ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018 року Справа № 904/5934/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Чус О.В. (доповідач)

судді: Кузнецов В.О., Євстигнеєв О.С.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, ордер серії ДП №/008 від 19.04.2018 р., адвокат;

ліквідатор: Бершадський С.М., посвідчення №562 від 01.04.2013 р., боржник;

кредитори-1,2,3 не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року

у справі № 904/5934/17 (суддя Єременко А.В., повний текст підписано 26.03.18р.)

за заявою

1. приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД"

2. ОСОБА_4

3. ОСОБА_5

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (53200, м. Нікополь, вул. І.Богуна, буд. 6Б, офіс 205; )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018р. у даній справі, зокрема, позовну заяву ліквідатора про визнання недійсним договору задоволено.

Визнано недійсним договір міни від 02.10.2015 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А., зареєстрований в реєстрі за номером 791.

Стягнуто з ОСОБА_3 (53200, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (53200, м.Нікополь, вул. І.Богуна, буд. 6Б, офіс 205; ) 3 200, 00 грн. - судового збору.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, якими у задоволенні позову ліквідатора ТОВ "ОРЗ" Бершадського С.М. про визнання недійсним договору міни відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для кваліфікації правочину за ст. 233 ЦК України необхідна наявність двох умов у сукупності: вплив тяжкої обставини і вкрай невигідні умови. Має бути причинно-наслідковий зв'язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином. В оскаржуваній ухвалі суду не зазначено про наявність ознак тяжкої обставини.

Для визнання правочину недійсним на підставі ст. 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника. Директор товариства не є представником в розумінні законодавства, а тому позивачем не доведено наявність умислу представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання, а також наявність самої домовленості.

Також скаржник зазначає, що позивачем не доведено підстав для визнання рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ОРЗ», що оформлені протоколами від 29.09.2015р. №29/09-1 недійсними, а також необґрунтовано порушення саме прав Боржника даним рішення.

Договір міни, відповідно до положень чинного законодавства є різновидом договору купівлі-продажу, при укладенні якого кожна із сторін одночасно є покупцем та продавцем. Беручи до уваги положення ЦК України та Закону України «Про господарські товариства» частина статутного капіталу товариства може бути об'єктом купівлі - продажу, а як наслідок, може бути об'єктом договору міни. З огляду на викладене, ОСОБА_3 та ТОВ «ОРЗ» правомірним способом вчинили правочин щодо обміну майном, яке належало кожному з них.

До того ж, позивачем не надано доказів фіктивності правочину.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.04.18р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року у справі № 904/5934/17, визначено строки для надання відзиву на апеляційну скаргу, надання заяв, клопотань, додаткових доказів та заперечень на них та призначено розгляд справи.

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надходили.

У судовому засіданні 19.04.18р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2017 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (53200, м. Нікополь, вул. І.Богуна, буд. 6Б, офіс 205; ), розпорядником майна у справі № 904/5934/17 призначено Бершадського Сергія Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 562 від 01.04.2013 року, адреса: АДРЕСА_2).

13.09.2017 року постановою господарського суду Дніпропетровської області визнано товариство з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бершадського Сергія Миколайовича.

19.12.2017 року до господарського суду Дніпропетровської області від ліквідатора надійшла позовна заява (вх. № 69197/17) про визнання недійсним договору, в якій останній просить витребувати від приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіної О.А. належним чином засвідчену копію Договору міни, виданого 02.10.2015 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А. та матеріали нотаріальної справи щодо вчинення вказаного правочину, задовольнити позов та визнати недійсним договір міни від 02.10.2015 року, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А., витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

За наслідками розгляду скарги позовної заяви ліквідатора про визнання недійсним договору господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Матеріалами справи встановлено, що 02.10.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", в особі директора ОСОБА_7 (далі - Сторона один) та ОСОБА_3 (далі - Сторона два) укладено Договір міни (далі - Договір міни) , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А., зареєстрований в реєстрі за номером 791, згідно умов якого сторона один зобов'язується передати у власність Стороні два рухоме майно, належне товариству з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", а Сторона два зобов'язана передати у власність Стороні один свою частину статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод". Сторони дійшли згоди, що обмін зазначеного буде проведено без грошової доплати. Належність Стороні один рухомого майна: верстат горизонтально-розточний 2Е-656-1 шт., верстат зубофрезерний модель Р3200 (зав.21656) - 1 шт., зубофрезерний верстат модель 5А283 - 1 шт., верстат РТ-40 - 1 шт., токарно-винторезний верстат 165, підтверджується такими документами: договір № 3 поставки обладнання від 28.03.2014 року, додаткова згода № 2 від 30.11.2014 року до договору поставки № 02-05 від 30.05.2014 року, контракт № 01/04 від 05.05.2014 року, договору № 2 поставки обладнання від 23.01.2014 року, договору № 38/12 поставки обладнання від 03.03.2014 року та довідки про балансову вартість № 3 від 02.10.2015 року. Належність Стороні два 707/1000 (семисот семи дріб тисячних) частин статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" підтверджується Статутом у новій редакції товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод". Сторони дійшли згоди, що у власність Сторони два надходить рухоме майно: верстат горизонтально-розточний 2Е-656-1 шт., верстат зубофрезерний модель Р3200 (зав.21656) - 1 шт., зубофрезерний верстат модель 5А283 - 1 шт., верстат РТ-40 - 1 шт., токарно-винторезний верстат 165, а у власність Сторони один надходить 707/1000 частин статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод".

Договір міни посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Книгіною О.А., зареєстрований в реєстрі за номером 79.

31.05.2017 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД".

18.07.2017 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області затверджено реєстр вимог кредиторів у справі № 904/5934/17 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", з вимогами таких кредиторів:. приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" у загальній сумі 1 430 533, 88 грн., з яких: у сумі 1 414 533, 88 грн. - 4 черга задоволення; у сумі 16 000, 00 грн. - 1 черга задоволення; . ОСОБА_4 у сумі 1 576 610, 00 грн. - 4 черга задоволення;. ОСОБА_5 у сумі 1 279 276, 76 грн. - 4 черга задоволення; державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" у загальній сумі 234 659, 13 грн., з яких: у сумі 3 200, 00 грн. - 1 черга задоволення; у сумі 221 608, 46 грн. - 4 черга задоволення; 9 850, 67 грн. - 6 черга задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2015 року приватне акціонерне товариство "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" суми 500 000, 00 грн. основного боргу, 9 200,00 грн. пені, 14 465, 75 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 284 284,32 грн. інфляційних, а всього суми 807 950, 07 грн. заборгованості за порушення виконання зобов'язань за договором позики № 4 від 26.03.2014 року та з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" 401 000,00 грн. основного боргу, 7 378,40 грн. пені, 11 535,62 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 227 996,03 грн. інфляційних, а всього суму 647 880,05 грн. заборгованості за порушення виконання зобов'язань за договором позики № 5 від 02.04.2014 року.

09.11.2015 року постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 904/5816/15 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на користь приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" заборгованість в сумі 500 000, 00 грн., пеню у сумі 9 200, 00 грн., 3 % річних у сумі 14 465, 75 грн., інфляційні втрати у сумі 284 284, 32 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 16 159, 00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 13 331, 19 грн.

21.01.2016 року постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі № 904/5815/15 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на користь приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" 401 000, 00 грн. - основного боргу, 7 378, 40 грн. - пені, 11 535, 62 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами, 227 996, 03 грн. - інфляційних, 12 958, 20 грн. - судового збору за розгляд позовної заяви, 14 254, 02 грн. - судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Також, у серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на його користь суму прострочення оплати в розмірі 480 000,00 грн.; суму пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 202.112,88 грн.; суму процентів за користування коштами в розмірі 16.727,67 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 275.849,01 грн. та судовий збір.

12.01.2016 року заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі № 184/1728/15-ц стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на користь ОСОБА_4 суму прострочення оплати в розмірі 480 000, 00 грн., суму пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 202 112, 88 грн., суму процентів за користування коштами в розмірі 16 727, 67 грн., суму втрати від інфляції за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 275 849, 01 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654, 00 грн.

В серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" суму прострочення оплати в розмірі 500 000 грн., суму пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 18300, 00 грн., суму процентів за користування коштами в розмірі 17 178,08 грн., суму втрати від інфляції за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 279547,24 грн., а також судовий збір.

29.01.2016 року заочним рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі № 184/2525/15-ц стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на користь ОСОБА_5 заборгованість у сумі 810 000, 00 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у сумі 31 671, 00 грн., витрати від інфляції у сумі 465 622, 76 грн., судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 Цивільного кодексу України (ст.215 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Так, для кваліфікації правочину за ст. 233 Цивільного кодексу України необхідна обов'язкова наявність зазначених двох умов у сукупності: вплив тяжкої обставини і вкрай невигідні умови. Крім того, має бути причинно-наслідковий зв'язок між тяжкими обставинами та укладеним правочином (його укладання саме з метою усунення обставин).

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не зазначено про наявність невигідних умов, не доведено наявність дефекту волі боржника, також не доведено, що боржник розумів про вкрай невигідні умови для себе. До того ж, безпідставно зазначено про наявність причино-наслідкового зв'язку між рішеннями суддів про стягнення заборгованості з ТОВ «ОРЗ» та початку процедури банкрутства, оскільки банкрутство розпочато у 2017 році, коли майно було вже відчужено у 2015 році.

Відповідно до п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (далі - Постанова), зловмисна домовленість - це умисна змова представника однієї сторони правочину з другою стороною, внаслідок чого настають несприятливі наслідки для особи, від імені якої вчинено правочин. У визнанні правочину недійсним з відповідної підстави доведенню підлягає не наявність волі довірителя на вчинення правочину, а існування умислу представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання. Наслідком такого визнання, крім загальних наслідків, визначених статтею 216 ЦК України, є виникнення у довірителя права вимагати від свого представника і другої сторони, зокрема, солідарного відшкодування збитків. При цьому представником не може вважатися орган юридичної особи, в тому числі її керівник, навіть якщо він діяв всупереч інтересам цієї особи: представництво в даному разі визначається за правилами глави 17 названого Кодексу.

Згідно зі ст. 232 ЦК України правочин, вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не обґрунтував у чому полягав умисел представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання, а також наявності такого умислу, на наявність причинного зв'язку.

Також, позивач безпідставно зазначав, що при відчуженні будівлі був присутній елемент зловмисної домовленості між Сторонами, оскільки ОСОБА_3, укладаючи цей правочин діяв як фізична особа, що підтверджується копіями договорів.

ОСОБА_7 діяв від імені Боржника для укладання Договорів, але як директор Товариства.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

Таким чином, директор товариства не є представником в розумінні законодавства, а тому позивачем та матеріалами справи не доведено наявність умислу представника, який усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам довірителя, передбачає настання невигідних для останнього наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання, а також наявності самої домовленості.

При цьому, виконання дій від імені Загальних зборів учасників ТОВ "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" виключає зловмисну домовленість.

Щодо дійсності рішень Загальних зборів учасників ТОВ "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", що оформлено протоколами № 29/09-1 від 29 вересня 2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 98 Цивільного кодексу України, рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Правовий аналіз матеріалів справи свідчить, що рішення, прийнятті на загальних зборах учасників не оскаржені, а тому є дійсними.

Відтак, зі справи вбачається, що не доведено підстав для визнання рішення Загальних зборів учасників ТОВ "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", що оформлені протоколами від 29/09-1 від 29 вересня 2015 року недійсними, а також необґрунтовано порушення саме прав Боржника даним рішенням.

Відповідно до ст.113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Статтею 12 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу, продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 190 ЦК майном як особливім об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов 'язки.

Відповідно до ст.316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином законодавством передбачено, що товариство з обмеженою відповідальністю може мати право власності по відношенню до майна, перелік видів якого встановлюється Законом України «Про господарські товариства», а тому ТОВ «"ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" може володіти, користуватись та розпоряджатись на власний розсуд майном, яке було набуте товариством в результаті власної діяльності.

За приписами ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ст.53 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства, в тому числі самому товариству. У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Тобто, корпоративні права по відношенню до ТОВ «"ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", що належали ОСОБА_3 на момент укладання договору міни, передбачають володіння відчужуваною часткою у статутному капіталі товариства, яку ОСОБА_3, має право продати або відступити будь - яким передбаченим законодавством способом визначеному колу осіб, серед яких також законодавець зазначив товариство, частина статутного капіталу якого належить ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін

Стаття 716 ЦК України визначає, що до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Отже, договір міни, відповідно до положень чинного законодавства, є різновидом договору купівлі-продажу, при укладанні якого кожна із сторін одночасно є покупцем та продавцем. Беручи до уваги положення ЦК та ЗУ «Про господарські товариства» частина статутного капіталу товариства може бути об'єктом купівлі-продажу, а, як наслідок, може бути і об'єктом договору міни.

Також слід зауважити, що основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Проте, позивачем не надано жодних доказів фіктивності правочину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що місцевим господарським судом постановлено ухвалу із порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018р. у справі №904/5934/17 - скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

У задоволені позову ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" Бершадського С.М. про визнання недійсним договору міни - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 25.04.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.С. Євстигнеєв

Помічник судді Ю.М.Бахмут