ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" квітня 2018 р.м. Харків Справа № 922/982/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ФО ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№ 10742 від 25.04.2018) по справі

за позовом ФО ОСОБА_1, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-1", м. Харків
про визнання недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ФО ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-1" (відповідач) згідно якої просить суд:

- визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-1" (), оформлене протоколом від 30.03.2018;

- зобов'язати Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради скасувати державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах № 0015362 від 03.04.2018 р., здійснену на підставі протоколу від 30.03.2018.

Також, згідно позовної заяви позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

25 квітня 2018 року позивач надав до господарського суду Харківської області заяву про забезпечення позову (вх.№ 10742), в якій просить суд:

- накласти арешт на нежитлове приміщення літ.А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 374,7 кв. м., що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес-1";

- заборонити загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-1" приймати рішення щодо відчуження належних учасникам товариства часток у статутному капіталі товариства.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що у нього є підстави вважати, що дії мажоритарного учасника, під час розгляду даного спору в суді, можуть бути на правлені на зміну розміру статутного капіталу товариства (зменшення або збільшення його розміру). Беручи до уваги той факт, що статутний капітал формувався зокрема майном - нежитлове приміщення літ. А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 374,7 кв.м., вартістю (відповідно до експертної оцінки) 50000,00 грн., та те, що пунктом 8.4 статуту товариства не врегульовано в яких частках належить дане приміщення учасникам товариства, є вірогідність відчуження даної будівлі без згоди інших учасників товариства.

Суд, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та додані до неї документи, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що в заяві про забезпечення позову позивачем жодним чином не обґрунтовано наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову. Саме лише посилання на можливість зміни розміру статутного капіталу товариства та звернення до господарського суду з відповідним позовом, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Окрім того, суд зазначає, що з поданих заявником матеріалів, не вбачається доказів того, що відповідачем здійснюються певні дії по відчуженню майна на яке позивач просить суд накласти арешт.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

За таких обставин та з огляду на те, що позивачем не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ФО ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№ 10742 від 25.04.2018).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів відповідно до ст.ст. 254-257 ГПК України та з урахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 27.04.2018.

Суддя А.М. Буракова