ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1986/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Пєскова В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція",

представник позивача - Третяк Л.В. (довіреність від 26.04.2016),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс",

представник відповідача - не з'явився,

розглянувши касаційну скаргу

Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 18.09.2017

у складі колегії суддів: Слободіна М.М. (головуючий) Сіверіна В.І., Терещенко О.І.,

у справі за позовом

Державного підприємства "Національна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція",

до Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ "Укрспецсервіс",

про стягнення коштів в сумі 13 408,51 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ "Укрспецсервіс" про стягнення 8896,03 грн. - пені за порушення терміну постачання товару, 4512,48 грн. - штрафу за прострочення понад 30 календарних днів за договором на постачання товару № 53-123-11-16-02688 від 25.08.2016.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.08.2017 у справі №922/1986/17, позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача 8896,03 грн. - пені та 4512,48 грн. - штрафу. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір на постачання товару № 53-123-11-16-02688 від 25.08.2016 за правовою природою є договором купівлі-продажу, належним чином оформлений та підлягає виконанню у встановлені договором строки.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 скасовано рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2017 у справі та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав на те, що сторони узгодили, що початок дії цього договору (момент його укладання, момент набрання чинності) пов'язаний з певною подією - реєстрацією договору в ДП "НАЕК "Енергоатом" та саме з моменту настання дати такої реєстрації, договір породжує для сторін правові наслідки - наділяє їх певним обсягом прав та обов'язків, щоб розпочати його виконувати, відповідач має бути обізнаний про факт та дату настання цієї події. Також апеляційний суд зазначив, що факт наявності номеру договору 53-123-11-16-02688 не свідчить про факт та дату його реєстрації.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі №922/1986/17, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою разом з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання, в якій просило скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів ст.ст. 526, 530, 639, 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), порушення 129 Конституції України та норм процесуального права, а саме ст.ст. 22, 32, 33, 34, 38, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 922/1986/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Погребняк В.Я. - головуючий, Білоус В.В. Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 06.03.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г. від 16.03.2018 задоволено клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк. Відкрито касаційне провадження у справі № 922/1986/17 господарського суду Харківської області за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 922/1986/17. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 17.04.2018. Надано відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 10.04.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю НВФ "Укрспецсервіс" у письмових поясненнях на касаційну скаргу посилалось на те, що вимоги скаржника є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами справи та такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання 17.04.2018 з'явився уповноважений представник позивача і надав пояснення у справі. Відповідач свого представника не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, що 25.08.2016 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Укрспецсервіс" (постачальник) оформлений договір на постачання товару № 53-123-11-16-02688, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати покупцю з 29.08.2016 по 31.12.2016, а покупець - прийняти і сплатити листи зі сталі у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до договору № 1), що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору за порушення термінів постачання товару постачальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості недопоставленого товару, а у разі прострочення постачання понад 30 днів - штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару.

З огляду на те, що відповідачем не було поставлено у повному обсязі обумовлений договором товар, позивач звернувся з даною позовною заявою з вимогою про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 896,03 грн. та штрафу у розмірі 7% за прострочення поставки продукції понад 30 днів у розмірі 4 512,48 грн.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст.ст. 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 12.1 договору на постачання товару № 53-123-11-16-02688 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом".

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач звертався до позивача з запитами щодо реєстрації договору (надсилались засобами поштового зв'язку та електронною поштою), які були отриманні останнім, проте залишені без відповіді.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В статтях 610, 611 ЦК України закріплено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Місцевий господарський суд встановивши факт порушення відповідачем умов договору щодо термінів поставки товару, перевіривши правильність заявлених позивачем до стягнення пені та штрафу, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

При цьому, господарський суд першої інстанції зазначив, що договір на постачання товару за № 53-123-11-16-02688 від 25.08.2016, належним чином оформлений та підлягає виконанню сторонами.

Скасовуючи судове рішення місцевого господарського суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог апеляційний господарський суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів реєстрації та доказів повідомлення відповідача про факт та дату реєстрації договору.

Проте, апеляційною інстанцією не враховано, що сам договір не містить обов'язку позивача повідомляти про факт реєстрації договору.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" замовники обов'язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до ст. 10 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідальність за повноту та достовірність інформації, що оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу, несуть голова та секретар тендерного комітету замовника або уповноважена особа (особи).

Господарським судом першої інстанції в судовому рішенні відображено, а апеляційною інстанцією не спростовано, що інформація про факт укладеного договору є загальновідомою, оскільки на офіційному сайті Prozorro.gov.ua., який визначено веб-порталом Уповноваженого органу з питань закупівель у складі електронної системи закупівель, дана інформація була оприлюднена в розділі "Укладений договір".

Крім того, місцевим господарським судом враховано, що відповідно до п. 6.1.12 Положення про порядок укладання та ведення договорів у ДП "НАЕК "Енергоатом", введеного в дію розпорядженням ДП "НАЕК "Енергоатом" № 485-р від 04.06.2014, у разі відсутності зауважень, працівник ВКОРП ДФБ затверджує реєстраційну картку договору, при цьому договору автоматично присвоюється реєстраційний номер та дата Єдиної інформаційної бази.

Відповідно до ст. 312 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу ІІІ цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду - залишенню в силі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 920,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі №922/1986/17 скасувати, а рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2017 у справі №922/1986/17 - залишити в силі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ "Укрспецсервіс" (м. Харків, вул. Лодзька, 7 кв. 306, ідентифікаційний код 31631773) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" (Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промзона, ідентифікаційний код 20915546) 1 920,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

4. Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.Г. Пєсков