КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р. Справа№ 910/21944/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились,

від відповідача: Пономаренко Н.А. - ордер № 391817 від 23.04.2018 р., договір від 17.04.2018 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року

у справі № 910/21944/17 (суддя Кирилюк Т. Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк"

про стягнення 283 579, 20 грн. та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" про стягнення штрафу в розмірі 283 579,20 грн. та зобов'язання здійснити поставку товару: клин фрикційний чавунний в кількості 2820 шт. відповідно до умов договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" на користь Публічного акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 283 579 грн. 20 коп. - штрафу та 5 853 грн. 69 коп. - судового збору.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" здійснити поставку товару: клин фрикційний чавунний в кількості 2820 шт. відповідно до умов договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року у справі № 910/21944/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до рекомендованого листа відповідачем було отримано письмову заявку № НХ Льв1/5326 від 11.08.2017 р. на поставку товару «клин фрикційний чавунний» у кількості 1250 штук на суму 628 500,00 грн., яка була виконана відповідачем 11.08.2017 р. Відповідач вказав, що письмова заявка № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. на поставку товару «клин фрикційний чавунний» у кількості 1250 шт. на суму 1 417 896,00 грн. на адресу 1 417 896,00 грн. на адресу відповідача не надходила.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року у справі № 910/21944/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 року у складі головуючого судді: Дідиченко М. А., суддів: Пономаренко Є. Ю., Руденко М.А. відкрито провадження у справі № 910/21944/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" та призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Представник позивача у судове засідання 24.04.2018 р. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.04.2018 р. апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.06.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метайл-Мейк» (постачальник) на підставі рішення від 08.06.2017 р. № 5 Тендерного комітету 27.06.2017 р. було укладено договір поставки № Л/НХ-17743/НЮ, відповідно до якого постачальник зобов'язався у 2017 році поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації № 1, а саме: клин фракційний в кількості 4070, загальною вартістю 2 046 396, 00 грн., а покупець - прийняти і оплатити його.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, номенклатура, асортимент товару сторони узгодили наступним чином: запасні частини вантажного вагона, код УКДЗЕД - 8607. Код ДК 021:2015-34630000-2 (частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху).

Згідно з п. 3.2 договору сума його на момент підписання становить 2 046 396, 00 грн. та може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.3 договору).

Відповідно до п. 5.1. договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «Інкотермс-2010» за реквізитами, зазначеними в заявці покупця (реквізити виробничий підрозділ «Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Львівська залізниця» Приватне акціонерне товариство «Українська залізниця»).

Згідно з п. 5.2. договору поставка товару проводиться протягом не більше 15 днів після письмової заявки покупця (структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»).

Дата поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі (пункт 5.4 договору).

Строк дії договору відповідно до пункту 10.1 сторони встановили з моменту його підписання до 29.12.2017 р.

На виконання умов договору поставки на підставі заявки № НХ Льв1/5326 від 11.08.2017 р. відповідач поставив позивачу клин "фрикційний чавунний в кількості 1250 штук загальною вартістю 628 500, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 66 від 11.08.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявкою № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. про поставку клина фрикційного чавунного в кількості 2820 штук загальною вартістю 1 417 896, 00 грн. Зазначена заявка надіслана відповідачу рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком № 3953 від 19.08.2017 р.

Однак, як зазначає позивач, станом на 06.09.2017 р. відповідно до п. 5.2. договору поставку здійснено не було, у зв'язку з чим позивач 07.10.2017 р. звернувся з претензією № НХ-1/6525 від 04.10.2017 р., в якій було зазначено про невиконання відповідачем свого обов'язку з поставки товару відповідно до письмової заявки № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. та нарахування у зв'язку з простроченням поставки товару 20 % штрафу у сумі 283 579,20 грн.

Позивач, звертаючись з даними вимогами до суду, обґрунтовує їх тим, що відповідач взятий на себе обов'язок по поставці товару у встановлений строк не виконав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання, які мають ознаки договору поставки, згідно якого в силу вимог ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За правовою природою договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов'язків.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вже було зазначено, згідно з п. 5.2. договору поставка товару проводиться протягом не більше 15 днів після письмової заявки покупця (структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»).

Позивачем було надіслано на адресу відповідача письмову заявку № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. про поставку клина фрикційного чавунного в кількості 2820 штук загальною вартістю 1 417 896, 00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на те, що на його адресу письмова заявка № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. про поставку клина фрикційного чавунного в кількості 2820 штук загальною вартістю 1 417 896, 00 грн. не надходила. Відповідач зазначив, що 21.08.2017 р. отримав рекомендований лист, в якому була інша письмова заявка, зокрема, заявка № НХЛьв1/5326 від 11.08.2017 р. на поставку товару «клин фрикційний чавунний» в кількості 1 250 шт. на суму 628 500 грн., яка була виконана ним, що підтверджується видатковою накладною № 66 від 11.08.2017 р. та актом приймання передачі товару № 28 від 11.08.2017 р.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

В матеріалах справи містяться належні докази відправлення позивачем заявки № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р., а саме фіскальний чек № 3953 від 19.08.2017 р. В той же час, відповідач не надав суду будь-яких доказів в розумінні статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, та не довів суду, що відповідно до рекомендованого відправлення від 19.08.2017 р. ним було отримано іншу заявку, ніж відправлена позивачем за № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. на поставку клина фрикційного чавунного в кількості 2820 штук загальною вартістю 1 417 896, 00 грн.

За ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що за договором поставки № Л/НХ-17743/НЮ від 27.06.2017 р. відповідачем взяті на себе зобов'язання виконані не були, а саме не поставлено позивачу товар відповідно до заявки № НХ-1/5450 від 18.08.2017 р. у встановлений договором строк, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити поставку товару: клин фрикційний чавунний в кількості 2820 шт. на суму 1 417 896, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Одним із правових наслідків порушення зобов'язання, згідно ст. 611 ЦК України є сплата боржником неустойки.

Згідно пункту 7.2 договору за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20 % від вартості непоставленого товару.

Колегія суддів погоджується з здійсненим судом першої інстанції розрахунком штрафу, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 283 579,20 грн.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року у справі № 910/21944/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року у справі № 910/21944/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року у справі № 910/21944/17 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

4. Скасувати зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року у справі № 910/21944/17.

5. Матеріали справи № 910/21944/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.04.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко