ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

26.04.2018

Справа № 910/5045/18

Суддя Господарського суду міста Києва Васильченко Т.В., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»

про забезпечення позову, що подана разом з позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СПК»

про стягнення 3 054 306,04 грн.,

без повідомлення та виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі – позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СПК» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3054306,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за кредитним договором №206/ЮКЛ-16 від 12.10.2016 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті), в наслідок чого виникла заборгованість в сумі 3054306,04 грн.

24.04.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва позивачем також була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову, що знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «АГРО-СПК», згідно переліку наведеного в заяві.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що відповідач має значну заборгованість перед позивачем, яка не обмежується лише позовними вимогами, втім ухиляється від виконання своїх зобов’язань. При цьому, заявник зауважує на тому, що позивач не здійснює розрахунки через відкриті у позивача рахунки, а проводить активну фінансово-господарську діяльність через розрахункові рахунки, відкриті в інших банках.

Виходячи з викладеного, позивач зазначає про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СПК», відкритих в інших банках, оскільки до набрання рішенням законної сили кошти, що є на таких рахунках можуть бути виведені позивачем, що призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Однак, саме лише посилання заявника на відповідні обставини, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, обов’язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Не подано доказів, з яких би вбачалося вчинення відповідачем дій по виведенню коштів з рахунків, з метою ухилення від виконання своїх зобов’язань за кредитним договором. При цьому, суд відхиляє посилання позивача в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову на здійснення відповідачем своєї фінансово-господарської діяльність через розрахункові рахунки, відкриті в інших банках, оскільки це право сторони. За висновками суду сам факт здійснення товариством своєї фінансово-господарської діяльності через розрахункові рахунки, відкриті в інших банках не може бути достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Васильченко