ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/12281/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Київський метрополітен»,

представник - Цибізова О.О.,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ДОК-3»,

представник відповідача не скористався правом участі у судовому засіданні, повідомлений належним чином,

ОСОБА_2,

представник - ОСОБА_3,

за участю прокурора - Савицької О.В.,

розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен»

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017

у складі колегії суддів: Андрієнка В.В. (головуючий), Пономаренка Є.Ю., Буравльова С.І.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017

у складі судді Яковенко А.В.

у справі за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

до Публічного акціонерного товариства «ДОК-3»

про виконання умов договору від 29.12.2008 № 158-ДБМ

у межах справи за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ»

до Публічного акціонерного товариства «ДОК-3»

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. 14.05.1993 розпорядженням № 302-р Кабінету Міністрів України «Про технічно-економічне обґрунтування будівництва четвертої лінії метро у м. Києві» затверджено техніко-економічні обґрунтування будівництва Подільсько-Воскресенської лінії Київського метрополітену та Подільського мостового переходу через р. Дніпро, розроблені Інститутами «Київметропроект» і «Київшляхпроект».

2. 20.07.2004 згідно із п.п.1, 3 розпорядження Київської міської ради № 1312 вирішено відновити у 2004 році роботи із проектування та спорудження Подільсько-Вигурівської лінії Київського метрополітену від станції «Вокзальна» до житлового масиву Вигурівщина-Троєщина з будівництвом електродепо; зобов'язано Комунальне підприємство «Київський метрополітен» розробити та затвердити в установленому порядку завдання на проектування та проектно-кошторисну документацію зі спорудження Подільсько-Вигурівської лінії Київського метрополітену від станції «Вокзальна» до житлового масиву Вигурівщина-Троєщина з електродепо, з урахуванням відновлення робіт із спорудження Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві.

3. 20.05.2008 виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було прийнято розпорядження № 696 «Про затвердження проекту дільниці Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену в м. Києві від станції «Глибочицька» до станції «Райдужна» з відгалуженням в бік житлового масиву Вигурівщина-Троєщина».

4. 30.04.2008 розпорядженням № 608 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про створення комісії з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» було створено відповідну комісію та затверджено положення про неї.

5. 19.12.2008 розпорядженням № 1759 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вирішено погодити оціночну вартість збитків, у тому числі, Відкритого акціонерного товариства «ДОК-3», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 78, у зв'язку з будівництвом Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену на підставі незалежної оцінки, виконаної приватним підприємством «Автоексперт» (Акт № 11).

6. 29.12.2008 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» та ВАТ «ДОК-3» укладено договір № 158-ДБМ щодо врегулювання земельно-майнових питань та виплати компенсацій ВАТ «ДОК-3», пов'язаних з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену у м. Києві (далі - Договір).

7. За змістом п. 1.1 вказаного Договору сторони прийняли на себе зобов'язання щодо врегулювання усіх земельних, технологічних та майнових питань комбінату, пов'язаних з будівництвом Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену, а саме: досягнення згоди з вирішення питання щодо розміру земельної ділянки та площі виробничих будівель, споруд і інженерних мереж (або їх частини), які підпадають в зону відчуження за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 78; умови їх вилучення і надання відповідної компенсації комбінату, в тому числі, шляхом часткової реконструкції комбінату, метою якої є забезпечення нормального і безперебійного функціонування об'єктів комбінату, як єдиного технологічного і майнового комплексу, як під час будівництва так і в подальшій експлуатації Подільського мостового переходу через р. Дніпро та Подільсько-Вигурівської лінії метрополітену.

8. Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що на його умовах комбінат зобов'язується відмовитись від права власності на комплекс будівель і споруд, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 78, а підприємство зобов'язується сплатити комбінату компенсацію. Як визначено п. 2.7 Договору, розмір грошової компенсації за об'єкт становить з урахуванням ПДВ 50 832 257 грн.

9. Відповідно до п. 3.1 Договору за відмову комбінату від права власності на об'єкт, підприємство сплачує комбінату суму грошової компенсації, визначеної в п. 2.7 Договору, з них зобов'язання на 2008 рік складають з урахуванням ПДВ 10 810 000 грн.

10. 29.12.2008 платіжним дорученням № 793 Комунальне підприємство «Київський метрополітен» перерахувало на користь Відкритого акціонерного товариства «ДОК-3» грошові кошти у розмірі 10 810 000 грн.

11. Пунктом 4.1 Договору визначено, що комбінат відмовляється від права користування земельною ділянкою та права власності на об'єкт при настанні одразу двох умов: винесення рішення Київською міською радою про надання комбінату в користування рівноцінної земельної ділянки та надходження на рахунок комбінату грошової компенсації в розмірі, визначеному в п. 2.7 даного Договору.

12. За змістом п. 4.2 Договору після настання одразу всіх умов, визначених п. 4.1 Договору, комбінат здійснює відмову від права користування на земельну ділянку шляхом оформлення письмової згоди комбінату, складеної в довільній формі, яка підписується головою правління комбінату і скріплюється печаткою комбінату та відмову від права власності на об'єкт шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

13. 27.11.2009 між ВАТ «ДОК-3» та ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» було укладено договір про відступлення права вимоги у розмірі 40 022 913, 95 грн, згідно з яким ВАТ «ДОК-3» відступило на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» права вимоги за договором від 29.12.2008 № 158-ДБМ.

14. 08.07.2010 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 31/271, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2010 та постановою Вищого господарського суду від 07.12.2010, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз» задоволено, стягнуто з Комунального підприємства «Київський метрополітен» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз» 40 022 913, 95 грн основного боргу, 25 500 грн державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

15. 16.07.2013 ухвалою Господарського суду міста Києва за заявою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «ДОК-3».

16. 08.07.2014 ухвалою Господарського суду міста Києва Комунальне підприємство «Київський метрополітен» визнано кредитором ПАТ «ДОК-3» на суму 10 811 147 грн.

17. 11.09.2014 постановою Господарського суду міста Києва ПАТ «ДОК-3» визнано банкрутом. Відносно боржника відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута Степанова Олексія Юрійовича.

18. 15.03.2016 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/28356/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2016, позов Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз», Публічного акціонерного товариства «ДОК-3» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ») про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги задоволено; договір від 27.11.2009, укладений між ВАТ «ДОК-3» та ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» про відступлення права вимоги, було визнано недійсним.

19. Мотивом визнання недійсним зазначеного вище договору стало те, що органами досудового розслідування та Дарницьким районним судом міста Києва встановлено, що ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» створено з метою прикриття незаконної діяльності, тож спірний договір є таким, що порушує публічний порядок та має бути визнаний недійсним на підставі статті 228 ЦК України.

Обґрунтування заяви

20. 31.12.2015 до господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства «Київський метрополітен» про виконання умов договору від 29.12.2008 № 158-ДБМ в межах справи № 910/12281/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «ДОК-3». Заява мотивована тим, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» повністю виконало умови Договору, а боржник свої зобов'язання не виконав.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

21. 14.06.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017, відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Публічного акціонерного товариства «ДОК-3» про виконання умов договору від 29.12.2008 №158-ДБМ.

22. Судові рішення мотивовані тим, що матеріали справи не містять, а заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування грошових коштів у розмірі 40 022 913, 95 грн на рахунок ТОВ «Промислово-інвестиційний союз». Окрім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що хвалою господарського суду міста Києва від 14.03.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016, Договір відступлення права вимоги визнано недійсним. За таких встановлених фактичних обставин судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що виконання КП «Київський метрополітен» грошового зобов'язання з перерахування на користь ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» грошових коштів у розмірі 40 022 913,95 грн на підставі Договору відступлення права вимоги не може вважатися належним виконанням заявником своїх зобов'язань за Договором з огляду на встановлену в судовому порядку недійсність договору відступлення права вимоги з моменту його укладення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

А. Доводи касаційної скарги

23. 01.11.2017 КП «Київський метрополітен» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського від 12.10.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву КП «Київський метрополітен» про зобов'язання ПАТ «ДОК-3» виконати умови Договору.

Посилання зроблені на порушення судами статті 43 ГПК України (у редакції до 15.12.2017) у частині добросовісного виконання КП «Київський метрополітен» своїх зобов'язань за Договором та неврахуванням преюдиційності обставин, встановлених у рішеннях судів в інших, пов'язаних з цією, справах.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

24. У відзиві представник ОСОБА_9 ОСОБА_3 просила відмовити скаржнику у задоволенні касаційної скарги із мотиву законності прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій рішень.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

Стаття 35. Підстави звільнення від доказування

…

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини…

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

26. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

27. Пунктом 3 частини другої статті 11110 ГПК України (у редакції до 15.12.2017), аналогічно і пунктом 8 частини першої статті 310 ГПК України (у редакції після 15.12.2017) визначено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

28. Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій в даній справі при прийнятті оскаржуваних рішень приймалося рішення щодо інтересів ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» (за даними ЄДРПУО знаходиться в стадії припинення), однак вказана особа не була залучена до участі у справі, то суд касаційної інстанції доходить висновку, що в силу пункту 8 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

29. Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

30. Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводило КП «Київський метрополітен» при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду їх дослідження та відображення у судових рішеннях.

31. Зокрема, КП «Київський метрополітен» посилався на преюдиційність обставин, встановлених у інших справах, які пов'язані з даною, однак цим доводам заявника не було надано жодної оцінки.

32. Крім того, КП «Київський метрополітен» зазначав, що за рішеннями судів у справі № 31/271 сплатив ТОВ «Промислово-інвестиційний союз» кошти в сумі 40 022 913, 95 грн на виконання умов Договору ще до моменту визнання недійсним договору відступлення права вимоги, проте цим твердженням було надано поверхневу оцінку (хоча встановлення даної обставини має визначальне значення для вирішення спору).

33. Також суди не встановили правової природи Договору, хоча це має значення для з'ясування дій стосовно виконання Договору та зумовлених цим наслідків, а також не перевірено судами відповідність умов Договору положенням Глави 25 ЦК України, зокрема статті 347 ЦК України.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права щодо залучення осіб до участі у справі та принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у прийнятих судових рішеннях, якими вирішувався спір по суті, що вимагає направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-інвестиційний союз». Також судам першої та апеляційної інстанцій слід з'ясувати обставини, що пов'язані з наведеним вище переліком питань та, ґрунтуючись на достеменно встановлених фактичних обставинах, винести судове рішення.

У зв'язку з цим суд касаційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги Комунального підприємства «Київський метрополітен» і про скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 та ухвали Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі № 910/12281/13 та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтями 310, 315, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Київський метрополітен» задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 у справі № 910/12281/13 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук