РІШЕННЯ

16 квітня 2018 року Справа №913/85/18

Провадження №16/913/85/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до Приватного підприємства Віанна, м.Луганськ

про стягнення 36784 грн 03 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю від 14.04.2017 №14-66;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у сумі 30653,36 грн за період з 14.12.2012 по 03.02.2013 та 3% річних у сумі 6130,67 грн за період з 14.12.2012 по 03.02.2013 згідно договору купівлі - продажу природного газу від 29.09.2012 №12/640-БО-20, у зв'язку з несвоєчасною оплатою поставленого у 2012 році газу.

Позовні вимоги розраховані по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо.

До позову надані такі акти приймання-передачі природного газу: акт від 31.10.2012 на суму 299260 грн 14 коп., від 30.11.2012 на суму 1553532 грн 84 коп. та від 31.12.2012 на суму 2519038 грн 97 коп.

Позивач, посилаючись на норми статей 11, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 173, 174, 175, 193, 216, 230, 231, 232 Господарського кодексу України (далі ГК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору щодо своєчасної оплати поставленого природного газу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.02.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду на 22.03.2018.

У судове засідання 22.03.2018 прибув повноважний представник позивача.

Від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 16.03.2018 №б/н про відкладення розгляду справи для реалізації свого права на захист, ознайомлення з матеріалами справи та подання до суду відзиву та необхідних документів. Відповідач вказав про відсутність можливості прибути у дане судове засідання, у зв'язку з чим просив суд відкласти справу і надсилати процесуальні документи на його електронну адресу - .

Представник позивача повідомив суд про те, що копія позову не була направлена відповідачу. Суд у судовому засіданні ознайомив представника позивача з електронною адресою відповідача та зобов'язав позивача надіслати на вказану електронну адресу копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд визнав поважними причини неявки відповідача у судове засідання та відклав розгляд справи на 16.04.2018.

У судове засідання 16.04.2018 прибув повноважний представник позивача.

Відповідач явку повноважного представника у засідання суду не забезпечив. Відправка ухвал суду за адресою місцезнаходження юридичної особи відповідача про розгляд справи засобами поштового звязку неможлива, оскільки підприємства Укрпошти не здійснюють свою діяльність на тимчасово окупованій території м.Луганськ (лист Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100).

Враховуючи підпункт 3 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 №01-06/1290/14 (зі змінами) Про Закон України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції, повідомлення про розгляд справи передати телефонограмою від 27.02.2018 №3 не вдалось (а.с.31). Інформація про дату та час судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/), а також процесуальні документи надсилалися в електронному вигляді на електронну адресу, вказану відповідачем - .

Від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 13.04.2018 про відкладення розгляду справи, у звязку з ненадходженням на його електронну пошту копії позовної заяви з доданими до неї документами.

У судовому засіданні 16.04.18 представник позивача надав докази направлення копії позовної заяви з додатками 13.04.2018 на електронну адресу відповідача, але відповідач не відреагував на отриману позовну заяву не надіслав відзиву або іншого документу а ні адресу суду, а ні на адресу позивача, у звязку з чим суд залишає повторне клопотання відповідача про відкладення вирішення спору без задоволення.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Між Національною акціонерною компанією Нафтогаз України (позивач-продавець) та відповідачем у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012 №12/640-БО-20 на підставі якого продавець зобов'язується передати у власність покупця у 2012 році природний газ за ціною, у кількості та за якістю, вказаних в договорі, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти та оплатити газ в порядку та на умовах, встановлених даним договором, - остаточний розрахунок здійснити до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1. договору).

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає вимогам правового інституту поставки (ст.ст.265-267 ГК України) з відстрочкою платежу.

Сторони виконали договір у 2012 році наступним чином.

Позивач поставив газ:

-за актом приймання-передачі від 31 жовтня 2012 року на суму 299260,14 грн,

-за актом приймання-передачі від 30 листопада 2012 року на суму 1553532,84 грн,

-за актом приймання-передачі від 31 грудня 2012 року на суму 2519038,97 грн.

Відповідач оплатив поставку газу:

-13 листопада 2012 року на суму 299260,14 грн,

-28 грудня 2012 року на суму 1553532,84 грн,

-04 лютого 2013 року на суму 2519038,97 грн.

Позивач, як кредитор, права якого порушені несвоєчасним виконанням відповідачем строків оплати газу, звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору, і просить стягнути з відповідача пеню у сумі 30653,36 грн за період з 14.12.2012 по 03.02.2013 та 3% річних у сумі 6130,67 грн за період з 14.12.2012 по 03.02.2013.

Відповідачу була надана судом можливість для здійснення свого права на захист, але відповідач правом на захист своїх інтересів не скористався.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Зобовязання між суб'єктами господарювання виникають з підстав закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК України).

В даному спорі правовідносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012 №12/640-БО-20, який був чинним і обовязковим для сторін під час його виконання.

Згідно з правилами ст.ст. 530,627,629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для сторін, що його уклали, і виникнення прав та обовязків у сторін відбувається на підставі умов укладеного договору.

Договором купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012 №12/640-БО-20, укладеним між позивачем та відповідачем у справі, встановлено, що покупець (відповідач) зобовязаний оплатити вартість поставленого газу до 14 числа місяця (включно), наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Договором, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобовязань по сплаті вартості поставленої продукції.

Позивач поставив відповідачу газ на суму 4371831,95 грн і позивач, як кредитор, належним чином в порядку ст.ст.73-79 ГПК України - довів суду факт поставки на вказану суму грошей і у вказаний період. Таким чином, постачальник газу виконав свої обовязки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статті 265-267 Господарського кодексу України зобовязують відповідача виконати обовязок по оплаті поставленого газу у відповідності до вимог закону та умов договору.

При розгляді справи суд встановив, що відповідач виконав свої обовязки перед позивачем по оплаті за поставлений газ за договором повністю, а саме: борг в сумі 4371831,95 грн сплачено 04.02.2013 у повному обсязі.

Але, сплата вартості поставленого газу відбувалась не у відповідності до умов договору. Відповідач порушував умови п.6.1. договору під час здійснення періодичних платежів, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач, як боржник, який прострочив виконання грошового обовязку по оплаті продукції, зобовязаний сплатити позивачеві неустойку у вигляді пені у розмірі, передбаченому вказаним договором, і у відповідності до приписів вказаної норми права.

Позов в частині заявленої до стягнення пені в сумі 30653,36 грн з 14.12.2012 по 03.02.2013 слід задовольнити частково.

За актом приймання-передачі від 30 листопада 2012 року на суму 1553532,84 грн до стягнення підлягає пеня у сумі 8913,71 грн за період з 14.12.2012 по 27.12.2012.

В розрахунку за актом приймання-передачі від 04 лютого 2013 року на суму 2519038,97 грн. позивач помилково вказав кінцевий строк оплати вихідний день - неділю - 13.01.2013, тоді як відповідно до приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України кінцевим строком оплати є перший робочий за ним день 14.01.2013. З урахуванням викладеного, суд здійснив власний розрахунок, за яким до стягнення підлягає пеня у сумі 20704,43 грн за період з 15.01.2013 по 03.02.2013.

Таким чином, пеня несвоєчасну оплату вартості поставленого газу підлягає до задоволення у сумі 29618,14 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних слід задовольнити на підставі правил ст.625 ЦК України, оскільки дані вимоги цілком відповідають приписам вказаної норми права - за несвоєчасне виконання грошового обовязку відповідач зобовязаний сплатити борг з урахуванням 3% річних за весь час прострочки. Дані вимога не є видом відповідальності для відповідача, 3% відображують економічні процеси в державі, в результаті яких відбувається знецінення національної валюти.

Позов в частині 3% річних актом приймання-передачі від 30 листопада 2012 року на суму 1553532,84 грн слід задовольнити на суму 1782,74 грн за період з 14.12.2012 по 27.12.2012.

Як вже зазначено судом, за актом приймання-передачі від 04 лютого 2013 року на суму 2519038,97 грн кінцевий строк оплати - 14.01.2013, тому до стягнення підлягає 4140,89 грн за період з 15.01.2013 по 03.02.2013.

Таким чином, до стягнення підлягають 3% річних частково у сумі 5923,63 грн.

А всього до стягнення підлягає 35541,77 грн.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст. ст.232, 265-267 ГК України, ст.ст.526,625,629 ЦК України, керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства Віанна, 91055, м. Луганськ, вул.Польського, 6/2, ід. код 32139161 на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, 01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ід. код 20077720 пеню в сумі 29618,14 грн за період з 14.12.2012 по 03.02.2013 та 3% річних у сумі 5923,63 грн за період з 14.12.2012 по 03.02.2013, витрати на судовий збір у сумі 1702,50 грн, видати наказ.

3.В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 23.04.2018.

Суддя Р. Шеліхіна