УХВАЛА

16 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/6223/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Інгосстрах"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення 6 444,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2018 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Інгосстрах" повернуто заявнику без розгляду у зв'язку з відсутністю підтвердження повноважень представника заявника статусу адвоката.

23.03.2018 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" повторно звернулось із касаційною скаргою через Київський апеляційний господарський суд до Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

У тексті касаційної скарги заявника викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження яке обґрунтовано тим, що вперше подана касаційна скарга у строк відповідно до Господарського процесуального кодексу України, однак Верховний Суд ухвалою від 26.02.2018 повернув касаційну скаргу позивача на тих підставах, що вона підписана представником, який не є адвокатом. На момент подачі касаційної скарги вона повністю відповідала вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Також у клопотанні заявник зазначає: "Відтак, на теперішній час строк на касаційне оскарження є пропущеним з поважних причин, внаслідок недбалого ставлення колегії суддів Верховного Суду, що виносила Ухвалу від 26.02.2018 року, до своїх обов'язків, якими їх наділила Держава. Саме ця колегія показує реХВорми у дії, коли порушуються норми Конституції України, які відомі навіть особам, які купували юридичний диплом у підземному переході.

Зазначена псевдо-ухвала надійшла на адресу Позивача 06.03.2018 року, а ця касаційна скарга подається у 20-ти денний строк з моменту її отримання. Відтак, строк на касаційне оскарження підлягає негайному поновленню, оскільки у його пропуску винен виключно ШАНОВНИЙ Верховний Суд."

Крім того заявник вказує: "Однак реХВормований Верховний Суд своєю Ухвалою від 26 лютого 2018 року повернув касаційну скаргу Позивача ….".

У касаційній скарзі заявник також посилається на те, що оскільки касаційну скаргу вперше було подано 10.11.2017, то Верховний Суд повертаючи її у порушення положень статті 58 Конституції України застосував нові процесуальні норми, які не діяли на момент подання цієї скарги. Разом з тим в ухвалі Верховного Суду від 26.02.2018 зазначено, що касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" підписано ОСОБА_1 як представником заявника за довіреністю від 17.05.2017 б/н, копію якої додано до матеріалів касаційної скарги. Також у цій ухвалі зазначено, що 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (далі - Закон №1401).

Отже станом на час подачі вперше касаційної скарги, яку як вже зазначалося, за доводами повторно поданої касаційної скарги було подано 10.11.2017, діяли нові положення Конституції України (щодо правосуддя).

За приписами частини третьої статті 1312 Конституції України (в редакції Закону №1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (у редакції Закону № 1401) представництво, відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції, виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У наведеній ухвалі Верховного Суду від 26.02.2018 також зазначено, що провадження у даній справі порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2017, отже, представництво Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" у Верховному Суді, як суді касаційної інстанції, у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатами.

Таким чином доводи касаційної скарги, наведені як на підставу для відновлення строків на касаційне оскарження, про подання першої касаційної скарги 10.11.2017 без порушень положень Конституції України, є необґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відтак суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Отже, вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від самого заявника, не дають правових підстав зробити мотивований висновок про задоволення клопотання.

При цьому наведені вище висловлювання безпідставно підривають авторитет судової влади та проявляють неповагу до суду і суддів, що прийняли в даній справі судові рішення, що відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" забороняється.

Крім наведеного вище у касаційній скарзі заявник щодо процесуальних дій суду апеляційної інстанції вказав що дії цього суду є: "нахабно невірними процесуальними діями".

Прийняття до розгляду касаційної скарги з таким змістом означало б, що суд касаційної інстанції приймає до свого розгляду і вказані образливі, та такі, що мають прояви неповаги до суду і суддів, що прийняли в даній справі судові рішення, тексти та означало б, що суд погоджується з таким її змістом, що відповідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" забороняється.

Підстави, викладенні у клопотанні для поновлення строку на касаційне оскарження несуть зміст образ та неповаги до суду, що суперечить приписам статті 42 Господарського процесуального кодексу України, так як учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду (ч.2 п.1).

У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим кодексом (ч.3).

Враховуючи викладене, підстави, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження Суд визнає неповажними, та такими, що виявляють неповагу до суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №910/6223/17 Господарського суду міста Києва.

Згідно із приписами статті 293 частини 6 Господарського процесуального кодексу України копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія Інгосстрах" у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/6223/17 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Інгосстрах".

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал платіжного доручення №1030340 від 23.03.2018 на суму 3 524,00 грн.) повернути заявнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов