ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018м. ДніпроСправа № 904/704/18
Р.Г.

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 10934грн.00коп.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 03.05.2017р.

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Сантехкомплект" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури" з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 10934грн.00коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповну оплату відповідачем товару, поставленого на підставі рахунку-фактури №56945 від 15.06.2016р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2018р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 17.04.2018р.

Представник відповідача в судові засідання 14.03.2018р. та 17.04.2018р. не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 10 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018р., 14.03.2018р. та 17.04.2018р. були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.02.2018р., який наявний в матеріалах справи (а.с. 63-65).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, була повернута до суду з відміткою підприємства звязку "за закінченням терміну зберігання" та "при доставці не було вдома".

Пунктом 99 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Неврученні з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 17.04.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 17.04.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, господарський суд, встановив.

Приватним акціонерним товариством "Сантехкомплект" (далі-позивач) виставлений Товариству з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури" (далі-відповідач) рахунок-фактуру №56945 від 15 червня 2016р. на загальну суму 59934грн.00коп. на оплату товару, а саме засувку 30ч6бр Ду 100 Черняховськ кількістю 25шт., засувка 30ч6бр Ду 150 СЛМЗ (Ру=16, Т=+2250С; вода, пар) у кількості 13шт. (а.с.9).

15.06.2016 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 49000грн.00коп., що підтверджується довідкою банку №79-12-33/098 (а.с.76).

Згідно видатковою накладною №Днеп-007149 від 15 червня 2016р. Приватне акціонерне товариство "Сантехкомплект" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури" наступний товар: засувку 30ч6бр Ду 100 Черняховськ кількістю 25шт., засувка 30ч6бр Ду 150 СЛМЗ (Ру=16, Т=+2250С; вода, пар) у кількості 13шт, загальною вартістю 59934грн.00коп. (а.с. 15)

Зазначена видаткова накладна підписана повноважними представниками та скріплена печатками підприємств. Як вбачається з даною видаткової накладної сторони визначили, що товар здійснюється на умовах договору поставки на підставі рахунку №56945 від 15.06.2016р. Також видаткова накладна має посилання на довіреність №15/06 від 15.06.2016р.

Поставлений товар за видатковою накладною №Днеп-007149 від 15 червня 2016р. отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури" 15.06.2016р., що підтверджується довіреністю №15/06 від 15.06.2016р. (а.с.16).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З огляду на те, що сторони зазначили у видатковій накладній договір договір поставки, господарський суд прийшов до висновку, що поставка товару здійснена на умовах договору поставки.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до відомостей видаткової накладної відповідач отримав товар без зауважень 15.06.2016 року загальною вартістю 59934грн.00коп. (а.с.15).

Враховуючи норми статті 692 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний оплатити товар після його прийняття. Факт отримання відповідачем товару підтверджений видатковою накладною №Днеп-007149 від 15 червня 2016р. отриманий та довіреністю №15/06 від 15.06.2016р.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобовязання з поставки товару, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 10934грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, стягнути з відповідача розмір основного боргу в сумі 10934грн.00коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 10934грн.00коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський торговий дім "Завод трубозапорної арматури" (; Місцезнаходження: 53200, м.Нікополь, вул. Крупської, буд. 1) на користь Приватного акціонерного товариства "Сантехкомплект" (; Місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул.Куренівська, 16-а) суму основного боргу у розмірі 10934грн.00коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 17.04.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 19.04.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова