ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.04.2018 р. Справа № 18/145

За заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1, 37600

про визнання кредиторських вимог у справі по заробітній платі у розмірі 77 073,11 грн. по справі № 18/145

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр бізнесу", вул. Генерала Наумова, 3, м. Київ, 03164

до Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1", 37600, м. Миргород, вул. Гоголя, 28,

про визнання банкрутом

Суддя Білоусов С.М.

Представники:

від позивача: не з'явився;

розпорядник майна: не з'явився;

від боржника: не з'явилися.

Суть спору: розглядається заява про визнання кредиторських вимог у справі по заробітній платі у розмірі 77 073,11 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.07.2005 року (т. 1, а.с. 1) (суддя Паламарчук В.В.) за заявою ТОВ "Техуніверсал", м. Одеса порушено провадження у справі № 18/145 про банкрутство ДП ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.04.2010 року припинені повноваження арбітражного керуючого Ткаченка В.В. та призначено розпорядником майна ДП ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" арбітражного керуючого Боровика Р.Л. (т. 12, а.с. 77-79).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.03.2014 р. суддя Білоусов С.М. прийняв справу № 18/145 про банкрутство ДП ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" до свого провадження згідно рішення зборів суддів від 11.03.2014 та розпорядження керівника апарату суду щодо передачі документів в комп'ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду".

16.02.2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 від 15.02.2018 року б/н (вх. № 182/18) про визнання кредиторських вимог у справі по заробітній платі у розмірі 77 073,11 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.02.2018 року прийнято заяву ОСОБА_1 від 15.02.2018 року б/н (вх. № 182/18) про визнання кредиторських вимог у справі по заробітній платі у розмірі 77 073,11 грн. до розгляду та зобов'язано розпоряднику майна та боржнику у разі наявності заперечень щодо даної заяви завчасно надати їх суду.

Розпорядник майна та боржник заперечення стосовно заяви ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог по заробітній платі до суду не надали.

Заявник обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що наказом № 22 від 12.04.2016 року він був прийнятий з 13.04.20016 року на Дочірнє підприємство ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" на посаду юрисконсульта. Потім наказом № 61 від 01.08.2018 року був переведений на посаду заступника директора.

31.08.2016 року він був звільнений зі займаної посади з Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" на підставі наказу № 78 за п.1. ч. 1. ст. 36 КЗпП.

Однак, розрахунок на день звільнення з працівником Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" не проведено.

Згідно довідки боржника від 09 лютого 2018 року за № 155 вбачається, що заборгованість з виплати заробітної плати перед ОСОБА_1 складає 4 056,48 грн.

Відповідно до ст. 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін.

У відповідності до ст. 116 цього ж Кодексу при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене у статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Оскільки Дочірнє підприємство ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" неправомірно відмовилося виплачувати нараховану позивачу заробітну плату в день звільнення, тому ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з вересня 2016 року по лютий 2018 року в сумі 73 016,63 грн. згідно розрахунку (т. 25, а.с. 204).

Враховуючи вищезазначене заборгованість Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Миргородський комбінат хлібопродуктів № 1" перед ОСОБА_1 складає 73 016,63 + 4 056,48 = 77 073,11 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справи про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати.

Згідно ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ст. 97 Кодексу законів про працю України та ст.ст. 15, 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості.

Згідно ст. ст. 73-75 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 45 Закону про банкрутство, якою передбачено черговість задоволення вимог кредиторів встановлено, що у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати на оплату судового збору.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню, а, отже, заявлені вимоги підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів наступним чином: 77 073,11 грн. - 1 черга.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 236 Кодексу Законів про працю України, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог по заробітній платі у розмірі 77 073,11 грн.

2. Визнати вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 37600, ідентифікаційний код НОМЕР_1), а саме заборгованість по виплаті його заробітної плати на суму 77 073,11 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів.

3. Розпоряднику майна внести у реєстр вимог кредиторів вимогу, а саме заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 у зазначеному розмірі та черговості.

4. Копію ухвали направити учасникам у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання суддею (суддями), та може бути оскаржена в установленому законом порядку. Ухвала підписана 23.04.2018 року

Суддя Білоусов С. М.