ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2018 р.Справа № 924/135/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши у залі судового засідання № 337 справу

за позовом приватного підприємства „Строй-Сервіс-999, с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області

до комбінату комунальних підприємств, м. Старокостянтинів Хмельницької області

про стягнення 16340,32 грн. основного боргу, 686,74 грн. пені, 245,10 грн. інфляційних втрат, 67,15 грн. 3% річних,

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 6 від 05.04.18 р.;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 15 від 16.01.18 р.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 27.02.2018 року відкрито провадження у справі № 924/135/18 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.04.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу № 924/135/18 до судового розгляду по суті у цей самий день, як це передбачено п. 6 ст. 183 ГПК України, зважаючи на наявні в матеріалах справи письмові згоди всіх учасників справи.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Приватне підприємство „Строй-Сервіс-999 звернулося з позовом до господарського суду про стягнення з комбінату комунальних підприємств 16340,32 грн. основного боргу, 686,74 грн. пені, 245,10 грн. інфляційних втрат, 67,15 грн. 3% річних відповідно до договору підряду № 10 від 10.12.2017р.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.12.2017р. між приватним підприємством „Строй-Сервіс-999 (підрядник) та комбінатом комунальних підприємств (замовник) укладено договір підряду № 10, за умовами якого замовник доручає, а підрядник виконує власними та залученими силами і засобами поточний ремонт площадки на полігоні твердих побутових відходів в м. Старокостянтинові Хмельницької області, що передбачено проектною документацією, здає обєкт замовнику в приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації обєкта. ОСОБА_3 п. 2.1. договору договірна ціна робіт, що доручені підряднику по цьому договору орієнтовно складає 44240,32 грн.

Позивач зазначає, що комбінат комунальних підприємств свої зобов'язання за вищевказаним договором виконав частково в розмірі 27900,00 грн. Таким чином, його заборгованість перед приватним підприємством „Строй-Сервіс-999 згідно договору підряду № 10 від 10.12.2017р. становить 16340,32 грн. Крім того, позивачем на суму основної заборгованості нараховано 686,74 грн. пені, 245,10 грн. інфляційних втрат, 67,15 грн. 3% річних.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 05.04.2018р., представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та аргументує свої заперечення тим, що між сторонами існують інші договірні зобов'язання згідно договору № 697 від 01.04.2016р. про надання послуг з вивезення і утилізації побутових відходів. За даним договором позивач заборгував Старокостянтинівському ККП 12544,19 грн., тому останнім зроблено взаєморозрахунок сум заборгованості. Таким чином, як вказує відповідач, сума заборгованості перед позивачем складає 3796,13 грн. До відзиву відповідачем додано акт звірки взаєморозрахунків від 01.01.2018р., договір № 697 від 01.04.2016р.

Представник позивача в судове засідання з'явився та на задоволені позову наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з'явився, позицію у відзиві підтримав у повному об'ємі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.02.2018р. комбінат комунальних підприємств зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код 03356039.

10.12.2017р. між приватним підприємством „Строй-Сервіс-999 (підрядник) та комбінатом комунальних підприємств (замовник) укладено договір підряду № 10, за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник виконує власними та залученими силами і засобами поточний ремонт площадки на полігоні твердих побутових відходів в м. Старокостянтинові Хмельницької області, що передбачено проектною документацією, здає обєкт замовнику в приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації обєкта.

ОСОБА_3 п. 2.1. договору договірна ціна робіт, що доручені підряднику по цьому договору орієнтовно складає 44240,32 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору роботи вважаються виконаними після підписання акту виконаних робіт, або підтвердженні, як перехідні.

Як передбачено розділом 4 договору (розрахунки і платежі), кінцеві розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються на протязі 20 днів після підписання акту виконаних робіт. За роботи, виконанні з недоробками і дефектами, виявленими при прийманні обєкту в експлуатацію, виплата проводиться після їх усунення. Замовник здійснює щомісячно проміжні платежі за виконані роботи на підставі акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2В) і довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма № 3), складених у відповідності з положеннями чинних ДБН, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт виконаних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше першого числа місяця, що слідує за звітним. Уповноважений представник замовника на протязі трьох днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт (п.п. 4.1., 4.2., 4.3. договору).

Пунктом 11.1. договору передбачено, що здавання приймання робіт після закінчення будівництва обєкта здійснюється у відповідності до чинного порядку, оформляється актом, підписання якого визначає момент передачі обєкту у власність замовника.

Відповідно до п. 12.2. договору при простроченні платежу за виконанні роботи і остаточного розрахунку за збудований обєкт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Цей договір вступає в дію в день його підписання сторонами і діє до повного його виконання сторонами (п. 16.1. договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

10.12.2017р. приватним підприємством „Строй-Сервіс-999 та комбінатом комунальних підприємств підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року на загальну суму 44240,32 грн., з яких 34535,74 грн. прямі витрати (в тому числі 25702,31 грн. вартість матеріалів, виробів та конструкцій, 1008,88 грн. заробітна плата, 7200,93 грн. вартість експлуатації машин), 623,62 грн. загально виробничі витрати, 2048,25 грн. кошти на перебазування будівельних організацій або їх структурних виробничих підрозділів, 194,61 грн. прибуток, 88,33 грн. адміністративні витрати, 7373,39 податок на додану вартість.

Акт підписано замовником, підрядником та скріплено їхніми печатками.

Замовником та підрядником 10.12.2017р. підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 року, відповідно до якої вартість виконаних будівельних робіт підрядника по обєкту будівництва становить 44,24032 тис. грн.

Як вбачається із платіжного доручення № 3 від 03.01.2018р. комбінатом комунальних підприємств здійснено оплату за ремонт площадки на суму 27900,00 грн.

Таким чином, оскільки відповідачем не в повному обсязі виконано свої зобов'язання по оплаті виконаних робіт за договором № 10 від 10.12.2017р., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

ОСОБА_3 приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

ОСОБА_3 частини другої статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів підряду. Зокрема, між сторонами 10.12.2017 року укладено договір підряду № 10, згідно з п. 1.1. якого замовник доручає, а підрядник виконує власними та залученими силами і засобами поточний ремонт площадки на полігоні твердих побутових відходів в м. Старокостянтинові Хмельницької області, що передбачено проектною документацією, здає обєкт замовнику в приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації обєкта.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

ОСОБА_3 зі ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

ОСОБА_3 з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 статті 882 даного Кодексу встановлює, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Нормами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач виконав зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, що підтверджується підписаними сторонами: довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат типової форми № КБ-3 за грудень 2017 року та актом приймання виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-2в за грудень 2017 року. Крім того, про існування договірних відносин не заперечується комбінатом комунальних підприємств, про що ним зазначено у відзиві від 05.04.2018р.

Проте, відповідач свої зобов'язання відповідно до умов договору виконав не в повному обсязі, сплативши заборгованість перед позивачем на суму 27900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 03.01.2018р. Таким чином, заборгованість, що утворилась перед приватним підприємством „Строй-Сервіс-999 становить 16340,32 грн. Доказів про оплату зазначених коштів суду не подано.

При цьому на час звернення з позовом до суду у позивача виникло право вимагати погашення боргу з огляду на п. 4.1 укладеного договору, де сторони погодили, що кінцеві розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються на протязі 20 днів після підписання акту виконаних робіт (до 31.12.2017р.).

Враховуючи, що доказів здійснення розрахунків за виконані та прийняті роботи у сумі 16340,32 грн. відповідач ані підряднику, ані суду не надав, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 16340,32 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача 686,74 грн. пені, 245,10 грн. інфляційних втрат та 67,15 грн. 3% річних.

За положеннями ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

ОСОБА_3 з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони у п. 12.2. договору передбачили, що при простроченні платежу за виконанні роботи і остаточного розрахунку за збудований обєкт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відтак, суд, здійснивши перерахунок пені у системі „Законодавство, з врахуванням періоду визначеного позивачем, вважає підставним стягнення 686,74 грн. пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат в системі „Законодавство, з врахуванням періоду визначеного позивачем вважає, що правомірними до стягнення будуть 245,10 грн. інфляційних втрат та 67,15 грн. 3% річних.

Стосовно доводів відповідача, викладених у відзиві, судом відзначається, що ні відзив, ні матеріали справи не містять доказів зарахування комбінатом комунальних підприємств суми заборгованості за договором № 697 від 01.04.2016р. про надання послуг з вивезення та утилізації побутових відходів. При цьому дана сума не визнається самим позивачем, про що зазначено в судовому засіданні.

Зокрема, ст. 601 Цивільного кодексу України передбачено припинення зобов'язання шляхом зарахування вимог. Так, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Проте, матеріали справи не містять доказів зарахування однорідних вимог, як от заяви сторони зобов'язання, надісланої іншій стороні. Тому у суду відсутні підстави для відмови в позові в частині, у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

При цьому, акт звірки взаєморозрахунків від 01.01.2018р., підписаний лише відповідачем, не може вважатися належним доказом зарахування, оскільки не відображає проведення такої операції, як взаємозалік. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним є документ, що містить відомості про господарську операцію. ОСОБА_3 ч.ч. 1, 2 ст. 9 цього ж Закону до первинних документів належать документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому вони повинні містити певний перелік даних, які включають в себе, серед іншого, зміст та обсяг господарської операції. Виходячи із цих норм до первинних документів можуть бути віднесені: господарський договір і документи, що підтверджують його виконання (акти прийому передачі товару, розрахункову документацію і т.д.).

Разом з тим, судом звертається увага на те, що комбінат комунальних підприємств для захисту своїх прав не позбавлений можливості звернутися до суду в передбаченому законом порядку з вимогою про стягнення заборгованості.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 16340,32 грн. основного боргу, 686,74 грн. пені, 245,10 грн. інфляційних втрат, 67,15 грн. 3% річних. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ОСОБА_3 зі ст. 26 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

19.12.2017 між позивачем (клієнт) та адвокатом ОСОБА_4 (адвокат) був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами п. 1.1. якого предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов'язані чи можуть бути пов'язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Крім того, адвокатом ОСОБА_4 складено ордер № 008301 від 07.02.2018р. на надання правової допомоги приватному підприємству "Строй-Сервіс-999" на підставі договору про надання правової допомоги від 19.12.2017р.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Позивач сплатив на користь адвоката ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 15.02.2018р. Підтвердженням того, що ОСОБА_4 адвокат є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 703 від 15.02.2012р.

В той же час, договір про надання правової допомоги не передбачає надання такої допомоги лише у справі №924/135/18, а стосується надавання правової допомоги загалом. Тому суд вважає, що стягнення всієї суми в розмірі 5000,00 грн. лише у справі №924/135/18 є безпідставним, оскільки не доведено понесення таких витрат лише щодо даної справи.

З аналізу обставин справи (її складності, кількості судових засідань, представлення інтересів позивача особою, з якою укладено договір про надання правової допомоги, лише в першому підготовчому судовому засіданні), суд приходить до висновку про підставність стягнення з відповідача 2000,00 грн. витрат на допомогу адвоката. Стягнення 3000,00 грн. таких витрат є безпідставним.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 126, 129, 130, 185, 191, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов приватного підприємства „Строй-Сервіс-999, с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області до комбінату комунальних підприємств, м. Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення 16340,32 грн. основного боргу, 686,74 грн. пені, 245,10 грн. інфляційних втрат, 67,15 грн. 3% річних задовольнити.

Стягнути з комбінату комунальних підприємств (Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Маршала Красовського, 1, ідентифікаційний код 03356039) на користь приватного підприємства „Строй-Сервіс-999 (автодорога обїзна м. Старокостянтинів 10 км + 400, с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області, ідентифікаційний код 36397204) 16340,32 грн. (шістнадцять тисяч триста сорок гривень 32 коп.) основного боргу, 686,74 грн. (шістсот вісімдесят шість гривень 74 коп.) пені, 245,10 грн. (двісті сорок пять гривень 10 коп.) інфляційних втрат, 67,15 грн. (шістдесят сім гривень 15 коп.) 3% річних, 1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору, 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) витрат на правову допомогу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.04.2018р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу (31134, автодорога об"їзна м. Старокостянтинів 10км+400, с. Сахнівці, Старокостянтинівський р-н, Хмельницька обл.);

3 - відповідачу (31100, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Маршала. Красовського, 1А).

Всі рекомендованим з повідомленням.