ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26.04.2018 р. Справа № 905/825/15

Господарський суд Донецької області в складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Часовському Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Агро, м. Київ на дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Зернотранс, м. Волноваха Донецької області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Вуглегірський експериментальний комбікормовий завод, с. Новолуганське

про стягнення 727 275,82 грн., -

За участю представників сторін:

від стягувача : не зявився

від скаржника: ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 05.03.2018р.

від приватного виконавця: не зявився

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.08.2015р. у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Зернотранс, м. Волноваха Донецької області до Публічного акціонерного товариства Вуглегірський експериментальний комбікормовий завод, с. Новолуганське про стягнення 727 275,82грн., з яких 661 159,84рн. - заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом, 66 115,98грн. пеня - відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. рішення господарського суду Донецької області від 19.08.2015р. у справі №905/825/15 скасовано частково, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Зернотранс, м. Волноваха Донецької області до Публічного акціонерного товариства Вуглегірський експериментальний комбікормовий завод, с. Новолуганське задоволені частково. Вирішено

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вуглегірський експериментальний комбікормовий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотранс" борг в сумі 661 159 грн. 84 коп., та пеня в сумі 45 064 грн. 79 коп. а також судовий збір за подання позовної заяви в сумі 14 109 грн. 13 коп. Доручено господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. господарським судом Донецької області видано накази.

17 квітня 2018 року до господарського суду Донецької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Агро, м. Київ на дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р.

В обґрунтування вимог скарги боржник посилається на незаконність дій приватного виконавця ОСОБА_2, що полягають у прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. з порушенням вимог, оскільки виконавчий документ, а саме наказ від 13.03.2018р. №905/825/15, не відповідає вимогам ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»; постанова про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанова про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р., у звязку з відсутністю обовязкових реквізитів. Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.04.2018р. розгляд скарги призначено на 26.04.2018р.

25 квітня 2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від стягувача надійшли заперечення від 24.04.2018р. на скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Агро, в яких зазначено про безпідставність та необґрунтованість вимог божника, оскільки наказ господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. №905/825/15 повністю відповідає вимогам виконавчого документу, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а постанова про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанова про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. містять усі обовязкові реквізити, передбачені п.7 ч.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р.

Представники стягувача та приватний виконавець у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник боржника у судовому засіданні 26.04.2018р. підтримав вимоги, викладені у скарзі.

За приписами ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та, оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке.

На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду Донецької від 21.09.2015р. у справі №905/825/15 господарським судом Донецької області видано наказ від 13.03.2018р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства Вуглегірський експериментальний комбікормовий завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Зернотранс борг в сумі 661 159 грн. 84 коп., та пеня в сумі 45 064 грн. 79 коп., а також судовий збір за подання позовної заяви в сумі 14 109 грн. 13 коп.

30 березня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №56086975 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. №905/825/15.

Постановою про зміну назви сторони виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 змінено назву боржника з Публічного акціонерного товариства Вуглегірський експериментальний комбікормовий завод на Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 Агро.

03.04.2018року, в рамках виконавчого провадження №56086975, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 виніс постанову про накладання арешту на кошти боржника у межах суми звернення стягнення - 792367,13грн. з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Посилаючись на невідповідність виконавчого документу вимогам ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» та невідповідність постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. у звязку з відсутністю обовязкових реквізитів, передбачених п.7 ч.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р., скаржник звернувся до суду зі скаргою, що розглядається.

Відповідно до 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативним актом, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п. 1-7 ч.1 ст. 4 закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказ господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. №905/825/15 містить усі необхідні відомості визначенні ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, зазначено найменування органу Господарський суд Донецької області, прізвище, імя, по батькові, посада особи, яка видала виконавчий документ, а саме: «Суддя Оксана Володимирівна Чернова», номер справи та дата прийняття рішення.

Отже, посилання скаржника на невідповідність наказу господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. №905/825/15 як виконавчого документу вимогам Закону України «Про виконавче провадження», спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо невідповідності постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. у звязку з відсутністю обовязкових реквізитів, передбачених п.7 ч.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р., суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р. примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону).

Пунктом 6 Інструкції встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.7 Інструкції, Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Скаржник зазначає про відсутність у постанові про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанові про зміну назви сторони виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. найменування виконавчого округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відсутність строку та порядку оскарження постанови.

Проте, як встановлено судом, п. 5 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена у порядку та в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. містить відбиток печатки приватного виконавця ОСОБА_2, на якій зазначено найменування виконавчого округу, а саме Виконавчий округ міста Києва, що повністю відповідає вимогам п.7 ч.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника, викладені в скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами, у звязку з чим не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі «Півень проти України» зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Суд зазначає, що жодні формальні недоліки, які не впливають на законність прийнятих приватним виконавцем постанов, не можуть бути підставою для невиконання судового рішення.

За приписами ч.1,3 ст. 343 господарського процесуального кодексу України, За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.234, 342,343,345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Агро, м. Київ на дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56086975 від 30.03.2018р. та постанови про арешт коштів боржника від 03.04.2018р. відмовити.

Ухвала складена та підписана 27.04.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту складення повного рішення.

Ухвала може бути оскаржена в Донецький апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова