТ»

в особі директора товариства ОСОБА_5

ОСОБА_6, який діє на підставі

Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію

Юридичної особи від 12.10.2006 номер запису

1 000222, видане Гуляйпільською

Районною державною адміністрацією

Запорізької області

70223 Запорізька область, Гуляйпільський р-н,

с. Верхня Терса, вул. Центральна, буд. 74

ідентифікаційний код 34622735,

____________________________

3. Стягнути з ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код юридичної особи 39820689) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Континент-Приват (70223, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Верхня Терса, вул. Центральна, буд. 74, код 34622735) 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 26.04.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян