ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 квітня 2018 року Справа № 915/341/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., розглянувши матеріали

за позовом: Приватної виробничо-торгівельної фірми «Агроділо» (54055, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 58, кв.43; ідент.код 30389518; адреса для листування: 54001, м.Миколаїв, а/с194),

до відповідача: Державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області Зими Юрія Валерійовича (57300, АДРЕСА_1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Снігурівська районна рада Миколаївської області (57300, АДРЕСА_1; ідент.код 25379101),

про: визнання дій державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації Зими Юрія Валерійовича, щодо державної реєстрації прав власності на будівлю №2 по вул.Капітана Агеєнка у с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області за Снігурівською районною радою Миколаївської області, незаконними та скасування державної реєстрації прав на зазначене нерухоме майно від 15.03.2018, номер запису про право власності 253,64164, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40247383 від 22.03.2018, -

в с т а н о в и в:

19.04.2018 Приватна виробничо-торгівельна фірма «Агроділо» звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №02-01/82 від 19.04.2018 до Державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області Зими Юрія Валерійовича, в якій просить суд визнати дії державного реєстратора Снігурівської районної державної адміністрації Зими Юрія Валерійовича, щодо державної реєстрації прав власності на будівлю №2 по вул.Капітана Агеєнка у с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області за Снігурівською районною радою Миколаївської області, незаконними та скасувати державну реєстрацію прав на зазначене нерухоме майно від 15.03.2018, номер запису про право власності 253,64164, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40247383 від 22.03.2018.

Розглянувши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в господарських судах України, з огляду на наступне.

Згідно п.13 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Фактично державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно здійснює його власник, а державний реєстратор лише вчиняє з цього приводу запис. Тобто, спір фактично існує між власником, який здійснив реєстрацію права за собою, та особою, яка вважає, що право належить саме їй.

У даному позові позивачем не заявлено жодної вимоги щодо оскарження права власності на будівлю №2 по вул.Капітана Агеєнка у с.Баратівка Снігурівського району Миколаївської області. При цьому, такі позовні вимоги вже заявлені позивачем та розглядаються Господарським судом Миколаївської області у справі №915/1319/17.

Таким чином, вимоги про визнання дій державного реєстратора незаконними та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав на спірне нерухоме майно не заявлені разом з вимогами про визнання права, а заявлені окремо, що суперечить приписам п.13 ч.1 ст.20 ГПК України.

До компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: про оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання; між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління.

Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень, які не мають ознак справ адміністративної юрисдикції, повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Отже, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Тобто, господарським судам підвідомчі ті спори, які виникають з відносин приватноправового характеру, тобто з відносин врегульованих нормами цивільного або господарського права.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

В силу приписів ч.1 ст.11, ч.1 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи те, що відповідач є суб'єктом владних повноважень, заявлені позовні вимоги щодо визнання дій державного реєстратора незаконними та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав на нерухоме майно не заявлені позивачем разом з вимогами про визнання за ним пава на спірне майно, то даний спір носить публічно-правовий характер і дана позовна заява підлягає розгляду за правила адміністративного судочинства.

У відповідності до п.1. ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського

Керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Позовну заяву №02-01/82 від 19.04.2018 з доданими матеріалами повернути Приватній виробничо-торгівельній фірмі «Агроділо».

Додатки:

- позовна заява №02-01/82 від 19.04.2018 з додатками (в т.ч. оригінал квитанції №0.0..1 від 19.04.2018 на суму 1762,00 грн.) на 19 аркушах.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва