ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2365/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: М.А. Мишкіної, І.Г. Філінюка,

при секретарі судового засідання В.Ю. Лук'ященко,

розглянувши апеляційну скаргу Ради об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз"

на рішення Господарського суду Одеської області, прийняте суддею Р.В. Волковим, 08.12.2017 о 10 год 10 хв, м. Одеса, повний текст складено 13.12.2017,

у справі №916/2365/17

за позовом: Ради об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз"

до відповідача: Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонбудмонтаж"

про визнання незаконними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017р. Рада об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз" (далі- РОСКМ "Кароліно-Бугаз") звернулась з позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі- Затоківська селищна рада) про визнання незаконними та скасування рішень останньої №710 від 17.02.2012 Про прийняття на баланс Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області мереж водопостачання Сонячного та Лиманського районів смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області та №711 від 17.02.2012 „Про укладання договору з ТОВ "Регіонбудмонтаж" на експлуатацію та обслуговування мереж водопостачання та надання згоди на проектування та будівництво мереж водопостачання та водовідведення у Сонячному та Лиманському районах смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач незаконно прийняв оспорені рішення про прийняття на баланс Затоківської селищної ради мереж водопостачання Сонячного та Лиманського районів смт. Затока та передання їх Товариству з обмеженою відповідальністю "Регіонбудмонтаж" на обслуговування, оскільки вказані мережі побудовані та перебувають на балансі позивача.

За цією позовною заявою місцевим господарським судом 02.10.2017 порушено провадження у справі №916/2365/17.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2017 залучено до участі у справі №916/2365/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіонбудмонтаж" (далі- ТОВ "Регіонбудмонтаж").

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2017 у справі №916/2365/17 (суддя Р.В. Волков) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано недоведеністю позивачем порушення його прав або інтересів прийняттям відповідачем оспорених рішень.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Рада об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз" звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2017 у справі №916/2365/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення не було досліджено та не надано оцінку наявним в матеріалах справи доказам щодо знаходження на балансі позивача спірних мереж, а також того, що про наявність порушених прав позивача свідчить ухвала Вищого адміністративного суду України від 09.07.2016 у справі №1505/2765/12.

Відповідач власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не виклав.

ТОВ "Регіонбудмонтаж" у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення висловило заперечення, посилаючись на те, що надані позивачем до місцевого господарського суду копії довідок та інвентиризаційної книги на підтвердження того, що він є власником спірних мереж водопостачання, не можуть засвідчувати наявність його прав, у тому числі володіння, користування, балансоутримування, оскільки належним посвідченням наявності майнових прав є тільки оригінали правовстановлюючих документів, що узгоджені та затверджені відповідними державними органами.

У судовому засіданні 17.04.2018 представники учасників справи участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 142-145). Колегією суддів не було допущено до участі у справі ОСОБА_1 з підстав відсутності у останнього документів на підтвердження його повноважень як представника ТОВ "Регіонбудмонтаж".

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

17.02.2012 Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було прийнято рішення:

-№710 Про прийняття на баланс Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області мереж водопостачання Сонячного та Лиманського районів смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області (далі- рішення №710 від 17.02.2012), яким вирішено прийняти на баланс Затоківської селищної ради мережі водопостачання Сонячного та Лиманського районів смт. Затока м.Білгород-Дністровського Одеської області (додаток 1, 2, 3, 4); замовити експертизу вказаних мереж водопостачання; подати публікацію до місцевої газети щодо виявленого майна;

- №711 „Про укладання договору з ТОВ "Регіонбудмонтаж" на експлуатацію та обслуговування мереж водопостачання та надання згоди на проектування та будівництво мереж водопостачання та водовідведення у Сонячному та Лиманському районах смт.Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області (далі- рішення №711 від 17.02.2012), яким вирішено укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіонбудмонтаж» на експлуатацію та обслуговування мереж водопостачання у Сонячному та Лиманському районах смт. Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області; дати згоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіонбудмонтаж» на проектування та будівництво мереж водопостачання та водовідведення у Сонячному та Лиманському районах смт. Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області.

Вважаючи, що зазначені рішення порушують права позивача, як власника та балансоутримувача спірних мереж, останній звернувся з відповідним позовом до суду про визнання їх недійсними.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог господарський суд першої інстанції послався на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що він є власником або балансоутримувачем мереж, зазначених у рішеннях Затоківської селищної ради №710 від 17.02.2012 та №711 від 17.02.2012, а відтак і факту порушення його прав або інтересів оспореними рішеннями.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, дана норма закону вимагає від органів місцевого самоврядування прийняття законних, обґрунтованих та вмотивованих рішень.

В силу приписів статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

При цьому власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Згідно з положеннями статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку із прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду не має правових підстав для задоволення позову.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірними рішеннями Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області порушено його права, як власника та балансоутримувача мереж водопостачання та водовідведення у Сонячному та Лиманському районах смт Затока м.Білгород-Дністровський Одеської області. На підтвердження викладеного у позові ним подано довідку №17 від 20.12.2014 та бухгалтерську довідку б/н і б/д, за підписом посадових осіб позивача, а також витяг з інвентарної книги обліку основних засобів за 2000 рік.

Вказані довідки обґрунтовано оцінені судом критично, враховуючи те, що вони є виключно вихідними документами Ради об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз" і не є належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами на підтвердження права власності скаржника на мережі водопостачання та водовідведення у Сонячному та Лиманському районах смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Витяг з інвентарної книги не дає можливості ідентифікувати зазначене у оспорених рішеннях майно, як майно, що перебуває на балансі підприємства скаржника. До того ж, баланс підприємства є лише формою бухгалтерського обліку і не визначає підстав знаходження майна у власності особи; перебування майна на балансі підприємства не є безспірною ознакою його права власності на це майно.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту придбання зазначених водопроводних мереж за цивільно-правовими угодами або того, що вони створені у результаті діяльності РОСКМ "Кароліно-Бугаз", тобто того, що вони були побудовані за кошти скаржника, або того, що вони належать йому на праві господарського відання. Документів на підтвердження того, що спірні мережі знаходяться на землі, що належить позивачу або передана йому у користування, матеріали справи також не містять.

Необгрунтованими є посилання апелянта, як на підставу наявності у нього будь-яких майнових прав на мережі водопостачання та водовідведення у Сонячному та Лиманському районах смт. Затока, на укладені ним договори б/н від 20.11.2006 з ТОВ "Промуніверсал" та №23/12 від 01.06.2012 з КП "Бугаз", тому що зазначені документи не доводять факту наявності у позивача прав на мережі, про які йдеться у оспорених рішеннях Затоківської селищної ради.

Оскільки скаржником не доведено, що водопроводні мережі належать йому на праві власності або повного господарського відання, відтак доводи, викладені ним в апеляційній скарзі стосовно того, що оспорені рішення органу місцевого самоврядування порушують його права, не можуть бути прийняті Одеським апеляційним господарським судом до уваги та слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що позивачем не доведено наявності його порушеного права або інтересу прийняттям Затоківською селищною радою рішень №710 від 17.02.2012 та №711 від 17.02.2012.

Твердження скаржника про те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2016 у справі №1505/2765/12 встановлено факт порушення оспореними рішеннями його прав та інтересів, є помилковим, оскільки в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не встановлює ніяких фактів і не може вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Вказаною ухвалою Вищий адміністративний суд України лише констатував непідвідомчість даного спору судам адміністративної юрисдикції.

Враховуючи викладене, а також те, що обовязковою умовою визнання акта недійсним є порушення у звязку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі №916/2365/17, місцевий господарський суд дійшов підставного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об'єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у звязку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення від 08.12.2017 не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим підстав для зміни чи скасування цього рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ради об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2017 у справі №916/2365/17 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Раду об'єднання садівничих кооперативів масиву "Кароліно-Бугаз".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.04.2018.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя І.Г. Філінюк