ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р.Справа № 922/648/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 23.03.2018 р.

відповідача: ОСОБА_2, керівник

1 третьої особи: не зявився

2 третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 02.01-С від 01.02.2018 р.

за результатами підготовчого провадження розглянувши у підготовчому провадженні заяву відповідача (вх. № 9490 від 11.04.2018 р.) про визнання позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Груп", с. Оліївка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_5", с. Картамиш 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Первомайськ; Товариство з обмеженою відповідальністю компанія "БОТіК", с. Веселе
про зняття арешту та виключення з реєстру обтяжень, визнання права власності
здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/648/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Груп", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_5", про: визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, за адресами: 1) нежитлова будівля, будинок механізаторів, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 63, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372613, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 2) нежитлова будівля, паливно-мастильний склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картами, вул. Октябрьська, буд. 68, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372614, 06.11, 2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 3) нежитлова будівля, будівля продуктового складу, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 13, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372615, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 4) нежитлова будівля, критий тік, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 17, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372616, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 5) нежитлова будівля, пункт технічного обслуговування, Харківська обл., Первомайський р., с. Лозівське, вулиця Шкільна, будинок 12, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372618, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 6) нежитлова будівля, Насіннєвий склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 14, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372621, 06.11.2012 виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 7) будинок, загальна площа (м): 100,90, житлова площа (м): 49,40, адреса: Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 39, що належить власнику на підставі: договір купівлі-продажу, ВРХ № 780627, 09.10.2012, приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2078 та про зняття арешту та виключення з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запису про арешт нерухомого майна, за адресою: за адресами: 1) нежитлова будівля, будинок механізаторів, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 63, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372613, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 2) нежитлова будівля, паливно-мастильний склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картами, вул. Октябрьська, буд. 68, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372614, 06.11, 2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 3) нежитлова будівля, будівля продуктового складу, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 13, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372615, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 4) нежитлова будівля, критий тік, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 17, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372616, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 5) нежитлова будівля, пункт технічного обслуговування, Харківська обл., Первомайський р., с. Лозівське, вулиця Шкільна, будинок 12, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372618, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 6) нежитлова будівля, Насіннєвий склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 14, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372621, 06.11.2012 виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 7) будинок, загальна площа (м): 100,90, житлова площа (м): 49,40, адреса: Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 39, що належить власнику на підставі: договір купівлі-продажу, ВРХ № 780627, 09.10.2012, приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2078.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 квітня 2018 року. Водночас, даною ухвалою суду залучено до участі у справі Первомайський міськрайонний відділ у Харківській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Протокольними ухвалами господарського суду Харківської області від 11 квітня 2018 року, долучено до матеріалів справи пояснення з додатками з боку ВДВС, а також заяву про визнання позову з боку відповідача, на підставі ст. 42, 169, 170, 232 ГПК України; відкладено підготовче засідання на 23 квітня 2018 року, на підставі ст. 42, 168, 177, 182 п. 10 ч. 2 ст. 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю компанія "БОТіК" (вх. № 9528 від 11 квітня 2018 року) про залучення третьої особи; залучено товариство з обмеженою відповідальністю компанія "БОТіК" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В призначене судове засідання 23 квітня 2018 року з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи на стороні відповідача, ТОВ компанія "БОТіК"; третя особа, Первомайський міськрайонний відділ у Харківській області, свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направила, про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 147) та повністю узгоджується з приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 23 квітня 2018 року, відмовлено в задоволенні клопотань ТОВ компанія "БОТіК" про виклик свідка та про відкладення судового засідання з метою витребування документів. Протокольними ухвалами господарського суду Харківської області від 23 квітня 2018 року долучено до матеріалів справи пакети документів, на підставі ст.ст. 42, 169, 170, 177, п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Під час судового засідання 23 травня 2018 року, представник відповідача підтримав свою заяву про визнання позову (вх. № 9490 від 11 квітня 2018 року), представник позивача проти задоволення даної заяви не заперечував, представник третьої особи проти задоволення вказаної заяви заперечував.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову (вх. № 9490 від 11 квітня 2018 р.), виходячи зі змісту статей 185 (частина 3 даної статті) та 191 ГПК України, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів учасників справи фактичним обставинам справи, суд задовольняє вказану заяву відповідача виходячи з наступного.

11 серпня 2017 року між позивачем (лізингоодержувач) та відповідачем (лізингодавець) було укладено договір прямого лізингу. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору, лізингодавець зобов'язаний передати лізингоодержувачу у платне користування майно, яке належить йому на праві власності (надалі предмет лізингу/нерухомість) та наведене у специфікації (додаток 1 до дійсного договору) і було набуте лізингодавцем без попередньої домовленості з лізингоодержувачем, а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі і інші платежі, передбачені даним договором. Лізингодавець надає лізингоодержувачу предмет лізингу у користування в строк до 10 березня 2018 року включно, а лізингоодержувач сплачує лізингові платежі згідно із графіком та на умовах, передбачених договором. Тип лізингового платежу за цим договором - фіксований платіж. Строк обчислюється з моменту підписання акта приймання-передачі предмету лізингу (надалі акт приймання-передавання) (додаток № 3 до даного договору) у користування. Сторони погоджуються, що у випадку одночасної передачі декількох предметів лізингу, достатнім доказом такої передачі буде підписання одного чи декількох актів приймання-передачі предметів лізингу, за умови, що такий (і) документ (и) буде (уть) відображати передачу предметів лізингу, у кількості, обумовленій цим договором. У разі підписання кількох актів приймання-передавання предмета лізингу в користування строк обчислюється з дати першого акта приймання-передавання предмета лізингу в користування. Лізингодавець передає лізингоодержувачу правовстановлюючі документи, які є невід'ємною частиною предмета лізингу. Передавання документів здійснюється окремо від передавання предмета лізингу та фіксується в акті приймання-передачі (додаток до даного договору). Місце передавання предмета лізингу: с. Картамиш, Первомайського р-ну, Харківської обл. Приймання-передача предмету лізингу лізингоодерувачем здійснюється шляхом оформлення акту приймання-передачі. Факт укладення акту приймання-передачі свідчить про відсутність у лізингоодержувача претензій до якості, комплектності, справності, належного стану предмету лізингу і його відповідності вимогам лізингоодержувача до предмету лізингу. Акт приймання-передачі підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками. Після підписання акта приймання-передачі предмета лізингу, предмет лізингу зараховується на баланс лізингоодержувача з дати його передачі із зазначенням, що це майно взято у лізинг. В момент підписання акту приймання-передачі до лізингоодержувача переходять наступні права та ризики: право володіння і користування, відповідальність за збереження, ризик будь-якого пошкодження, знищення, втрати, конфіскації предмету лізингу внаслідок будь-яких подій, а також цивільна відповідальність перед третіми особами, пов'язана з володінням та користуванням предмета лізингу, незалежно від наявності/відсутності діючого договору страхування (п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.7 договору). Лізингоодержувач зобов'язується: прийняти предмет лізингу в порядку та в строки, передбачені цим договором; сплачувати платежі згідно умов цього договору; своєчасно сплачувати лізингові платежі, відповідно до "Графіку внесення платежів" не залежно від наявності обмежень або неможливістю фактичного користування предметом лізингу внаслідок часткового пошкодження, повного знищення або внаслідок технічних, юридичних або інших причин, надзвичайних подій, обставин непереборної сили; прийняти у власність предмет лізингу по закінченні строку дії цього договору та після виконання усіх зобов'язань за даним договором (п.п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.12 договору). Лізингоодержувач має право: користуватися предметом лізингу у відповідності до умов даного договору; вимагати передання предмета лізингу у власність по закінченню строку лізингу та виплати усіх належних лізингових платежів за договором; набути у власність предмет лізингу за договором та/або за рішенням суду у випадку невиконання, неналежного виконання лізингодавцем свого обов'язку щодо передачі майна у власність (п.п. 3.2, 3.2.1, 3.2.4, 3.2.6 договору). Лізингодавець зобов'язується: передати лізингоодержувачеві предмет лізингу на умовах лізингу відповідно до умов цього договору; у разі відкриття справи про неплатоспроможність (банкрутство) або ліквідацію письмово проінформувати кредиторів та суд протягом 1 (одного) календарного дні від дати відкриття такої справи про право власності лізингодавця на предмет лізингу (п.п. 3.4, 3.4.1, 3.4.3 договору). Після підписання акта приймання-передавання предмету лізингу, протягом всього строку дії договору, лізингу, предмет лізингу залишається власністю лізингодавця. Право користування предметом лізингу в обсязі та на умовах цього договору належить лізингоодержувачу (п.п. 4.1, 4.2 договору). Ціна договору становить 130 000 гривень без ПДВ. Оплата вартості предмета договору здійснюється лізингоодержувачем самостійно з 05 листопада 2017 року і далі щомісяця шляхом внесення лізингових платежів, передбачених графіком внесення лізингових платежів (додаток № 2 до договору) не пізніше п'ятого числа робочого дня наступного за звітним місяця, за який здійснюється лізинговий платіж, на рахунок лізингодавця або у касу підприємства лізингодавця. Сплата лізингоодержувачем лізингових платежів, передбачених графіком внесення лізингових платежів (додаток № 2 до договору). Початок перебігу строку внесення оплати лізингових платежів за договором починається з 05 листопада 2017 року та закінчується - 05 березня 2017 року. Зобов'язання по цьому договору вважаються виконаними в повній мірі лізингоодержувачем тільки після сплати усіх лізингових платежів, встановлених графіком платежів до цього договору (п.п. 5.1, 5.2, 5.4, 5.8 договору). Дія цього договору припиняється після закінчення строку його дії та після виконання лізингоодержувачем усіх своїх зобов'язань за цим договором, або дострокового виконання зобов'язань лізингоодержувачем по даному договору (п. 10.1 договору). По закінченні строку дії договору фінансового лізингу за умов належного виконання лізингоодержувачем в повній мірі своїх обов'язків по договору, лізингоодержувач отримає майно у власність. Лізингодавець зобов'язаний передати право власності на предмет лізингу лізингоодержувачу протягом 3-х календарних днів з дня пової оплати лізингових платежів, однак не пізніше 15 березня 2018 року. Оформлення права власності відбувається шляхом державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Право власності на предмет лізингу вважається переданим з дня державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав (п.п. 11.1, 11.3 договору). На виконання умов вказаного договору між сторонами складено, підписано та скріплено печатками підприємств специфікацію, відповідно до якої предметом лізингу за договором прямого лізингу є наступне нерухоме майно лізингодавця: 1) нежитлова будівля, будинок механізаторів, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 63, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372613, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 2) нежитлова будівля, Паливно-мастильний склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябирська, будинок 68, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372614, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 3) нежитлова будівля, Будівля продуктового складу, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 13, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372615, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 4) нежитлова будівля, Критий тік, Харківська обл., первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 17, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372616, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 5) нежитлова будівля, Пункт технічного обслуговування, Харківська обл., Первомайський р., с. Лозівське, вулиця Шкільна, будинок 12, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 37218, 06.11.212, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 6) нежитлова будівля, Насеннєвий склад, Харківська обл., Первомайськи р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 14, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372621, 06.11.1012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 7) будинок, загальна площа (кв.м.): 100,90, житлова площа (кв.м.): 49,40, адреса: Харківська обл., підстава: договір купівлі-продажу, ВРХ № 780627, 09.10.2012, приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 2078. Відповідно до акту приймання-передачі предмета лізингу від 11 серпня 2017 року, село Картамиш, Первомайського району Харківської області, лізингодавець (відповідач) передав, а лізингоодержувач (позивач) отримав вказане вище нерухоме майно.

Позивач належним чином виконав взяті на себе договірні зобов'язання та в повному обсязі сплатив відповідачу обумовлені договором та графіком (додаток № 2 до договору) лізингові платежі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера: № 95-ДГ від 03 листопада 2017 року на суму 26 000,00 грн.; № 100-ДГ від 04 грудня 2017 року на суму 26 000,00 грн.; № 1 від 03 січня 2018 року на суму 26 000,00 грн.; № 15 від 04 лютого 2018 року на суму 26 000,00 грн.; № 22 від 05 березня 2018 року на суму 26 000,00 грн. Разом з тим, як вказує позивач, відповідач відмовився від реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, з огляду на те, що на об'єкт договору накладено арешт в рамках виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, в Первомайському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження ВП № 54519883 про стягнення боргів з ТОВ "СП Добрий господар" (відповідач по справі) за 16-ма виконавчими документами. 15 серпня 2017 року державним виконавцем в межах вказаного зведеного виконавчого провадження було винесено постанову про звернення стягнення на все майно боржника. 08 грудня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника (відповідача у даній справі), в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54519883, зокрема, на майно визнання права власності на яке є предметом даної справи. 02 квітня 2018 року, державним виконавцем складено акти про проведення електронних торгів щодо реалізації арештованого майна, а саме: житлового будинку за адресою: Первомайський р-н, с. Картами, вул. Щаслива, буд. 39, в цілому; нежитлової будівлі, насіннєвий склад, за адресою: Первомайський р-н, Картамиш, вул. Центральна, буд. 14, 83/100 частки; нежитлової будівлі, будинок механізаторів, за адресою: Первомайський р-н, с. Картамиш, вул. Щаслива, буд. 63, в цілому; нежитлової будівлі, критий тік, за адресою: Первомайський р-н, Картамиш, вул. Центральна, буд. 17, в цілому. Переможцем вказаних електронних торгів визнано товариство з обмеженою відповідальністю компанія "БОТіК".

Як вказує позивач у позовній заяві, з огляду на те, що між сторонами укладено договір прямого лізингу від 11 серпня 2017 року, яким передбачено перехід права власності на об'єкти нерухомого майна за умови виконання набувачем певних умов (пряма умова - внесення лізингових платежів у повному обсязі; опосередковані умови - виконання лізингоодержувачем усіх умов договору лізингу, відсутність претензій лізингодавця щодо неналежного виконання договору лізингоотримувачем, відсутність вимог про розірвання чи дострокове припинення договору лізингу, вимог про повернення майна) які (умови) позивачем виконано в повному обсязі, він є єдиним власником предмету лізингу (спірного майна) і арешт нерухомого майна, яке є об'єктом договору, є незаконне та порушує права позивача, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

Статтею 806 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг", встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ч. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України "Про фінансовий лізинг"

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі, зокрема, елементи договорів оренди та купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем обов'язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 ЦК договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

Як зазначалося вище в даному рішенні суду, позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договором прямого лізингу від 11 серпня 2017 року і в повному обсязі сплатив відповідачу лізингові платежі за майно, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями до прибуткового касового ордеру та не заперечується сторонами, то до нього, відповідно до вказаних приписів Закону, з дати повної оплати вартості предмету лізингу (проведення останнього платежу, згідно графіку внесення платежів (додаток № 2 до договору), перейшло право власності на об'єкт лізингу (нерухоме майно).

Відтак, з 05 березня 2018 року позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Груп", набув право власності на нерухоме майно, що є предметом договору прямого лізингу від 11 серпня 2017 року та зазначене в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України). Частинами 1-3 статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Водночас, як встановлено судом та зазначено вище в даному рішенні суду, 15 серпня 2017 року Первомайським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54519883 було винесено постанову про арешт майна боржника (відповідача по справі), зокрема, про арешт нерухомого майна, що є предметом даного договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Зі змісту наведеної норми Закону вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Судом встановлено, що арештоване майна, а саме: 1) нежитлова будівля, будинок механізаторів, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 63, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372613, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 2) нежитлова будівля, Паливно-мастильний склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябирська, будинок 68, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372614, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 3) нежитлова будівля, Будівля продуктового складу, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 13, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372615, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 4) нежитлова будівля, Критий тік, Харківська обл., первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 17, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372616, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 5) нежитлова будівля, Пункт технічного обслуговування, Харківська обл., Первомайський р., с. Лозівське, вулиця Шкільна, будинок 12, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 37218, 06.11.212, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 6) нежитлова будівля, Насеннєвий склад, Харківська обл., Первомайськи р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 14, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372621, 06.11.1012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 7) будинок, загальна площа (кв.м.): 100,90, житлова площа (кв.м.): 49,40, адреса: Харківська обл., підстава: договір купівлі-продажу, ВРХ № 780627, 09.10.2012, приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 2078. відповідно до акту приймання-передачі предмета лізингу від 11 серпня 2017 року, село Картамиш, Первомайського району Харківської області не перебуває у власності відповідача, то відповідно й не може бути використаним державним виконавцем для задоволення вимог третіх осіб у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 54519883.

З огляду на наведене, а саме арешт нерухомого майна вбачається, що позивач обмежений у здійсненні свого права власності, так як не може здійснити державну реєстрацію свого права власності на оспорюване майно.

Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року , "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року", "Булвес АД" проти Болгарії" від 22 січня 2009 року", "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року") напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення ст. 1 Першого Протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Згідно з приписами статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, частиною 6 статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що майно, яке перебуває під арештом, належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Суд зазначає, що в позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідач має довести свої заперечення проти покладених в основу позову фактів, тому що для боржника, який має в справі відповідну юридичну зацікавленість, має значення вирішення судом питання про належність йому спірного майна, оскільки звільнення його з-під арешту потягне за собою вилучення іншого майна для повного задоволення вимог стягувача.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя, в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Втім, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування вище вказаних висновків, більш того сам відповідач визнав позов повністю, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи вище викладене в сукупності, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Дана правова позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 910/7415/17.

Твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Первомайського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про те, що договір прямого лізингу від 11 серпня 2017 року є фіктивним та укладеним з метою унеможливлення виконання судових рішень про стягнення боргів з боржника (відповідача по справі) та ускладнення дій державного виконавця є необґрунтованим та безпідставними з огляду на наступне. По-перше, як зазначено вище в даному рішенні суду, договір прямого лізину був укладений 11 серпня 2017 року, а постанова ж державного виконавця про арешт майна боржника (відповідача по справі) була винесена 15 серпня 2017 року, тобто після укладення між сторонами договору прямого лізингу і на момент укладення якого (договору) нерухоме майно, що є предметом договору лізингу, не перебувало під арештом. По-друге, на виконання умов договору позивачем було сплачено на користь відповідача лізингові платежі у повному обсязі, що свідчить про те, що даний договір було укладено з метою реального настання правових наслідків (отримання лізингоодержувачем (позивачем) предмету лізингу у власність, після сплати усіх лізингових платежів та отримання лізингодавцем (відповідачем) коштів за вказане нерухоме майно у вигляді лізингових платежів).

При ухваленні даного рішення судом також взято до уваги ту обставину, що саме 05 березня 2018 року позивачем проведено останній платіж в рамках договору прямого лізингу і, відповідно, саме з даної обставини та враховуючи п. 11.3 договору у позивача виникло відповідне право на майно, більш того вказане право до даті виникнення передує й моменту проведення електронних торгів.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 3 712,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 191, 196, 201, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Груп" (12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Оліївка, вул. Звягельська, б. 21, код ЄДОРПОУ 40870277) право власності на нерухоме майно, за адресами:

- нежитлова будівля, будинок механізаторів, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 63, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372613, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради;

- нежитлова будівля, Паливно-мастильний склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 68, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372614, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради;

- нежитлова будівля, Будівля продуктового складу, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 13, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372615, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради;

- нежитлова будівля, Критий тік, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 17, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372616, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради;

- нежитлова будівля, Пункт технічного обслуговування, Харківська обл., Первомайський р., с. Лозівське, вулиця Шкільна, будинок 12, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372618, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради;

- нежитлова будівля, Насіннєвий склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 14, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372621, 06.11.2012 виконавчий комітет Картамиської сільської ради;

- будинок, загальна площа (м): 100,90, житлова площа (м): 49,40, адреса: Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 39, що належить власнику на підставі: договір купівлі-продажу, ВРХ № 780627, 09.10.2012, приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2078.

Зняти арешт та виключити з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запису про арешт нерухомого майна, за адресами: 1) нежитлова будівля, будинок механізаторів, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 63, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372613, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 2) нежитлова будівля, паливно-мастильний склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 68, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372614, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 3) нежитлова будівля, будівля продуктового складу, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 13, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372615, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 4) нежитлова будівля, критий тік, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 17, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372616, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 5) нежитлова будівля, пункт технічного обслуговування, Харківська обл., Первомайський р., с. Лозівське, вулиця Шкільна, будинок 12, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372618, 06.11.2012, виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 6) нежитлова будівля, Насіннєвий склад, Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Центральна, будинок 14, що належить власнику на підставі: свідоцтво про право власності, САС № 372621, 06.11.2012 виконавчий комітет Картамиської сільської ради; 7) будинок, загальна площа (м): 100,90, житлова площа (м): 49,40, адреса: Харківська обл., Первомайський р., с. Картамиш, вулиця Октябрьська, будинок 39, що належить власнику на підставі: договір купівлі-продажу, ВРХ № 780627, 09.10.2012, приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2078.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_5" (64144, Харківська обл., Первомайський р-н, с. Картамиш, вул. Октябрьська, б. 39, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Груп" (12402, Житомирська обл., Житомирський р-н., с. Оліївка, вул. Звягельська, б. 21, ) 3 712,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 27.04.2018 р.

Суддя ОСОБА_7

справа № 922/648/18