ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження підготовчого провадження

19.04.2018 м. ДніпроСправа № 904/701/18
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. О. Довженка, буд. 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47)

про стягнення 399 600,00 грн. за товар, який не витримав гарантійного строку якості

Суддя Бондарєв Е.М.

за участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3 від 17.01.2018 року

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №14 від 26.03.2018 року

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 17.07.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №б/н від 17.07.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 13.02.2018 № 225/ю про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" 399 600,00 грн. за товар, який не витримав гарантійного строку якості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що отримане сульфовугілля СК-1 ГОСТ 5696-74 у кількості 18 000 кг за ціною 18,50 грн. на суму 399 600,00 грн., за накладною № 857 ТДВ від 04.05.2017, не витримало гарантійного строку зберігання в зв'язку з чим не відповідало вимогам ГОСТ 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року. З Технічного паспорту якості вбачається, що отримана партія сульфовугілля виготовлена 20.03.2017 і за технічними умовами відповідає ГОСТУ 5696-74. Тобто гарантійний термін зберігання на цю партію сульфовугілля закінчується 19.03.2018. Після завантаження сульфовугілля, отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", та проведення відмивання від кислого середовища до нейтрального на протязі 6-ти діб, було виявлено, що зазначений фільтр надає тільки 3-4 години змякшувальну воду з нульовою жорсткістю, а потім йде жорстка мережева вода. Крім того, позивач відправив зразок цього сульфовугілля Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" для проведення наукового дослідження для визнання його динамічної обмінної ємності сорбенту та отримав Звіт про наукове дослідження зразка сорбенту в якому зазначено, що "зразок наданий на дослідження не задовольняє норм ГОСТ 5696-74, тому метрологічні характеристики точності вимірювання за ГОСТ 20255.2-89 не можуть бути досягненні".

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що уповноважений представник позивача підписав видаткову накладну від 04.05.2017 № 857 та товарно-транспортну накладну від 04.05.2017 № Р857 на поставлений товар, чим виявив згоду на прийняття товару та втратив право заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за якістю. Крім того, всупереч умов договору (пункти 4.1.12, 4.2.4, 4.2.5) позивач не призупинив приймання товару і відповідно не звернувся до відповідача з метою оформлення відповідного висновку щодо необхідності заміни неякісного товару. В свою чергу, відповідно до п.4.2.6 договору при проведенні приймання з порушенням вимог п.п.4.2.4-4.2.5 договору продавцем не виконуються положення п.4.1.2 договору та збитки не відшкодовуються. Крім того, відповідача зазначає, що позивач здійснив зміну характеристик поставленого товару шляхом його регенерації, про що він сам зазначає у позовній заяві. Однак, як випливає із інформаційного листа виробника товару Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Екофрешкарбон" від 12.03.2018 № 079, направленого як позивачу так і відповідачу, при нормальній експлуатації первинна регенерація нового сульфовугілля не потрібна. Вона застосовується тільки для сульфовугілля, що вже було в експлуатації. Отже втрата якісних характеристик товару, який при поставці відповідав умовам ГОСТ, технічному паспорту якості та сертифікату відповідності, відбулась з вини позивача.

Також відповідач вважає, що наданий позивачем звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" про наукове дослідження зразка сорбенту від 06.11.2017 не можна вважати допустимим, достовірним та достатнім доказом оскільки у звіті відсутня інформація про прізвище, ім'я, по батькові, освіту, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посаду експерта, на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові тощо. Також не зазначено, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, у самому звіті вказано, що він має лише науково-дослідницький характер. Відповідно до доданого до позову акту від 11.10.2017 № 1 затвердженого головним інженером позивача, отримане від відповідача у травні 20147 року сульфовугілля було завантажене до фільтру та використовувалось у його роботі. Отже, для проведення наукового дослідження до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-сервісна фірма "Отава" був направлений зразок товару, що вже був у використанні, і який відповідно міг змінити свої властивості внаслідок використання та проведеної регенерації. Крім того, із наведеного в додатку фото випливає, що зразок надавався у відкритому пакеті без жодного маркування. Тому встановити, чи для проведення дослідження направлявся саме отриманий від відповідача товар не є можливим.

Позивачем надано відповідь на відзив де зазначає, що не зрозуміло посилання відповідача на пункти договору 4.1.2, 4.1.3, 4.2.5 4.2.6 оскільки у позовній заяві йде мова, що поставлене відповідачем сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в звязку з чим не відповідало вимогам ГОСТУ 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року. Також у позовній заяві йде мова не про заміну товару, а про повернення сплаченої за товар суми. Щодо посилання відповідача на те, що втрата якісних характеристик товару, який при поставці відповідав умовам ГОСТ, технічному паспорту якості та сертифікату відповідності, відбулась з вини позивача, останній вказує, що після регенерації сульфовугілля воно не втрачало своїх якісних характеристик, а просто не витримало гарантійного терміну зберігання зазначеного у ГОСТ 5696-74. Посилання відповідача на ст. 98 Господарського процесуального кодексу України не коректне з огляду на те, що позивач не проводив судову експертизу.

Відповідачем надані заперечення де зазначає, що доводи, викладені у відповіді на відзив, є безпідставними, а відбір проб сульфовугілля для проведення експертизи на предмет його відповідності вимогам ГОСТу 5696-74 здійснений позивачем неналежним чином. Особливістю товару "Сульфовугілля СК-1" є те, що розділом 2 ГОСТу 5696-74 встановлені обовязкові правила приймання такого товару та встановлений порядок перевірки якості сульфовугілля. Позивач був зобовязаний здійснити вхідний контроль якості сульфовугілля під час його приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" у відповідності з вимогами ГОСТу 5696-74 та у разі виявлення його невідповідності вимогам ГОСТу призупинити приймання та повідомити продавця. Позивач підписав видаткову накладну від 04.05.2017 № 857 та товарно-транспортну накладну від 04.05.2017 № Р857 на поставлений товар, чим виявив згоду на прийняття товару, погодився з його якістю та втратив право заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за якістю. У відповіді на відзив позивач зазначає, що поставлене відповідачем сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання, в звязку з чим не відповідало вимогам ГОСТу 5696-74 на час його використання у жовтні 2017 року. Законодавством розмежовуються поняття гарантійного строку експлуатації та гарантійного строку зберігання товарів. Пунктами 5.1, 5.2 ГОСТу 5696-74 встановлено, що виробник гарантує відповідність сульфовугілля вимогам цього стандарту при дотриманні умов транспортування та зберігання. Гарантійний строк зберігання сульфовугілля один рік. Датою виготовлення вважається місяць та рік. Таким чином, ГОСТом 5696-74 встановлено лише гарантійний строк зберігання сульфовугілля, а не гарантійний строк експлуатації і відповідно гарантії якості товару, тобто відповідності технічним характеристикам, вказаним у ГОСТі 5696-74, розповсюджуються на товар, що знаходиться на зберіганні, а не в експлуатації. За таких умов, на думку відповідача, допустимим та достовірним доказом того, що сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в звязку з чим не відповідало вимогам ГОСТу 5696-74 на час його використання у жовтні 2017 року, як це стверджує позивач, мають бути відповідні висновки експертного дослідження проб сульфовугілля, відібраних у суворій відповідності з вимогами п.п. 2.2, 2.3, 3.1, 3.3 та 3.4 ГОСТу 5696-74 з мішків, які відповідають вимогам п.п.4.1, 4.2 та 4.6 вказаного ГОСТу до початку експлуатації сульфовугілля. Оскільки 06.04.2018 відбір проб сульфовугілля здійснювався безпосередньо з фільтрів працюючої помякшувальній станції енергосилового цеху Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", куди сульфовугілля, за твердженням позивача, було завантажено ще 05.10.2017, а не з мішків підприємства-виробника, відібраних у відповідності з ГОСТом 5696-74, то ці проби не є такими, що відібрані у відповідності з вимогами ГОСТу, а результати експертного дослідження цих проб не можна вважати достовірним та допустимим доказом того, що сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання.

Позивачем надано відповідь на заперечення відповідача де вказує, що позивач не відмовляється від того, що підписавши видатку накладну № 857 від 04.03.2017 виявив згоду на прийняття товару, проте у позовній заяві йде мова, що поставлене відповідачем сульфовугілля не витримало гарантійного строку зберігання в зв'язку з чим не відповідало вимогам ГОСТу 5696-74 на час початку його використання у жовтні місяці 2017 року. Вхідний контроль на Товаристві з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" здійснюється у відповідності з вимогами ГОСТу 24297-87 "Входной контроль продукции" та проводиться згідно з "Переліком продукції, яка належить до обов'язкового вхідного контролю". Пункт 2 ГОСТу 5696-74 є обов'язковим для дотримання тільки по відношенню до підприємства-виробника даної продукції, яке зобов'язане випустити її, у відповідності з вимогами цього ГОСТу, так як у відповідності з п.5.1 ГОСТу 5696-74 "готова продукція повинна бути прийнята технічним контролем підприємства-виробника". І тільки якщо сторони договору домовились бі про вхідний контроль з приймання сульфовугілля у відповідності з пунктом 2 ГОСТу 5696-74, можливо було б застосовувати на заводі таке приймання сульфовугілля при здійсненні вхідного контролю. Пунктом 5.2 ГОСТу 5696-74 встановлений гарантійний строк зберігання сульфовугілля, а не гарантійний строк його експлуатації. Гарантійний строк експлуатації цієї продукції жодним нормативним актом не визначений. Тільки 05.10.2017 після проведення повної заміни фільтруючого катіоніту у пом'якшувальній станції енергосилового цеху Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", після завантаження натрій-катіоного фільтру, а саме сульфовугілля, отриманого від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" на проведення відмивання від кислого середовища до нейтрального на протязі 6-ти діб, було виявлено, що зазначений фільтр надає тільки 3-4 години зм'якшувальну воду з нульовою жорсткістю, а потім йде жорства мережева вода. 06.04.2018 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" з'явився на запрошення Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", але не погодився з актом, в т.ч. і через те, що гарантійний термін зберігання скінчився, гарантійний строк експлуатації сульфовугілля не встановлений. Але це питання, на думку позивача, можна буде з'ясувати тільки після надання відповідачем договору, укладеного ним з індивідуальним підприємцем ОСОБА_5 (Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ, вул. Волжская, 22) на поставку сульфовугілля (ГОСТ 5696-74), т.я. гарантійний термін експлуатації наданий покупцю індивідуальним підприємцем ОСОБА_5 повинен розповсюджуватися і на Товаристві з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод". У зв'язку із зазначеним позивач звернувся до суду із клопотанням про зобов'язання відповідача надати суду:

- оригінал договору, укладеного між індивідуальним підприємцем ОСОБА_5 (Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ, вул. Волжская, 22) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" на поставку сульфовугілля, - для огляду;

- належним чином завірену копію договору, укладеного між індивідуальним підприємцем ОСОБА_5 (Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Зеленодольськ, вул. Волжская, 22) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" на поставку сульфовугілля, - для приєднання до матеріалів справи.

Також позивач звернувся до суду із клопотанням про призначення експертизи зразка сульфовугілля, відібраного 06.04.2018, в присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" ОСОБА_4, з Nа-катіонітових фільтрів Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", проведення якої доручити експертам Науково-сервісній фірмі "Отава" (вул. Академіка Заболотного, 150, м. Київ, 03680) та на розгляд і вирішення експерта поставати такі питання:

- динамічна обмінна ємність мг моль / дм3, згідно ГОСТ 5696-74;

- вплив процесу регенерації (пропуску соляного розчину згідно з виробничою інструкцією) на якість сульфовугілля.

Відповідно до части першої та п'ятої вимог статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою. Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках: 1) заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста; 2) невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження; 3) неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу; 4) витребування нових (додаткових) доказів.

У зв'язку з вищевикладеним, необхідністю вчинення всіх необхідних дій для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті та витребуванням додаткових доказів, судом оголошено перерву до 10.05.2018 о 12:00 год.

Вимогами ст. 177 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для належної підготовки справи для розгляду по суті строк підготовчого засідання може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи, строки розгляду даної справи, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

Керуючись ст.ст. 177-185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

2. Оголосити перерву у підготовчому засіданні на 10 травня 2018 року об 12:00 год.

Підготовче засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, 2-й поверх, кабінет № 2-209.

3. Викликати у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обовязковою.

4. Запропонувати учасникам справи до 04.05.2018 подати до суду:

Відповідачу:

- заперечення щодо клопотань позивача за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (ст. 167 Господарського процесуального кодексу України);

Учасникам:

- належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

4. Роз'яснити учасникам справи про обов'язок повідомити суд про причини неявки та про наслідки неявки в судове засідання на виклик суду, що передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею;

- якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

- у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

5. Роз'яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам ст. 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

6. Звернути увагу учасників справи, що заяви, клопотання і заперечення при розгляді справи судом подаються за правилами, встановленими статями 169, 170, 251 Господарського процесуального кодексу України.

7. Розяснити учасникам судового процесу наступне.

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

- зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

8. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі з сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz.

9. Попередити учасників справи про те, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 19.04.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя ОСОБА_6