У Х В А Л А

23 квітня 2018 року

м. Чернігів

справа № 927/996/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» про ухвалення додаткового рішення у справі

Позивач: Комунальне підприємство «Діловий центр» Чернігівської обласної ради,

, проспект Миру, 49-А, м. Чернігів, 14005

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу», , проспект Миру, 51, м. Чернігів, 14005

Предмет спору: про спонукання до укладення договору

Представники сторін:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.12.2017 відмовлено у позові Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» про спонукання до укладення договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» подано суду заяву, у якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради на користь ТОВ «Чернігівський центр консалтингу» 4000,00 грн судових витрат, понесених останнім у зв’язку з розглядом справи.

Подана заява обґрунтована тим, що при ухваленні рішення від 05.12.2017 суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені відповідачем у розмірі 4000,00 грн, та які були заявлені останнім під час судового розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу, у редакції, чинній на момент ухвалення рішення, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, у редакції, чинній на момент ухвалення рішення, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

Як зазначено у п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (далі – Постанова №7), витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

У п. 4.10 Постанови №7 Вищий господарський суд вказав, що у разі коли вимоги стосовно розподілу інших судових витрат (крім судового збору) під час розгляду справи не заявлялися та докази на підтвердження цих витрат суду не подавалися, то додаткове рішення (ухвала, постанова) щодо розподілу цих судових витрат не приймається та у задоволенні заяви відмовляється.

Відповідач у своїй заяві зазначає, що витрати у розмірі 4000,00 грн, пов’язані з розглядом справи, були заявлені ним під час судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, документи, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат у розмірі 4000,00 грн, у матеріалах справи відсутні.

У судовому засіданні 05.12.2017 представником відповідача також не заявлялось клопотання про долучення до матеріалів справи документів, які підтверджують розмір понесених судових витрат, хоча судом з’ясовувалось наявність заяв та клопотань у сторін, що підтверджується протоколом судового засідання від 05.12.2017.

Натомість, у судовому засіданні 05.12.2017 о 12:27, що підтверджується протоколом судового засідання і технічним звукозаписом судового засідання, суд оголосив про закінчення дослідження матеріалів справи і вихід до нарадчої кімнати. Саме після цього представник відповідача намагалась заявити суду клопотання про долучення до матеріалів документів, що підтверджують розмір понесених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката.

Проте, вихід суду до нарадчої кімнати унеможливлює заявлення сторонами будь-яких клопотань та заяв та прийняття їх судом до розгляду.

Отже, оскільки відповідачем до цього моменту не було подано суду документів, які підтверджують понесені ним судові витрати у розмірі 4000,00 грн, підстави для покладення зазначених витрат на позивача у суду були відсутні.

За наведених обставин, та враховуючи те, що вимоги стосовно розподілу понесених відповідачем судових витрат, пов’язаних із розглядом справи, під час розгляду справи відповідачем не заявлялись та докази на підтвердження цих витрат суду не подавались, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо покладення цих витрат на позивача.

Керуючись 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» про ухвалення додаткового рішення у справі №927/996/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 23.04.2018. Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя                                           В.В. Шморгун