ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Справа № 915/976/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не з'явився;

представника відповідача: не з'явився;

представника ІІІ особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" (04119, м.Київ, вул.Зоологічна, буд.4А, офіс 139),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Поврозника Василя Петровича

(55200, АДРЕСА_1),

Третя особа у справі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

(08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Софіївська Борщагівка, вул.Леніна, буд.114),

про: стягнення заборгованості у розмірі 163867,27 грн., -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Поврозника Василя Петровича про стягнення заборгованості за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 у розмірі 163867,27 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає про наступне.

24.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" та Фізичною особою підприємцем - Поврозником Василем Петровичем було укладено Договір поставки товару №1577. На виконання умов вказаного Договору поставки, постачальником - ТОВ "ФРАМ КО" за період з 02.02.2017 по 28.02.2017 було поставлено на адресу ФОП Поврозника Василя Петровича товар (медичні вироби) всього на загальну суму 163867,27 грн., що підтверджується первинними документами - товарно-транспортними накладними за вказаний період. Відповідачем вказаний товар було прийнято без жодних зауважень щодо кількості та якості, про що свідчать підписи та штампи уповноважених осіб відповідача у зазначених товарно-транспортних накладних. В порушення договірних умов, відповідачем не виконано своїх грошових зобов'язань по оплаті вартості поставленого ТОВ "ФРАМ КО" товару. Таким чином, на день звернення із позовною заявою до суду, сума невиконаних грошових зобов'язань відповідача за поставлений товар на умовах Договору поставки №1577 від 24.11.2014 склала 163867,27 грн. Позивач зазначає, що взявши на себе зобов'язання оплатити вартість поставленого ТОВ "ФРАМ КО" товару, відповідач - ФОП Поврозник Василь Петрович повинен був виконати його у строк визначений Договором, проте в порушення умов Договору та норм чинного законодавства відповідач взятих на себе зобов'язань по оплаті вартості поставленого товару не виконав в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 163867,27 грн. В подальшому, постачальник - ТОВ "ФРАМ КО" звернулось до ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації", що зареєстроване 20.03.2015 та має свідоцтво фінансової установи від 07.05.2015 серії ФК №568 з метою відступлення права вимоги до відповідача - ФОП Поврозника Василя Петровича. 16.05.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації» та ТОВ "ФРАМ КО" було укладено Договір надання послуги факторингу №Ф160517/18. З Додатку №1 до Договору факторингу вбачається, що ТОВ "ФРАМ КО" передано ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" право вимоги до боржника ФОП Поврозника Василя Петровича за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 на суму 163867,27 грн. 04.07.2017 позивачем - ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" було надіслано на адресу відповідача - ФОП Поврозника Василя Петровича письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 із вимогою про сплату зазначеного боргу. Проте, станом на день звернення позивачем до суду, відповідач вказану вимогу про сплату боргу залишив без виконання. Таким чином, з урахування викладених вище фактичних обставин, у відповідача - ФОП Поврозника Василя Петровича існують невиконанні грошові зобов'язання перед позивачем - ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" у розмірі 163867,27 грн., які підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідач у відзиві та додаткових поясненнях до відзиву проти позовних вимог заперечує, посилаючись на наступне.

Предметом даного спору є наявність у відповідача заборгованості за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014. Наведеним Договором поставки, передбачено, що постачальник (третя особа по справі ТОВ "ФРАМ КО") зобов'язується передати у власність покупця (відповідача) лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (надалі за текстом-товар), а відповідач зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Посилаючись на розділ 2, п.п.4.1. - 4.3. Договору поставки відповідач вказує, що в підтвердження наявності заборгованості, позивач надав Договір факторингу укладений ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" та ТОВ "ФРАМ КО" і товарно-транспортні накладні за період з 02.02.2017 по 28.02.2017. При цьому позивачем не надано доказів, які вказують на наявність заборгованості відповідно до п.4.3. Договору поставки, тому, що по товарно-транспортним накладним, перелік яких надано до позовної заяви та, які на думку позивача, вказують на наявність заборгованості у відповідача, оплата проведена, що підтверджується виписками банківської установи та платіжними дорученнями банку про перерахування коштів в лютому 2017 року. Пункт 1.2. Договору поставки передбачає, що документом, який підтверджує наявність заборгованості є видаткова, а не товарно-транспортна накладна. Посилання на товарно-транспортні накладні за період з 02.02.2017 по 28.02.2017, як на доказ заборгованості є необґрунтованим та протиправним, тому, згідно ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344 (із змінами та доповненнями), товарно-транспортна накладна є документом, на підставі якої здійснюються перевезення вантажів. Згідно наданих товарно-транспортних накладних за період з 02.02.2017 по 28.02.2017, перевізником значиться ТОВ "ФРАМ КО" і вантажовідправником теж значиться ТОВ "ФРАМ КО". Перевезення здійснювали водії, які здійснювали вантажоперевезення на користь ТОВ "ФРАМ КО". З серпня 2015 року по 16.01.2016 кошти за товар, передавались водіям-експедиторам ТОВ "ФРАМ КО" ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що не заперечувалось ТОВ "ФРАМ КО" та не суперечило умовам Договору поставки, тому що, якісь конкретні умови сплати коштів за товар у готівковій формі, Договором поставки не передбачені. Пункт 4.2. Договору поставки відсилає до діючих норм законодавства України, які регулюють відносини по операціях з готівкою. Виходячи з наведеного, на час звернення до суду таким законодавчим актом - є Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 №637, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 13.01.2005 №40/10320 (надалі Положення №637). Посилаючись на абз.3, 5, 7 п.1.2. Положення №637, можна сказати, що позивачем не наведеного жодного доказу, що згідно журналу обліку отримання від відповідача готівки за медикаменти водіям-експедиторами, такі кошти не зараховувались до каси підприємства. Крім того, обов'язок по видачі розрахункового документу на повну сум отриманої готівки покладений на особу, яка здійснює розрахункові операції з готівкою, що передбачено ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тому відсутність у відповідача відповідного розрахункового документу свідчить лише про порушення вказаного закону з боку ІІІ особи. Відповідач є фізичною особою-підприємцем який знаходиться на спрощеній системі оподаткування та обліку, і згідно діючого законодавства, веде облік операцій, згідно Книги обліку доходів, і тому не веде бухгалтерський облік, згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Таким чином, на момент звернення до суду у відповідача відсутні заборгованість по Договору поставки, позивач не довів існування такої заборгованості належними та допустимими доказами.

24.10.2017 та 30.10.2017 від третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" на адресу суду надійшли пояснення б/н від 23.10.2017 (т.1 а.с.149-154, 197-202), в яких ІІІ особа вважає, що позов ТОВ "ФК "ЄБР" підлягає задоволенню в повному обсязі, та зазначає про наступне.

Наявними в справі доказами, зокрема, копією Договору поставки товару, реєстром податкових накладних та копіями товарно-транспортних накладних, які підписані в двосторонньому порядку, скріплені печаткою ТОВ "ФРАМ КО" та штампом відповідача, підтверджується поставка товару, факт якої відповідач не спростовує. Учасниками Договору поставки - ТОВ "ФРАМ КО" (постачальник) та ФОП Поврозник Василь Петрович (покупець) господарські операції по поставці товару здійснювались без оформлення довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей. ІІІ особа вважає правомірним укладення Договору надання послуги факторингу №Ф160517/18 від 16.05.2017 та передачу права грошової вимоги за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 до відповідача в розмірі 163867,27 грн. та зазначає, що Договір факторингу є дійсним. Боргове зобов'язання у ФОП Поврозник В.П. наявне і не виконане, а позивач є належним кредитором перед відповідачем на підставі Договору надання послуги факторингу №Ф160517/18 від 16.05.2017.

23.11.2017 та 30.11.2017 від ІІІ особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" на адресу суду надійшли додаткові пояснення б/н від 22.11.2017 (т.1 а.с.277-278, 287-288), в яких зазначається, що наданий відповідачем журнал розрахунків (готівкою) з ТОВ "ФРАМ КО" не може являтися належним та допустимим доказом сплати повної вартості поставленого товару ТОВ "ФРАМ КО", оскільки, операції визначені зазначеним вище журналом не підтверджується жодним первинним документом, підписаним відповідальними особами ТОВ "ФРАМ КО". Всі проведені відповідачем оплати враховані в наданому відповідачеві та направленому на адресу суду акті звірки взаємних розрахунків. Оплата, яка здійснювалась відповідачем у лютому 2017 року була зарахована в якості оплати за попередні періоди (січень-лютий 2017 року), що відповідає умовам договору, а заборгованість ФОП Поворозник Василь Петрович, яку було передано факторові виникла в лютому 2017 року та не була сплачена.

08.12.2017 від позивача на адресу суду надійшли пояснення з урахуванням відзиву відповідача (т.2 а.с.1-2), в яких він зазначає наступне. ТОВ "ФК "ЄБР" заявило позов про стягнення заборгованості за період з 02.02.2017 по 28.02.2017. У відзиві відповідач стверджує про здійснення платежів у лютому 2017 року, що на його думку, підтверджує відсутність заборгованості. Указані твердження спростовуються тим, що станом на момент передачі права вимоги від ТОВ "ФРАМ КО" до ТОВ "ФК "ЄБР", указані оплати були враховані ТОВ "ФРАМ КО" як заборгованість за попередні періоди (січень-лютий 2017 року), а заборгованість ФОП Поворозник В.П., яку було передано факторові виникла в лютому 2017 року. За таких обставин сума заборгованості передана за актом приймання-передачі документів до Договору факторингу від 16.05.2017 підтверджена належними бухгалтерськими документами підлягає стягненню в повному обсязі. Крім того, ТОВ "ФК "ЄБР" зазначає, що посилання відповідача на те, що ТТН не є належним документом на підтвердження поставки товару, спростовуються самим фактом прийняття товару саме за такими документами ФОП Поворозник В.П., здійснення оплат за отриманий товар. Окремо видаткові накладні, як це передбачено п.4.1. Договору, сторонами не складались та не підписувались, оскільки сторони Договору поставки від 24.11.2014 своїми конклюдентними діями погодили використання в обороті саме ТТН, тому твердження відповідача в цій частині є неспроможними. Долучені до позову ТТН містять необхідні дані щодо назви, кількості товару, ціни, особи яка поставляла товар. Наявність певних вад у первинних бухгалтерських документах (як-то відсутність розшифрування підпису посадової особи, яка прийняла товар) за наявності інших об'єктивних даних, підтверджуючих прийнятті (поставку) товару (печатка ФОП та його підпис), не є свідченням недійсності операцій. Всупереч ст.ст.33, 34 ГПК України відповідачем не доведено належними доказами начебто отримання від нього готівки за товар водіями-експедиторами ТОВ "ФРАМ КО".

12.04.2018 від відповідача на адресу суду надійшла заява б/н від 12.04.2018 (вх.4367/18 від 12.04.2018), в якій він просить розглянути справу №915/976/17 в судовому засіданні 12.04.2018 без участі відповідача та його представника. Просить в задоволенні позову відмовити, так як позивачем та ІІІ особою не доведено наявність заборгованості. Не зважаючи на відсутність розрахункових документів зарахування готівки в касу ТОВ "ФРАМ КО", відповідач надав докази, які підтверджують розрахунок готівкою, хоча і не охайно обліковані, але такі існують в журналі розрахунків готівкою та підтвердженні свідком ОСОБА_3 в заяві свідка.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позові, письмових поясненнях та запереченнях проти позову.

29.09.2017 судом було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.10.2017.

Ухвалою суду від 24.10.2017 розгляд справи відкладено на 14.11.2017.

Ухвалою суду від 14.11.2017 строк розгляду справи було продовжено на 15 днів, в порядку ст.69 ГПК України в редакції, що діяла на той час та відкладено розгляд справи на 12.12.2017.

Ухвалою суду від 12.12.2017 відкладено розгляд справи на 03.01.2018.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, з 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.9) п.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що станом на 15.12.2017 по даній справі суд не перейшов до розгляду справи по суті, розгляд даної справи продовжувався зі стадії підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження.

03.01.2018 та 07.02.2018 судом було відкладено підготовчі засідання.

Ухвалою суду від 22.02.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.03.2018.

12.03.2018 судом було відкладено розгляд справи на 26.03.2018.

26.03.2018 у судовому засіданні судом оголошувалась перерва на 12.04.2018.

У судовому засіданні 12.04.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

24.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" та Фізичною особою-підприємцем Поврозником Василем Петровичем було укладено Договір поставки товару №1577 (надалі - Договір поставки), відповідно до умов якого постачальник (третя особа у справі) зобов'язується передавати у власність покупця (відповідач у справі) лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (надалі - товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п.8.1. Договору поставки, даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31.12.2014. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного договору жодна з сторін не виявила бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік.

Згідно п.1.2. Договору поставки, загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями та складаються невід'ємну частину цього договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній.

У відповідності до п.2.1. Договору поставки поставка товару здійснюється шляхом доставки за адресою, вказаною покупцем, або на умовах самовивозу. Доставка товару здійснюється централізовано-кільцевими перевезеннями, транспорт, яким здійснюється доставка товару відповідає санітарним, а також іншим нормам та вимогам, встановленим діючим законодавством.

Пунктами 2.2.- 2.4. Договору поставки, сторонами узгоджено, що поставка товару здійснюється згідно замовлення покупця. Постачальник зобов'язаний розглянути замовлення в 3-денний строк з моменту його отримання. На протязі цього строку, постачальник повідомляє покупця про повне чи часткове прийняття замовлення, його обсяг виконання, строки, ціни та інше, або відмовляє в прийнятті замовлення. Замовлення може подаватися телефоном, електронними засобами зв'язку. Товари, що поставлені без письмового, факсового, або електронного замовлення та прийняті покупцем, вважаються поставленими та сплачуються на умовах даного договору. Отримання товару здійснюється уповноваженою на це особою покупця. Повноваження особи на отримання товару підтверджуються довіреністю.

Позивач та ІІІ особа зазначають, що на виконання умов Договору поставки, постачальником - ТОВ "ФРАМ КО" за період з 02.02.2017 по 28.02.2017 було поставлено на адресу відповідача - ФОП Поврозника Василя Петровича товар (медичні вироби) всього на загальну суму 163867,27 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними за вказаний період (т.1 а.с.49-136).

Відповідачем вказаний товар було прийнято без жодних зауважень щодо кількості та якості, про що свідчать підписи та штампи уповноважених осіб відповідача у товарно-транспортних накладних.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2. Договору поставки строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковій, або у готівковій формі, відповідно до законодавства.

У відповідності до п.4.3. Договору поставки, суми оплати за товар, які постачальник отримує від покупця, зараховуються постачальником в рахунок оплати по накладним, які не сплачені, та строк оплати яких настав.

Згідно п.5.2. Договору поставки покупець зобов'язаний прийняти, а також оплатити товар у строк, вказаний у накладних.

В подальшому, 16.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" було укладено Договір надання послуги факторингу №Ф160517/18 (надалі - Договір факторингу), відповідно до умов якого фактор (позивач у справі) зобов'язується передати грошові кошти в сумі 163867,27 грн., надалі - "Кошти", у розпорядження клієнта - ТОВ "ФРАМ КО" (третя особа у справі) за плату, а клієнт - ТОВ "ФРАМ КО" зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 до ФОП Поврозника Василя Петровича (далі - "Боржник") в розмірі 163867,27 грн., далі - "сума відступленої грошової вимоги".

У відповідності до п.2.1. Договору факторингу, детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між клієнтом і фактором визначені у Додатку №1 та Додатку №2 до цього Договору.

Пунктом 6.2. Договору факторингу сторонами погоджено, що строк цього договору складає 1 рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п.6.1. цього договору, та закінчується 16.05.2018.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу вбачається, що ТОВ «ФРАМ КО" передано ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" право вимоги до боржника ФОП Поврозника Василя Петровича за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 на суму 163867,27 грн. (т.1 а.с.140).

Додатком №2 (Порядок відступлення вимог) до Договору факторингу, що є невід'ємною частиною Договору факторингу, ТОВ "ФРАМ КО" передало ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" наступні документи, що підтверджують дійсність вимоги перед боржником - ФОП Поврозником Василем Петровичем:

1. Договір поставки №1577 від 24.11.2014.

2. Реєстр податкових накладних станом на 28.02.2017.

3. Реєстр неоплачених видаткових накладних станом на 28.02.2017.

4. Акт звірки взаємних розрахунків з 02.02.2017 по 28.02.2017 включно.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.662 та ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки товару №1577 від 24.11.2014, ТОВ "ФРАМ КО" поставив протягом періоду з 02.02.2017 по 28.02.2017 відповідачу товар (медикаменти та медичні вироби) на загальну суму 165315,11 грн., що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними: №44312/1 від 02.02.2017 (замовлення ДФЗМ0044312/1) на суму 2437,92 грн., №44709/1 від 02.02.2017 (замовлення ДФЗМ0044709/1) на суму 4969,63 грн., №47454/1 від 03.02.2017 (замовлення ДФЗМ0047454/1) на суму 7546,04 грн., №47455/1 від 03.02.2017 (замовлення ДФЗМ0047455/1) на суму 932,40 грн., №47118/1 від 03.02.2017 (замовлення ДФЗМ0047118/1) на суму 3042,48 грн., №48656/1 від 04.02.2017 (замовлення ДФЗМ0048656/1) на суму 1442,83 грн., №49085/1 від 04.02.2017 (замовлення ДФЗМ0049085/1) на суму 8508,91 грн., №49113/1 від 04.02.2017 (замовлення ДФЗМ0049113/1) на суму 1391,11 грн., №48657/1 від 04.02.2017 (замовлення ДФЗМ0048657/1) на суму 735,42 грн., №51708/1 від 07.02.2017 (замовлення ДФЗМ0051708/1) на суму 1101,17 грн., №51707/1 від 07.02.2017 (замовлення ДФЗМ0051707/1) на суму 5177,63 грн., №50362/1 від 07.02.2017 (замовлення ДФЗМ0050362/1) на суму 226,38 грн., №50361/1 від 07.02.2017 (замовлення ДФЗМ0050361/1) на суму 2130,59 грн., №54016/1 від 08.02.2017 (замовлення ДФЗМ0054016/1) на суму 240,48 грн., №53990/1 від 08.02.2017 (замовлення ДФЗМ0053990/1) на суму 4299,78 грн., №53146/1 від 08.02.2017 (замовлення ДФЗМ0053146/1) на суму 1872,75 грн., №53147/1 від 08.02.2017 (замовлення ДФЗМ0053147/1) на суму 683,36 грн., №56541/1 від 09.02.2017 (замовлення ДФЗМ0056541/1) на суму 1909,47 грн., №56542/1 від 09.02.2017 (замовлення ДФЗМ0056542/1) на суму 127,49 грн., №56563/1 від 09.02.2017 (замовлення ДФЗМ0056563/1) на суму 2174,11 грн., №56564/1 від 09.02.2017 (замовлення ДФЗМ0056564/1) на суму 175,86 грн., №56641/1 від 09.02.2017 (замовлення ДФЗМ0056641/1) на суму 5336,68 грн., №58329/1 від 10.02.2017 (замовлення ДФЗМ0058329/1) на суму 1462,85 грн., №57247/1 від 10.02.2017 (замовлення ДФЗМ0057247/1) на суму 2845,42 грн., №58328/1 від 10.02.2017 (замовлення ДФЗМ0058328/1) на суму 4356,46 грн., №59607/1 від 11.02.2017 (замовлення ДФЗМ0059607/1) на суму 277,30 грн., №59606/1 від 11.02.2017 (замовлення ДФЗМ0059606/1) на суму 1451,53 грн., №60596/1 від 11.02.2017 (замовлення ДФЗМ0060596/1) на суму 2861,77 грн., №60597/1 від 11.02.2017 (замовлення ДФЗМ0060597/1) на суму 279,11 грн., №61925/1 від 14.02.2017 (замовлення ДФЗМ0061925/1) на суму 7916,62 грн., №62575/1 від 14.02.2017 (замовлення ДФЗМ0062575/1) на суму 1077,41 грн., №62234/1 від 14.02.2017 (замовлення ДФЗМ0062234/1) на суму 7060,35 грн., №62621/1 від 14.02.2017 (замовлення ДФЗМ0062621/1) на суму 501,56 грн., №62235/1 від 14.02.2017 (замовлення ДФЗМ0062235/1) на суму 5555,84 грн., №66177/1 від 15.02.2017 (замовлення ДФЗМ0066177/1) на суму 230,45 грн.; №66014/1 від 15.02.2017 (замовлення ДФЗМ0066014/1) на суму 363,20 грн., №66013/1 від 15.02.2017 (замовлення ДФЗМ0066013/1) на суму 1844,35 грн., №66176/1 від 15.02.2017 (замовлення ДФЗМ0066176/1) на суму 5739,99 грн., №67767/1 від 16.02.2017 (замовлення ДФЗМ0067767/1) на суму 2471,53 грн., №67321/1 від 16.02.2017 (замовлення ДФЗМ0067321/1) на суму 3035,35 грн., №67557/1 від 16.02.2017 (замовлення ДФЗМ0067557/1) на суму 172,42 грн., №67556/1 від 16.02.2017 (замовлення ДФЗМ0067556/1) на суму 518,71 грн., №67322/1 від 16.02.2017 (замовлення ДФЗМ0067322/1) на суму 379,58 грн., №67768/1 від 16.02.2017 (замовлення ДФЗМ0067768/1) на суму 596,35 грн., №69221/1 від 17.02.2017 (замовлення ДФЗМ0069221/1) на суму 1201,32 грн., №69222/1 від 17.02.2017 (замовлення ДФЗМ0069222/1) на суму 580,97 грн., №69680/1 від 17.02.2017 (замовлення ДФЗМ0069680/1) на суму 470,41 грн., №69679/1 від 17.02.2017 (замовлення ДФЗМ0069679/1) на суму 5195,34 грн., №70029/1 від 17.02.2017 (замовлення ДФЗМ0070029/1) на суму 579,50 грн., №71133/1 від 18.02.2017 (замовлення ДФЗМ0071133/1) на суму 1537,59 грн., №71549/1 від 18.02.2017 (замовлення ДФЗМ0071549/1) на суму 1613,26 грн., №71134/1 від 18.02.2017 (замовлення ДФЗМ0071134/1) на суму 332,71 грн., №73513/1 від 21.02.2017 (замовлення ДФЗМ0073513/1) на суму 4000,71 грн., №75468/1 від 21.02.2017 (замовлення ДФЗМ0075468/1) на суму 1038,48 грн.; №75467/1 від 21.02.2017 (замовлення ДФЗМ0075467/1) на суму 3318,93 грн., №73514/1 від 21.02.2017 (замовлення ДФЗМ0073514/1) на суму 201,85 грн., №76218/1 від 22.02.2017 (замовлення ДФЗМ0076218/1) на суму 1376,35 грн., №76392/1 від 22.02.2017 (замовлення ДФЗМ0076392/1) на суму 759,48 грн., №76391/1 від 22.02.2017 (замовлення ДФЗМ0076391/1) на суму 3120,87 грн., №76219/1 від 22.02.2017 (замовлення ДФЗМ0076219/1) на суму 346,51 грн., №79030/1 від 23.02.2017 (замовлення ДФЗМ0079030/1) на суму 6788,86 грн., №79051/1 від 23.02.2017 (замовлення ДФЗМ0079051/1) на суму 157,44 грн., №78243/1 від 23.02.2017 (замовлення ДФЗМ0078243/1) на суму 122,69 грн., №78823/1 від 23.02.2017 (замовлення ДФЗМ0078823/1) на суму 4650,10 грн., №78242/1 від 23.02.2017 (замовлення ДФЗМ0078242/1) на суму 1856,12 грн., №79460/1 від 23.02.2017 (замовлення ДФЗМ0079460/1) на суму 348,29 грн., №81592/1 від 24.02.2017 (замовлення ДФЗМ0081592/1) на суму 5520,90 грн., №81616/1 від 24.02.2017 (замовлення ДФЗМ0081616/1) на суму 823,58 грн., №81157/1 від 24.02.2017 (замовлення ДФЗМ0081157/1) на суму 1286,27 грн., №81158/1 від 24.02.2017 (замовлення ДФЗМ0081158/1) на суму 375,50 грн., №86831/1 від 28.02.2017 (замовлення ДФЗМ0086831/1) на суму 3841,12 грн., №86833/1 від 28.02.2017 (замовлення ДФЗМ0086833/1) на суму 1049,68 грн., №86832/1 від 28.02.2017 (замовлення ДФЗМ0086832/1) на суму 1246,78 грн.; №86775/1 від 28.02.2017 (замовлення ДФЗМ0086775/1) на суму 4112,86 грн.

У зазначених вище товарно-транспортних накладних також визначено строк їх оплати: 7 днів з моменту одержання товару.

Поставлений товар було прийнято відповідачем без зауважень і заперечень щодо кількості та якості, про що свідчать підписи та відтиски печатки ФОП Поврозника Василя Петровича на вищезазначених ТТН.

Вказані товарно-транспортні накладні містять в собі елементи як видаткових накладних, так і специфікацій до договору, оскільки дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, містять відомості про дату складання документу, назву підприємства від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції (кількість переданого товару, його асортимент, ціну та загальну суму поставки).

Отже твердження відповідача з приводу того, що у справі не міститься належних і допустимих доказів поставки товару, у відповідності до умов договору, судом відхиляються.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що за спірний період з 02.02.2017 по 28.02.2017 по Договору поставки з боку ТОВ "ФРАМ КО" на адресу ФОП Поврозника Василя Петровича було поставлено товар на загальну суму 165315,11 грн.

За даними позивача, відповідачем було частково погашено заборгованість за поставлений по товарно-транспортній накладній №44312/1 від 02.02.2017 (замовлення ДФЗМ0044312/1) товар у сумі 1447,84 грн. У зв'язку з чим залишок заборгованості склав 163867,27 грн. (165315,11 грн. - 1447,84 грн.).

Як свідчать матеріали справи, здійснені відповідачем оплати товару у період з 14.02.2017 по 13.03.2017 були враховані ТОВ "ФРАМ КО" на момент передачі ТОВ "ФК "ЄБР" права вимоги до ФОП Поврозника Василя Петровича, що відображено в довідці АТ "ОТП Банк" за вих.№70-1-1/3039 від 06.11.2017 (т.1 а.с.236); розшифровках до платіжних доручень (т.1 а.с.47-48); акті звірки взаєморозрахунків за період з 24.11.2014 по 16.05.2017 (т.1 а.с.223 зворотній бік - а.с.235). При цьому, з письмових пояснень ІІІ особи та пояснень позивача слідує, що вищевказані оплати були враховані ТОВ "ФРАМ КО" як заборгованість за попередні періоди (січень-лютий 2017 року) у відповідності до п.4.3 Договору поставки.

Отже, наявні в матеріалах справи докази дійсно свідчать, що залишок невиконаних грошових зобов'язань ФОП Поврозник В.П. перед ТОВ "ФРАМ КО" за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 становить 163867,27 грн.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи ФОП Поворозник В.П. з приводу відсутності заборгованості перед ТОВ "ФРАМ КО" у зв'язку з оплатою суми боргу у період з 14.02.2017 по 13.03.2017, оскільки в платіжних дорученнях в графі "призначення платежу" вказано - "за медикаменти", а будь яка інформація з приводу того, що оплата здійснена саме по договору №1577 від 24.11.2014 за товар отриманий по накладним в період з 02.02.2017 по 28.02.2017 відсутня.

Надана ж відповідачем копія журналу розрахунків (готівкою) з ТОВ "ФРАМ КО" (т.1 а.с.-181) та заява свідка ОСОБА_3 (т.2 а.с.196) не можуть бути прийняті судом у якості належних і допустимих доказів у зв'язку з наступним.

Дати готівкових платежів вказані в журналі не стосується спірного періоду (з 02.02.2017 по 28.02.2017), тобто, навіть у разі прийняття до уваги вказаних готівкових платежів, вони також могли бути правомірно віднесені ІІІ особою в оплату попередніх періодів

З вказаного журналу не можливо встановити якою особою приймались готівкові кошти та на яких підставах (довіреність, договір доручення тощо). Будь-які первинні бухгалтерські документи, які були б підписані уповноваженими особами постачальника та свідчили про факт прийняття готівки, також відсутні.

Згідно п.4.2 Договору поставки, розрахунки за товар можуть здійснюватися покупцем у безготівковій або готівковій формі, відповідно до законодавства.

Відповідно до абз.3 п.1.2. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 №637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення №637), яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, під готівкою (готівкові кошти) розуміються грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами.

Пунктом 1.2. Положення №637 передбачено, що готівкові розрахунки - це платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна.

При цьому, первинним документом, що застосовується для оформлення надходжень готівки в касу є прибутковий касовий ордер. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України.

Доказів видачі з боку представника ТОВ "ФРАМ КО" відповідного прибуткового касового ордеру в підтвердження факту оплати товару готівкою, відповідачем суду не надано.

Стосовно заперечень відповідача щодо обов'язку позивача надати фіскальний чек при розрахунку за отриманий товар в готівковій формі, із застосування реєстратору розрахункових операцій, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст.2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за №265/95-ВР від 06.07.1995, визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п.15) ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, зокрема, надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів". Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

Враховуючи викладене, слід зазначити, що видача фіскального чеку при готівкових розрахунках дійсно є обов'язком продавця, який в той же час не виключає права покупця вимагати такий чек з метою підтвердження, у разі необхідності, факту оплати товару готівкою.

Як зазначалося судом вище, право вимоги до ФОП Поврозника Василя Петровича за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 в розмірі 163867,27 грн. було передане від ТОВ "ФРАМ КО" до ТОВ "ФК "ЄБР" на підставі Договору надання послуги факторингу №Ф160517/18 від 16.05.2017 (з урахуванням Додаткової угоди №1 від 31.07.2017). У відповідності до умов договору, сторонами складено, підписано та скріплено печатками: Додаток №1 "Перелік вимог", Додаток №2 "Порядок відступлення вимог" (т.1 а.с.137-139, 140, 141, 143).

Про факт переходу права вимоги по вищевказаному договору №Ф160517/18 від 16.05.2017, свідчить підписаний та скріплений печатками позивача та ІІІ особи акт від 16.05.2017 (т.1 а.с.142).

З проведеного аналізу зазначених додатків до Договору факторингу №Ф160517/18 від 16.05.2017, суд встановив, що в реєстрі неоплачених накладних за період з 02.02.2017 по 28.02.2017 враховано часткове погашення відповідачем заборгованості в розмірі 1447,84 грн., а також, що в графі "Номер накладної" фактично вказано номери замовлень за відповідними накладними.

Відповідно до ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У відповідності до ст.ст.4, 5, 7 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фактор на момент укладення договору факторингу повинен мати статус фінансової установи та отримати дозвіл на надання фінансової послуги факторингу.

Після укладення даного Договору факторингу, у позивача виникло право вимоги до відповідача - ФОП Поврозника Василя Петровича на суму 163867,27 грн. за Договором поставки товару, оскільки фактором за цим договором є ТОВ "ФК "ЄБР", що є фінансовою компанією, видом діяльності якої є надання фінансових послуг.

Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

За змістом ст.ст.512, 513 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, враховуючи викладене вище, Договір надання послуги факторингу №Ф160517/18 від 16.05.2017 укладено між ТОВ "ФРАМ КО" і ТОВ "ФК "ЄБР" з дотриманням всіх відповідних норм права, які регулюють такі правовідносини. Зокрема, даний правочин був укладений у письмовій формі, як і правочин, на підставі якого виникло грошове зобов'язання, право вимоги за яким передано фактору (новому кредитору).

04.07.2017 позивачем - ТОВ "ФК "ЄБР" на адресу відповідача - ФОП Поврозника Василя Петровича було надіслано письмове повідомлення від 04.07.2017 про відступлення права грошової вимоги за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 із вимогою про сплату боргу в розмірі 163867,27 грн., яке було отримано відповідачем 08.07.2017 (т.1 а.с.144, 145, 146).

Відповідно до Акту до Договору надання послуги факторингу №Ф160517/18 від 16.05.2017, відповідно до якого в подальшому ТОВ "ФРАМ КО" передало ТОВ "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" оригінали товарно-транспортних накладних згідно з реєстром станом на 28.02.2017, які підтверджують факт поставки товару відповідачу - ФОП Поврознику Василю Петровичу на суму 163867,27 грн. (т.1 а.с.142).

Однак, ані на користь постачальника, ані на користь позивача, відповідачем вищевказана заборгованість погашена не була.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до приписів ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки, наявність заборгованості за Договором поставки товару №1577 від 24.11.2014 в розмірі 163867,27 грн. відповідач не спростував, належні докази, які б підтверджували факт повної оплати відповідачем, як покупцем поставленого ТОВ "ФРАМ КО" товару по Договору поставки товару №1577 від 24.11.2014 або неможливості виконання цього зобов'язання з поважних причин, в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку щодо неналежного виконання відповідачем умов договору, а отже, - існування у останнього заборгованості перед позивачем у розмірі 163867,27 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, заявлені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Поврозника Василя Петровича, 55200, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанcова компанія "Європейське бюро реструктуризації", 04119, м.Київ, вул.Зоологічна, буд.4А, офіс 139 (р/р №1854, МФО 300711 в ПАТ КБ "ПриватБанк", ) 163867,27 грн. заборгованості та 2458,01 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.238 ГПК України

та підписано суддею 23 квітня 2018 року.

Суддя М.В.Мавродієва