ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

26.04.2018

Справа № 910/4717/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака Олексія Миколайовича, розглянувши заяву стягувача Державної акціонерної холдингової компанії “Артем” (04050, м. Київ,вул. Мельникова, 2/10) про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Нові технології” (03039, м. Київ, пров. Червоноармійський, буд. 14, корп. 2, оф. 8) про стягнення заборгованості у розмірі 1 341,22 грн., що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов’язання за договором № 430/15-ЕН від 11.09.2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 до Господарського суду міста Києва звернулась Державна акціонерна холдингова компанія “Артем” (04050, м. Київ,вул. Мельникова, 2/10) із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Нові технології” (03039, м. Київ, пров. Червоноармійський, буд. 14, корп. 2, оф. 8) про стягнення заборгованості у розмірі 1 341,22 грн., з якої 787,51 грн. основного боргу та 553,71 грн. нарахованої пені, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов’язання за договором № 430/15-ЕН від 11.09.2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

26.04.2018 за вказаною заявою Господарським судом міста Києва був виданий судовий наказ за вимогою Державної акціонерної холдингової компанії “Артем” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Нові технології” основного боргу у сумі 787,51 грн.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника нарахованої пені у розмірі 553,71 грн., суддя приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що вимоги про сплату пені у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням(грошовою заборгованістю за договором), а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, видом штрафних санкцій, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, заявлена вимога про стягнення нарахованої пені у розмірі 553,71 грн. не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній акціонерній холдинговій компанії «Артем» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нові технології» про стягнення нарахованої пені у розмірі 553,71 грн.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                         Спичак О.М.