ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/361/13-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.В. Лашина

суддів Л.О. Будішевської

ОСОБА_1

При секретарі Є.О. Чеголя

За участю представників сторін:

Від ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом - ОСОБА_2

Від КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство не зявився.

Від Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство про зупинення розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 22.01.2018 (про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця)

по справі № 915/361/13-г

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом

до Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство

про: стягнення з відповідача заборгованості в сумі 12 990 297,98 грн., інфляційних в сумі 52 660,47 грн., 3% річних в сумі 566 482,47 грн. та пені в сумі 285 979,07 грн.

Орган ДВС, дії якого оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.05.2013 р. по справі № 915/361/13-г за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (надалі за текстом КП «Теплопостачання та ВКГ») позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 12 990 297,98 грн. боргу, інфляційних в розмірі 52634,46 грн., 3% річних в розмірі 565 014,81 грн., пені в розмірі 1000 грн. та 68131,08 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

09 січня 2018 року до господарського суду Миколаївської області від КП «Теплопостачання та ВКГ» надійшла скарга на дії державного виконавця в порядку статті 339 ГПК України про: визнання протиправною та скасування постанови, винесеної 19.12.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3, про арешт коштів, що перебувають у касах боржника (реєстраційний номер виконавчого провадження № 55397798), в частині виконання ухвали, винесеної 15.09.2014 р. господарським судом Миколаївської області у справі № 915/361/13-г; зняття арешту з коштів, що перебувають у касах КП «Теплопостачання та ВКГ», накладений постановою від 19.12.2017 р., винесеною старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 (реєстраційний номер виконавчого провадження № 55397798), в частині виконання ухвали, винесеної 15.09.2014 р. господарським судом Миколаївської області у справі № 915/361/13-г; часткове визнання протиправною та скасування постанови, винесеної 18.12.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3, про арешт коштів боржника (реєстраційний номер виконавчого провадження № 55397798), в частині виконання ухвали, винесеної 15.09.2014 р. господарським судом Миколаївської області у справі № 915/361/13-г, щодо стягнення виконавчого збору в сумі 1 126 347,63 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22 січня 2018 року (суддя Семенчук Н.О.) у задоволенні скарги КП «Теплопостачання та ВКГ» на дії держаного виконавця - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою, КП «Теплопостачання та ВКГ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії державного виконавця у повному обсязі.

В квітні 2018 року КП «Теплопостачання та ВКГ» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із клопотанням про зупинення розгляду апеляційної скарги до результатів розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги КП «Теплопостачання та ВКГ» на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 р. та на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 22.01.2018 р. у справі № 12/179/10.

КП «Теплопостачання та ВКГ» в клопотанні зазначає, що підстави апеляційного оскарження ухвал господарського суду Миколаївської області від 22.01.2018 р. по справі № 12/179/10 та по даній справі № 915/361/13-г витікають з незаконності арешту грошових коштів в касі боржника, накладеного в рамках зведеного виконавчого провадження № 52113597 в межах загальної суми 35 739 461,14 грн. по виконанню: наказу № 916/340/14 від 18.09.2014 р.; наказу № 12/179/10 від 11.09.2014 р.; наказу № 915/361/13-г від 15.09.2014 р., які видані господарським судом Миколаївської області.

КП «Теплопостачання та ВКГ» наголошує, що оскарження вищезазначених ухвал у подібних правовідносинах відбувалось з оскарження однієї постанови державного виконавця, що дає правові підстави для зупинення апеляційного провадження згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України для врахування правової позиції суду найвищої інстанції.

В судовому засіданні ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом заперечувало проти зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання скаржника, судова колегія не знаходить достатніх правових підстав для зупинення апеляційного провадження з перегляду ухвали господарського суду Миколаївської області від 22.01.2018 р. з таких підстав.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 р. в справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 р. у справі «Красношапка проти України»).

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа Steel and others v. The United Kingdom).

Можливість зупинення провадження у справі не повинна призводити до зменшення розумного строку розгляду справи (правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 р. у справі № 6-1957цс16).

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванні таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтями 227, 228 ГПК України передбачено два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Зупинення провадження у справі - тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

При цьому, за приписами статті 228 ГПК України зупинення провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду є саме правом господарського суду.

КП «Теплопостачання та ВКГ» не довело необхідних правових підстав, які б вказували на неможливість розгляду даної справи до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи № 12/179/10.

До того ж, у підтвердження обставин, наведених у клопотанні про зупинення апеляційного провадження, КП «Теплопостачання та ВКГ» наводить касаційну скаргу від 10.04.2018 р. на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 р. та на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 22.01.2018 р. у справі № 12/179/10.

Судова колегія зазначає, що подання касаційної скарги не означає її автоматичного прийняття Верховним Судом, відкриття за нею касаційного провадження та не вказує на можливість здійснення касаційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 228, 233-235, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» про зупинення розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 22.01.2018 р. у справі № 915/361/13-г відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 19.04.2018

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна