У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

02 травня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/302/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Мурашко І. Г. , розглянуто заяву

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс», проспект Перемоги, 127, м. Чернігів, Чернігівська область, 14013

про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 14000 грошової заборгованості в сумі 12321,23 грн. за договором від 21.03.2015 за № 21/03/15 оренди приміщення

ВСТАНОВЛЕНО:

23 квітня 2018 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 грошової заборгованості за договором від 21.03.2015 за № 21/03/15 оренди приміщення в сумі 12321,23 грн.

Вивчивши зміст заяви про видачу судового наказу, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено обовязкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4 ч.2); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5 ч.2). До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч.3).

Подана заява ПрАТ СК «Грандвіс» про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її форми та змісту.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» у заяві про видачу судового наказу ствердило, що заборгованість ФОП ОСОБА_2 в сумі 12321,23 грн. виникла на підставі письмового договору від 21.03.2015 за № 21/03/15, до складу якої увійшли: заборгованість в сумі 12173,44 грн. та пеня в сумі 147,79 грн. за період з 16.11.2017 по 21.03.2018, що нарахована за порушення орендарем грошових зобовязань з орендної плати у період листопад 2017 року грудень 2017 року та у період лютий 2018 року - березень 2018 року.

Виходячи із заяви ПрАТ СК «Грандвіс», вказана заборгованість утворилась у ФОП ОСОБА_2 в результаті порушення нею зобовязань за договором від 21.03.2015 за № 21/03/15, за вирахуванням часткової оплати, проведеної боржником 27.03.2018 року в сумі 4500,00 грн. При цьому в рахунок яких саме платежів ПрАТ «СК «Грандвіс» зарахована вказана оплата невідомо.

Як встановлено судом, виходячи зі змісту заяви ПрАТ «СК «Грандвіс» та доданих до неї документів (в тому числі акту від 26.02.2018 звірки розрахунків), до складу заборгованості в сумі 12173,44 грн. увійшли: борг по орендній платі; сума компенсації комунальних платежів по орендованому приміщенню; сума пені за порушення грошових зобовязань; а також сума неустойки, що заявлена до стягнення на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України. Однак суд не вбачає за можливе встановити, в якому саме розмірі та за який період, відповідні суми були включені заявником до складу суми 12173,44 грн., заявленої до стягнення ПрАТ СК «Грандвіс» з боржника ФОП ОСОБА_2 у наказному провадженні. Як зазначив ПрАТ СК «Грандвіс» вказана сума утворилась в результаті вирахування часткової оплати в сумі 4500,00 грн., проведеною 27.03.2018 ФОП ОСОБА_2

Також заявником не надано належних доказів в обґрунтування розрахунку неустойки (пені) в сумі 147,79 грн. за період з 16.11.2017 по 21.03.2018 (дати фактичних оплат заборгованості по орендних платежах нічим не підтверджені; нарахування штрафних санкцій у період з 01.03 по 21.03.2018 проведено поза строком дії договору; при цьому з матеріалів доданих до заяви про видачу судового наказу вбачається, що пеня, заявлена до стягнення за порушення строків сплати орендних платежів за листопад 2017 року та грудень 2017 року нарахована двічі (так як до акту від 26.02.2018 звірки розрахунків, сума по якому заявлена до стягнення, включено 834,15 грн. пені, що нарахована з аналогічних підстав за період з 16.07.2017 по 08.01.2018, в якому дублюється частина вказаного вище періоду).

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що заява ПрАТ «СК «Грандвіс» про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості з ФОП ОСОБА_2 в сумі 12321,23 грн. за договором від 21.03.2015 за № 21/03/15 оренди приміщення, - не відповідає вимогам пунктів 4, 5 ч. 2 та пункту 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, враховуючи що достатніх документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги, до заяви про видачу судового наказу не надано. Акт звірки розрахунків за договором від 21.03.2015 за № 21/03/15, складений станом на 26 лютого 2018 року, на який посилається заявник, не є первинним документом в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак за відсутності належних доказів на підтвердження вчинення сторонами господарських операцій (надання послуг, в тому числі комунальних), не є підставою для стягнення заборгованості з контрагента заявника, відтак, суд позбавлений можливості встановити законність виданого ним наказу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява ПрАТ СК «Грандвіс» про видачу судового наказу складена з порушенням приписів п. 4, 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Заявнику розяснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

При повторному зверненні суд звертає увагу позивача, що вимоги про стягнення неустойки на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, взагалі не підлягають розгляду в порядку наказаного провадження, оскільки право на її стягнення виникає на підставі норми права, а не на підставі письмового договору, що є необхідною умовою для видачі судового наказу в порядку наказного провадження, з огляду на зміст ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (на момент звернення до суду суму неустойки неможливо встановити ).

Керуючись п. п. 4, 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, 153, 234, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Грандвіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 боргу в сумі 12321,23 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі частини 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області у 10-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.05.2018

Суддя І.Г. Мурашко

Єдиний державний реєстр судових рішень - http://reyestr.court.gov.ua/