ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Справа № 915/544/16

м.Миколаїв

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Миколаївський суднобудівний завод "ОКЕАН" (54050, м. Миколаїв, Заводська площа , 1) в особі ліквідатора Сербін І.І. (АДРЕСА_1).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Океан" (54050, Миколаївська область, м. Миколаїв, Заводська площа , 1).

Суддя Давченко Т.М.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися

Суть спору: визнання недійсним п.3.5 Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 №01/11, п.3.5 Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 №02/11, стягнення орендної плати та упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (надалі - ПАТ «МСЗ «Океан», позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (надалі - ТОВ «Завод Океан», відповідач) про визнання недійсним п.3.5 Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 року № 01/11, п.3.5.Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 року № 02/11, стягнення орендної плати та упущеної вигоди, а саме:

1) заборгованість з орендної плати в розмірі 56 425 032 грн. (п'ятдесят шість мільйонів чотириста двадцять п'ять тисяч тридцять дві) грн. 00 коп. за Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11 та 1 621 382,31 (один мільйон шістсот двадцять одна тисяча триста вісімдесят дві) грн. 31 коп. пені;

2) заборгованість з орендної плати в розмірі 32 569 560 (тридцять два мільйони п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 00 коп. за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11 та 935 891,50 (дев'ятсот тридцять п'ять тисяч вісімсот дев'яносто одна) грн. 50 коп. пені;

3) збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 299 986 158,00 грн. (двісті дев'яносто дев'ять мільйонів дев'ятсот вісімдесят шість тисяч сто п'ятдесят вісім) гривень за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11 та Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.05.2016 порушено провадження у справі № 915/544/16 за позовом ПАТ «МСЗ «Океан» до ТОВ «Завод Океан» про визнання недійсним п.3.5 Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 №01/11, п.3.5 Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 №02/11, стягнення орендної плати та упущеної вигоди. Розгляд справи призначено на 09.06.2016 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 09.06.2016 відповідач свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, вимог суду, викладених в ухвалі від 11.05.2016 не виконав, витребувані судом документи не надав.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 розгляд справи було відкладено на 05.07.2016.

05.07.2016 судове засідання не відбулося, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2016 продовжено строк розгляду справи та призначено справу до розгляду на 21.07.2016.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2016, за клопотанням відповідача, було зупинено провадження у справі № 915/544/16 для проведення судової експертизи документів про економічну діяльність підприємств та організацій, проведення якої було доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Клопотання відповідача мотивоване необхідністю визначення документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди, яку позивач просить стягнути. Також в клопотанні відповідачем зокрема зазначено, що позивачем не надано вихідних даних для встановлення справедливої ринкової вартості орендної плати за вказаними договорами оренди, а законодавством України відповідна методика не встановлена. Крім цього, жодних формул та/або методик розрахунку упущеної вигоди як доходу, який особа могла б одержати в майбутньому, на сьогоднішній день законодавством не передбачено, а її самостійне обчислення є складним та потребує спеціальних знань. До того ж, на думку відповідача, спеціальних знань потребує й визначення ринкового розміру орендної плати аналогічного рухомого та нерухомого майна і розмір заниження орендної плати за договорами оренди.

Відповідач стверджував, що застосування при обчисленні можливого розміру орендної плати за аналогією Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 про затвердження Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, на положення якої посилався позивач у своєму позові, не є безспірним.

Витрати на проведення експертизи відповідач гарантував. Представник позивача у судовому засіданні не висловив заперечень щодо наданого відповідачем клопотання.

03.11.2016 справу було повернуто з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням № 915 від 01.11.2016 про неможливість надання висновку судової експертизи документів у справі № 915/544/16.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.11.2016 провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 06.12.2016 та зобов'язано сторін надати суду пояснення стосовно невиконання вимог суду та експерта.

05.12.2016 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи (повторно) з викладенням підстав для призначення експертизи та переліком питань.

06.12.2016 від позивача суду надійшли пояснення на виконання ухвали від 03.11.2016.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2016 було зупинено провадження у справі № 915/544/16 для проведення судової експертизи документів про економічну діяльність підприємств та організацій, проведення якої було доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Для проведення експертизи справу було направлено до Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

30.12.2016 на адресу Господарського суду Миколаївської області від судового експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання № 1117 від 27.12.2016 про надання додаткових матеріалів для проведення судової економічної експертизи.

Листом від 19.01.2017 суд зобов'язав сторін терміново (у строк до 03.02.2017) надати суду для подальшого направлення до експертної установи:

- звіт про незалежну оцінку майна, на підставі якого позивачем проведені розрахунки орендної плати (відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, розрахунок орендної плати проводиться на підставі вартості майна, яка визначена незалежною оцінкою);

- розрахунки орендної плати за Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11 та Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11, та документи, на підставі яких він проведений;

- реєстраційні документи ТОВ «Завод Океан» (витяг з реєстру, реєстрація в податкових органах);

- інші офіційні документи, що мають значення для проведення експертизи.

03.02.2017 на електронну адресу суду, а 06.02.2017 на поштову адресу суду від позивача надійшли пояснення б/н від 02.02.2017 щодо неможливості надання документів, які вимагає експерт, а також щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

10.03.2017 справу було повернуто з Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням № 1183/1184 від 09.03.2017 про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи за матеріалами господарської справи № 915/544/16.

Ухвалою суду від 13.03.2017 провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 04.04.2017 та зобов'язано сторін надати суду пояснення стосовно невиконання вимог суду та експерта.

04.04.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке аргументовано тимчасовою відсутністю у володінні ТОВ «Завод Океан» документів, необхідних для проведення експертизи.

У судовому засіданні представник позивача ліквідатор ПАТ «МСЗ «Океан» надала суду усні пояснення щодо неможливості виконання вимог експерта та проти відкладення розгляду справи заперечень не висловила.

20.04.2017 до суду надійшло клопотання відповідача про призначення експертизи.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.05.2017 зупинено провадження у справі № 915/544/16 для проведення судової експертизи документів про економічну діяльність підприємств та організацій, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

10.07.2017 справу повернуто з експертної установи з пропозицією направлення матеріалів справи для проведення експертизи до експертної установи за зоною обслуговування (до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз), у зв'язку з надмірною завантаженістю експертів-економістів по виконанню експертиз. Ухвалою суду від 11.07.2017 провадження у справі № 915/544/16 було поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.07.2017.

14.07.2017 на електронну адресу господарського суду від представника позивача ліквідатора надійшло пояснення, в якому зазначається, що вона не заперечує проти направлення матеріалів справи до Одеського наукового-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

18.07.2017 представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини нез'явлення суд не повідомили.

Відповідач будь-яких письмових заяв або клопотань стосовно підстав поновлення провадження у даній справі та вирішення питання направлення матеріалів справи для проведення експертизи до експертної установи за зоною обслуговування (до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз) не подав, і таким чином не скористався наданими йому процесуальними правами.

07.11.2017 справу було повернуто з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням № 17-862/863 від 30.10.2017 про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи за матеріалами господарської справи № 915/544/16, у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.11.2017 поновлено провадження у справі, розгляд якої призначено на 18.12.2017 та зобов'язано сторін надати суду пояснення стосовно невиконання вимог суду та експерта.

18.12.2017 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить визнати недійсним п. 3.5. Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» за Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11: заборгованість з орендної плати в розмірі 65 829 204 грн.; пеню в розмірі 1 563 752.05 грн.; інфляційні збитки в розмірі 2 367 029, 59 грн.; визнати недійсним п. 3.5. Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 №02/11, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Завод Океан» за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 №02/11: заборгованість з орендної плати в розмірі 37 997 820,00 грн.; пеню в розмірі 902 626,46 грн.; інфляційні збитки в розмірі 1 366 293,04 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 349 983 851 грн. за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11 та Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить підпис представника позивача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а ухвала суду, яку надіслано на адресу відповідача, була повернута поштовим відділенням зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК України (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 2 ГПК України (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов'язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 22 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З матеріалів справи вбачається, що судом не розпочато розгляд справи по суті, не було проведено судову експертизу, яку було призначено за клопотанням відповідача, після поновлення провадження у справі сторони в судове засідання не з`явились, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог.

Статтею 2 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного та позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

На адресу господарського суду від позивача не надходило клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 ГПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ціна позову в даній справі перевищує вищевказаний розмір.

Враховуючи викладене, з метою надання сторонам можливості реалізувати свої процесуальні права, відповідно до вимог ст. 46 ГПК України та недопущення порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, судом вирішено здійснювати судочинство у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.12.2017 призначено підготовче засідання на 30 січня 2018 року о 10 год. 30 хв., запропоновано відповідачу у відповідності до ст. 165 ГПК України надати до 15.01.2018 відзив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, копію відзиву надіслати позивачу, докази надіслання надати суду, а позивачу у відповідності до ст. 166 ГПК України надати відповідь на відзив до наступного судового засідання, копію відповіді на відзив надіслати відповідачу, докази надіслання надати суду.

На виконання ухвали суду від 18.12.2017 від сторін не надходило відзиву, відповіді на відзив, заяв або клопотань.

Ухвала суду від 18.12.2017, яку надіслано на адресу відповідача, повернена поштовим відділенням у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.02.2018 призначено підготовче засідання на 15 лютого 2018 року об 11:00 та зобов'язано позивача надати до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження відповідача.

Від позивача надійшла заява від 15.02.2018 про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи у зв'язку з необхідністю надання додаткових документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

15.02.2018 судове засідання не відбулось, оскільки суддя Давченко Т.М., яка розглядає справу, знаходилася у відпустці.

Ухвалою суду від 27.02.2018, за клопотанням позивача, продовжено підготовче провадження на тридцять днів, розгляд справи призначено на 15.03.2018.

12.03.2018 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить визнати недійсним п. 3.5. Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11, укладений між ПАТ «МСЗ «Океан» та ТОВ «Завод «Океан»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Океан на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївський суднобудівний завод Океан за Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11: заборгованість з орендної плати в розмірі 65 829 204 грн.; пеню в розмірі 1 702 779,18 грн.; інфляційні збитки в розмірі 2 512 982,31 грн.; визнати недійсним п. 3.5. Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 №02/11, укладений між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 №02/11: заборгованість з орендної плати в розмірі 37 997 820,00 грн.; пеню в розмірі 982 875,48 грн.; інфляційні збитки в розмірі 1 450 539,64 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 349 983 851 грн. за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11 та Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11.

Ухвалою суду від 15.03.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.04.2018 об 11:00.

26.03.2018 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить визнати недійсним п. 3.5. Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан», та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) за Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11: заборгованість з орендної плати в розмірі 65 829 204 грн. (шістдесят п'ять мільйонів вісімсот двадцять дев'ять тисяч двісті чотири гривні 00 копійок); пеню в розмірі 1 751 835, 45 грн. (один мільйон сімсот п'ятдесят одна тисяча вісімсот тридцять п'ять гривень 45 копійок); інфляційні збитки в розмірі 2 552 667,90 грн. (два мільйони п'ятсот п'ятдесят дві тисячі шістсот шістдесят сім гривень 90 копійок); визнати недійсним п. 3.5. Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Завод Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11: заборгованість з орендної плати в розмірі 37 997 820,00 грн. (тридцять сім мільйонів дев'ятсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок); пеню в розмірі 1 011 191,66 грн. (один мільйон одинадцять тисяч сто дев'яносто одна гривня 66 копійок); інфляційні збитки в розмірі 1 473 446,89 грн. (один мільйон чотириста сімдесят три тисячі чотириста сорок шість гривень 89 копійок); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 349 983 851,00 грн. (триста сорок дев'ять мільйонів дев'ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот п'ятдесят одну гривню 00 копійок) за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 р. № 02/11 та Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 р. № 01/11. Вирішити питання про стягнення з Відповідача судових витрат.

Сторони повідомлені про час та місце проведення судового засідання належним чином, але не скористалися правом участі в судовому засіданні.

12.04.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2012 порушено провадження у справі № 5016/1284/2012(5/45) про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (далі - ПАТ «МСЗ «Океан», позивач, орендодавець).

12.12.2012 у газеті «Урядовий кур'єр» № 236 (5486) опубліковано оголошення про

порушення Господарським судом Миколаївської області справи про банкрутство ПАТ «МСЗ «Океан».

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2015 у справі №5016/1284/2012(5/45), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016, ПАТ «МСЗ «Океан» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сербін I.I.

29.10.2013 між ПАТ «МСЗ «Океан» (надалі - орендодавець) та ТОВ «Завод Океан» (далі - орендар) було укладено договір про оренду рухомого майна № 01/11, за яким орендодавець зобов'язується передати орендарю в строкове платне користування рухоме майно згідно з додатком № 1, який є невід'ємною частиною даного договору, а орендар зобов'язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати оренду плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані (далі - Договір 1).

Також, 29.10.2013 між ПАТ «МСЗ «Океан» та ТОВ « Завод Океан» укладено договір про оренду нерухомого майна № 02/11, за яким орендодавець зобов'язується передати орендарю в строкове платне користування нерухоме майно згідно з додатком № 1, який є невід'ємною частиною даного договору, а орендар зобов'язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати оренду плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані (далі - Договір 2).

Згідно з п. 6.1. обидва Договори діють до 31.12.2014. Водночас, за п. 6.2. вказаних договорів, якщо за 3 місяці до спливу строку оренди жодна із сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, він вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк. Відтак, за відсутності заяв про припинення цих договорів від жодної із сторін, на момент спірних правовідносин Договір 1 та Договір 2 були чинними.

На виконання умов Договору 1 та Договору 2 вищенаведене рухоме та нерухоме майно було передано у користування (в оренду) ТОВ «Завод Океан», що підтверджується підписаними сторонами додатками №1 до кожного із договорів оренди, які підписані від орендодавця т.в.о. президента В.В. Ільницьким, від орендаря генеральним директором Ю.М. Саприкіним.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2016 року в рамках кримінального провадження накладено арешт на рухоме та нерухоме майно - цілісний майновий комплекс ПАТ "МСЗ "Океан" (м. Миколаїв, Заводська площа, 1), інше майно, яке належить зазначеному товариству, яке цим рішенням слідчого судді передано на відповідальне зберігання цивільному позивачу - директору ТОВ "Океан-Судоремонт" Шуміло Л.М.

25.09.2016 року Генеральною прокуратурою України було виконано ухвалу Печерського районного суду м. Києва та передано все рухоме та нерухоме майно ПАТ «МСЗ «Океан» директору ТОВ «Океан-Судоремонт» Шуміло Л.М. В свою чергу, ТОВ «Завод Океан» 25.09.2016 року покинуло територію ПАТ «МСЗ «Океан».

З моменту подачі позову 25.04.2016 року по 24.09.2016 року - (фактичне знаходження ТОВ «Завод Океан» на території ПАТ «МСЗ «Океан») пройшло 5 місяців під час яких ТОВ «Завод Океан» користувалось майном ПАТ «МСЗ «Океан» на підставі укладених між сторонами договорів оренди від 29.10.2013 № 01/11 та № 02.11 та фактично знаходилося на території орендодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар за користування орендованим майном за Договором 1 сплачує орендну плату. Розмір орендної плати становить 1 880 834,40 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 313 372 грн. (згідно з п. 3.1. та пп. 3.1.1. Договору 1).

Орендар за користування орендованим майном за Договором 2 сплачує орендну плату. Розмір орендної плати становить 1 085 652,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 180 942 грн. (згідно з п. 3.1. та пп. 3.1.1. Договору 2).

Загальна сума орендної плати за місяць за двома договорами складає 2 966 486,40 грн. (1 880 834,40 грн. + 1 085 652,00грн.)

Сторонами не надано доказів, яким чином в момент підписання даних договорів (29.10.2013 рік) було сформовано такі суми орендної плати і на підставі чого вони ґрунтуються, і які розрахунки бралися сторонами при визначенні орендної плати.

В свою чергу, позивач зазначив, що у нього відсутні оригінали вказаних договорів.

Наявні в матеріалах справи копії вказаних договорів не містять документів на підставі, яких було здійснено розрахунок орендної плати, суми яких вказані в договорах.

Вказану інформацію не було надано відповідачем ні на вимогу суду, ні двічі на вимогу експерта, хоча двічі судова експертиза була призначена саме за клопотанням відповідача.

За даними балансу (за формою Додатку до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 «Баланс») станом на 30.09.2015, наданого позивачем, загальна вартість активів ПАТ«МСЗ «Океан» становить 2 807 301 тис. грн., а залишкова вартість основних засобів становить 1 037 282 000,00 грн., відтак, розмір орендної плати за Договором 1 і Договором 2 було значно занижено сторонами.

З огляду на той факт, що відсутні вихідні дані для встановлення справедливої ринкової вартості орендної плати за Договорами 1 та 2 порівняльним методом (з огляду на відсутність інформації щодо оренди аналогічних об'єктів), а законодавчо відповідна методика не встановлена, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про можливість відповідно до ст.8 Цивільного кодексу України застосувати за аналогією закону положення Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 з наступними змінами та доповненнями, якою затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу. Так, відповідно до п. 8 Методики та п. 29 Додатку 1 до зазначеної Методики розмір річної орендної плати має бути встановленим на рівні не менш ніж 15% вартості цього майна.

Відтак, загальний розмір щомісячної орендної плати за обома договорами мав би складати не менше 12 966 025 грн. (1 037 282 000, 00 грн.*15%/12 місяців=12 966 025 грн.).

Крім того, відповідно до умов договорів сторони домовилися про відстрочення здійснення розрахунків за цими договорами на 3 роки з дня їх підписання. У випадку припинення дії цих договорів, вся заборгованість по орендній платі орендаря буде вважатися такою, що настала з дати припинення таких договорів і відстрочка застосовуватися не буде (п. 3.5. Договору 1 та п. 3.5. Договору 2).

При наданні юридичної оцінки змісту вказаних пунктів договорів, суд керується наступними нормами чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст. 217 ЦК України).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора у разі, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Визнання недійсними правочинів (договорів) може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов'язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов'язань на забезпечення виконання грошових вимог (абз. 3 п. 16 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013).

Таким чином, ПАТ «МСЗ «Океан» передало в оренду ТОВ «Завод Океан» рухоме майно згідно з Договором про оренду рухомого майна № 01/11 від 29.10.2013 та нерухоме майно згідно з додатком № 1 до Договору про оренду нерухомого майна № 02/11 від 29.10.2013 на шкоду власним інтересам, оскільки жодного разу не отримувало зустрічного виконання від орендаря шляхом сплати орендних платежів.

Згідно зі ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відтак, пункти 3.5. зазначених договорів, які встановлюють трирічний строк відстрочення сплати орендних платежів на користь підприємства-орендодавця, що знаходиться у процедурі банкрутства, є недійсними.

З огляду на недійсність умов договорів щодо розстрочення сплати орендних платежів (п.3.5. Договорів), з орендаря на користь орендодавця має бути стягнута сума заборгованості з орендної плати у період з 29.10.2013 по 24.09.2016 у розмірі 65 829 204 грн. за Договором 1 (1 880 834,40 грн. * 35 місяців) та у розмірі 37 997 82 грн. (1 085 652,00 грн. * 35 місяців) за Договором 2.

При цьому суд керується такими нормами чинного законодавства. Відповідно до ст.ст.611, 612, 614 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували відсутність вини відповідача у несплаті позивачу орендних платежів.

Згідно з статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено в пунктах 3.2. Договору 1 та Договору 2, оплата здійснюється орендарем раз на рік за попередній календарний рік не пізніше 20 липня поточного року.

Відповідно до пунктів 4.3. Договору 1 та Договору 2, у разі прострочення сплати орендної плати орендар зобов'язується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення.

Оскільки на підставі матеріалів справи судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що на виконання Договору 1 та Договору 2 жодних коштів ТОВ «Завод Океан» не було сплачено ПАТ «МСЗ «Океан», то відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача неустойку - пеню в розмірі 1 751 835,45грн. за прострочення сплати орендної плати за Договором 1 та пеню в розмірі 1 011 191,66 грн. за прострочення сплати орендної плати за Договором 2. Надані позивачем розрахунки пені є обґрунтованими та не спростовані відповідачем.

Відповідно до пунктів 3.3. Договору 1 та Договору 2, орендна плата за кожний наступний місяць нараховується з врахуванням індексації за минулий місяць, а отже, ТОВ «Завод Океан» зобов'язано сплатити на користь ПАТ «МСЗ «Океан» інфляційні збитки в розмірі 2 552 667,90 грн. за Договором 1 та 1 473 446,89 грн. за Договором 2. Надані позивачем розрахунки інфляційних збитків (збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів згідно з офіційно встановленим індексом інфляції) є обґрунтованими та не спростовані відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Із посиланням на затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 Методику розрахунку орендної плати за державне майно, позивачем здійснено розрахунок упущеної вигоди за один місяць здавання майна в оренду в розмірі 9 999 538,60 грн. (12 966 025,00 - 2 966 486,40 (загальна сума орендної плати за двома договорами оренди). Відповідачем не надано жодного доказу на спростування здійсненого позивачем розрахунку упущеної вигоди.

Враховуючи те, що період надання майна в оренду згідно Договору 1 та Договору 2, становить 35 місяців (з 29.10.2013 по 24.09.2016), загальний розмір упущеної вигоди за вказаний період за обома договорами становить 349 983 851,00 грн. (9 999 538,60 * 35).

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду даної справи позивачем були доведені, а відповідачем - не надані докази на спростування обставин, які мають значення для справи і на які позивач посилається як на підставу позовних вимог.

Згідно з статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані позивачем докази підтверджують обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 13, 46, 86, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсним пункт 3.5. Договору про оренду рухомого майна від 29.10.2013 №01/11, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) за Договором про оренду рухомого майна від 29.10.2013 № 01/11:

- заборгованість з орендної плати в розмірі 65 829 204,00 грн. (шістдесят п'ять мільйонів вісімсот двадцять дев'ять тисяч двісті чотири гривні 00 копійок);

- пеню в розмірі 1 751 835,45 грн. (один мільйон сімсот п'ятдесят одна тисяча вісімсот тридцять п'ять гривень 45 копійок);

- інфляційні збитки в розмірі 2 552 667,90 грн. (два мільйони п'ятсот п'ятдесят дві тисячі шістсот шістдесят сім гривень 90 копійок).

4. Визнати недійсним пункт 3.5. Договору про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11, укладений між Публічним акціонерним товариством «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Океан».

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Завод Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) за Договором про оренду нерухомого майна від 29.10.2013 № 02/11:

- заборгованість з орендної плати в розмірі 37 997 820,00 грн. (тридцять сім мільйонів дев'ятсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок);

- пеню в розмірі 1 011 191,66 грн. (один мільйон одинадцять тисяч сто дев'яносто одна гривня 66 копійок) ;

- інфляційні збитки в розмірі 1 473 446,89 грн. (один мільйон чотириста сімдесят три тисячі чотириста сорок шість гривень 89 копійок).

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 349 983 851,00 грн. (триста сорок дев'ять мільйонів дев'ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот п'ятдесят одна гривня 00 копійок).

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» (; м.Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) судовий збір в розмірі 209 456,00 грн. (двісті дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят шість грн. 00 коп.).

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Океан» (; м. Миколаїв, вул. Заводська площа, 1) в доход Державного бюджету України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 410 768,00 грн. (чотириста десять тисяч сімсот шістдесят вісім грн. 00 коп.).

9. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 23.04.2018.

Суддя Т.М. Давченко