ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/16945/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

представник - Дідківський В.С.,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ»,

представник - Пшеничний С.І.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017

у складі колегії суддів: Мартюк А.І. (головуючий), Смірнової Л.Г., Зеленіна В.О.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2017

у складі судді Ярмак О.М.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»

про стягнення 14 229 776, 99 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. 15.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», Банк), та Закритим акціонерним товариством «Бліц-Інформ», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ» (далі - ПрАТ «Бліц-Інформ», Позичальник), було укладено Кредитний договір № 27107К8 (далі - Договір), згідно з якими банк надав Позичальнику - ЗАТ «Бліц-Інформ» кредит у сумі 1 088 500 євро строком до 15.06.2012. Остаточна дата погашення кредиту визначається на підставі повідомлення Інобанку (UBS A. G. Цюріх, Швейцарія). Кредит використовується для здійснення платежів Інобанком за 1-м акредитивом, відкритим Банком на підставі заяви Позичальника на акредитив, підтвердженими Інобанком. Акредитив на загальну суму 1 088 500 євро відкривається на користь Бенефіціара згідно з контрактом з урахуванням умов, узгоджених Інобанком.

2. Пунктами 3.2.1.-3.2.5. Договору передбачено, що розмір кредитної лінії: 1 088 500 євро; кінцевий термін погашення кредиту: 15.06.2012, остаточно дата погашення визначається на підставі повідомлення Інобанку; цілі кредиту: здійснення розрахунків за обладнання згідно контракту; процентна ставка за кредитом встановлюється таким чином: базова ставка EUR Libor (6m) (означає ставку пропозиції депозитів на Європейському міжбанківському ринку (заокруглену у більшу сторону, якщо необхідно, до найближчої 1/100 1 %), розмір та період дії якої визначається для кожної частини кредиту на підставі отриманого від Інобанку повідомлення) + 4, 7 % річних.

3. Згідно з пунктами 3.2.6.-3.2.8. Договору, розмір плати за управління кредитом та обслуговування рахунку: 2 000 грн щомісяця; розмір плати за зміну умов кредиту за ініціативою Позичальника - 1 500 грн за кожну зміну; розмір плати за надання кредиту: 0, 375 % від суми кредиту сплачується протягом 30 днів із дати укладення індивідуальної кредитної угоди з Інобанком; 6, 23 % від суми кредиту сплачується протягом 10-ти банківських днів з дня отримання повідомлення Інобанку.

4. Відповідно до пунктів 3.3.1., 3.4.1., 3.4.4., 3.5.1. Договору, кредит надається шляхом відкриття Банком 1-го акредитиву на загальну суму 1 088 500 євро, відповідно до контракту, в рамках якого всі платежі на користь Бенефіціара здійснюються Інобанком в рамках кредитної лінії в межах наданого забезпечення і тільки після набуття чинності цим договором та сплати плати за надання, зазначеної у п. 3.2.9 цього Договору, згідно з орієнтовним графіком надання та погашення кредиту за договором. Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок, зазначений в п. 4.6 згідно з графіком надання та погашення кредиту за договором рівними послідовними піврічними платежами з дати, що буде визначено індикативними умовами фінансування між Банком та Інобанком. У разі порушення термінів погашення кредиту Банк переносить прострочену частину заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів і підвищує в односторонньому порядку процентну ставку, яка буде нараховуватись на прострочену частину основного боргу, на 4 % річних. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 Договору, у валюті кредиту. Банк щомісяця нараховує проценти на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту. Банк надає Позичальнику розрахунок суми процентів не пізніше 25 числа кожного місяця, або, у разі якщо 25 число є вихідним або святковим днем, не пізніше попереднього банківського дня, проценти зазначені у розрахунку, підлягають сплаті у валюті кредиту не пізніше останнього банківського дня кожного місяця на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього Договору, протягом цього періоду сплачуються проценти за поточний місяць. Проценти за останній період нарахування процентів підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом. Банк письмово протягом п'яти банківських днів після визначення базової ставки EUR Libor (6m) для відповідної частини кредиту повідомляє Позичальника про базову ставку EUR Libor (6m) для кожної частини кредиту.

5. За умовами пунктів 4.1.1.-4.1.3. Договору, Позичальник сплачує Банку плату за управління кредитом та обслуговування позичкового рахунку в розмірі, зазначеному в п. 3.2 угоди, плату за зобов'язання, що нараховується на суму невикористаної частини кредиту, що сплачується Позичальником в розмірі, зазначеному в п. 3.2.7. на підставі повідомлення Банку, плату за надання кредиту, що сплачується Позичальником на користь банку у сумі, визначеній у п. 3.2.9., у національній валюті за курсом НБУ на дату сплати на підставі виставленого Банком рахунку-фактури.

6. Згідно з пунктом 8.1. Договору, кредитний договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками Позичальника і Банку, проте кредит надається в межах наданого забезпечення. Договір залишається чинним до дати повної сплати Позичальником Банку заборгованості за кредитом та інших платежів відповідно до умов угоди.

7. 29.08.2007 позивач надав відповідачеві на виконання укладеного кредитного договору 566 500 євро.

8. 17.10.2007 позивач надав відповідачеві на виконання укладеного кредитного договору 522 000 євро.

9. 13.07.2009 між сторонами укладено договір про внесення змін № 27107К8-6 до Договору, яким змінено ліміт кредитної лінії та встановлено відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі, еквівалентній 1 197 350 євро; та встановлено, що процентна ставка за кредитом для заборгованості в євро - ставка Інобанку + 4, 7 % річних, для заборгованості у гривнях - 20 % річних. Кінцевий термін погашення - 30.10.2015.

10. Вказаним договором про внесення змін доповнено пункт 3.3.1. Договору наступними умовами: кредит у гривнях у сумі, яка еквівалентна заборгованості у євро на дату рефінансування, надається з метою придбання позичальником валюти в погашення кредиту за цим договором та здійснюється за умови наявності на дату рефінансування: заявки (позичальника) на купівлю іноземної валюти у сумі, необхідній для погашення заборгованості за валютним кредитом; платіжного документу на спрямування купленої валюти на погашення валютної заборгованості по діючому кредитному договору у сумі на яку збільшено ліміт кредитування; гривневих ресурсів на поточному рахунку клієнта для покриття можливого розриву (на суму курсової різниці).

11. 14.07.2009 сторони уклали договір про внесення змін № 27107К8-7 до Договору, відповідно до якого пункт 3.2.1. Договору викладено в такій редакції: невідновлювальна кредитна лінія з лімітом заборгованості в сумі 979 650 євро та 1 170 137, 50 грн; вид кредиту: невідновлювальна відклична мультивалютна кредитна лінія.

12. 12.08.2014 ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подав до Господарського суду міста Києва позов до ПрАТ «Бліц-Інформ» з позовом про стягнення заборгованості за Договором у сумі 14 229 776, 99 грн.

Обґрунтування позову

13. Позивач зазначав, що відповідач, отримавши суму коштів за кредитом, в порушення умов Договору не виконав своїх зобов'язань щодо вчасного повернення суми кредиту і сплати всіх належних платежів за Договором. Тому просив стягнути з відповідача суму боргу, процентів за користування кредитом, плати за користування кредитом і управління кредитом, враховуючи на підставі статті 625 ЦК України індекс інфляції, 3 % річних і пені.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Справа судами розглядалась неодноразово.

14. Останнім рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 8 291 050, 73 грн заборгованості за кредитом, 2 031 966, 02 грн процентів за користування кредитом, 20 000 грн плати за управління кредитом, 588 236, 21 грн пені за порушення строків погашення кредиту, 137 592, 54 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, 1 357, 77 грн пені за порушення строків сплати плати за управління кредитом, 348 570, 02 грн - 3% річних від простроченої суми боргу за кредитом, 81 087, 03 грн - 3% річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, 572, 89 грн - 3% річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом, 1 019 155, 61 грн інфляційного збільшення суми боргу за кредитом, 63 300, 19 грн інфляційного збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом, 2 437, 99 грн інфляційного збільшення суми боргу за платою за управління кредитом, а також 64 634, 58 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

15. Суди свої рішення мотивували невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором та обґрунтованістю застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача по справі)

16. Звертаючись з касаційною скаргою, ПрАТ «Бліц-Інформ просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Посилання зроблені на невірність розрахунків сум, належних до сплаті, їх завищення та неправильність застосування положень статті 232 ГК України та статті 258 ЦК України.

Б. Доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

17. У відзиві на касаційну скаргу позивач, посилаючись на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, просить залишити судові рішення без змін.

В. Пояснення учасників справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні представники сторін підтримали наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції від 06.11.1991)

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом...

19. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази…

20. Цивільний кодекс України.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

21. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

22. Тому судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги стосовно невірності розрахунків сум, належних до сплаті, їх завищення, оскільки це призведе до встановлення нових обставин справи та переоцінки доказів, тобто до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції .

23. Доводи скаржника щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій процесуальних норм в частині повноти оцінки доказів, надання переваги одним доказам над іншими судова колегія вважає безпідставними, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994.

Крім того, аналізуючи через призму статті 43 ГПК України питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Мала проти України» (Рішення ЄСПЛ від 03.07.2014 заява № 4436/07). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що згідно з практикою Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У нинішній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання.

24. Доводи щодо неправильного застосування судами положень статті 232 ГК України та статті 258 ЦК України судова колегія вважає безпідставними, оскільки згідно з приписами статті 625 ЦК України, які узгоджуються з нормами статті 231ГК України, відповідальність за порушення грошового зобов'язання передбачена за весь час прострочення (за увесь час користування чужими коштами).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов'язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов'язання до моменту його усунення.

Враховуючи неусунення відповідачем порушення грошового зобов'язання (наявність неповернутої суми основного боргу за кредитом), доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 № 918/329/16.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Таким чином, оскільки оскаржені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2017 у справі № 910/16945/14 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді С.В. Жуков

Л.Й. Катеринчук