ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.2018 р. Справа № 905/2448/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. суддів Курило Г.Є., Тарапати С.С., при секретарі судового засідання Часовському Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства Єврофінанс, м. Запоріжжя в особі ліквідатора Закритого акціонерного товариства Єврофінанс арбітражного керуючого ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 (фермерського) господарства Елена, м. Красний Лиман, Донецька область

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк Надра м. Київ

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Н-ЛІЗИНГ, м. Київ

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства ОСОБА_6 Розвитку, м. Київ

про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третьої особи 1: не зявився

від третьої особи 2: не зявився

від третьої особи 3: не зявився

Відповідно до ст.69 ГПК України (в редакції від 03.08.2017р.) - 04.12.2017 р. строк розгляду справи продовжено на 15 днів до 10.01.2018 р.

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 28.02.2018р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до17.04.2018 р.

Позивач, Закрите акціонерне товариство Єврофінанс , м. Запоріжжя в особі ліквідатора Закритого акціонерного товариства Єврофінанс арбітражного керуючого ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 (фермерського) господарства Елена, м. Красний Лиман, Донецька область про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спірне майно - спецтехніка - Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3, перебувало на праві власності у позивача, проте, вибуло на підставі визнаного в подальшому недійсним договору відступлення права вимоги поза його волею, у звязку з чим звернувся до суду з вимогою про витребування майна у відповідача з чужого незаконного володіння.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 387, п.3 ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2448/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 26.10.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №905/2448/17.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.).

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 04.12.2017 р. в порядку ст. 27 ГПК України (в редакції від 03.08.2017р.) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк Надра.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області та протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.12.2017р., враховуючи складність справи, значний обсяг обставин, що підлягають з'ясуванню під час розгляду справи, призначено колегіальний розгляд справи №905/2448/17 у складі головуючої судді Чернової О.В., суддів Курило Г.Є., Тарапати С.С.

30.11.2017 року через канцелярію господарського суду Донецької області Позивач надав письмові пояснення, в яких вказав, що позивач перебуває в стані ліквідації на підставі постанови господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 року, а документи, які б підтверджували право власності на спірне майно, ліквідатору не передавались. Зазначив, що спірне майно перебувало на праві власності в позивача, що підтверджується листом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №603-17-12/4382 від 05.10.2017р., проте, вибуло на підставі визнаного в подальшому недійсним договору відступлення права вимоги. Також зазначив про те, що ТОВ "Н-Лізинг" не є фінансовою установою, тому сплата лізингових платежів за договором фінансового лізингу відповідачем на користь ТОВ "Н-Лізинг" не може свідчити про добросовісність відповідача як набувача та правових підстав перебування в останнього спірного транспортного засобу. Окрім того, позивач наголошує і на тому, що заставодержатель не надавав згоди на відчуження спірного майна відповідачу, а термін дії застави - до 22.02.2021 року.

04 грудня 2017 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 04.12.2017р., в якому відповідач заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що між Позивачем та Відповідачем 04.03.2008р. укладено договір фінансового лізингу №08000054, предметом якого є надання у фінансовий лізинг спірного майна Відповідачу, відповідно до п.9.1. якого по закінченню строку дії договору, сплати лізингових та всіх інших платежів Позивач передає право власності на спірне майно Відповідачу. Також зазначив, що Відповідачем від Позивача отримано повідомлення про заміну лізингодавця, у звязку з чим укладено додаткову угоду №5 від 10.01.2011р. до договору фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008 р., а в подальшому, у звязку достроковим припиненням зазначеного договору та повного розрахунку Відповідача з новим лізенгодавцем, підписано Акт переходу права власності від лізингодавця до Відповідача. Таким чином вважає себе добросовісним набувачем, оскільки набув права власності на спірне майно на підставі договору фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008 р., який не визнаний недійсним. Крім цього, зазначає, що не знав і не міг знати про відсутність прав у нового лізингодавця щодо розпорядження спірним майном.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.01.2018 р. в порядку ч.2 ст. 50 ГПК України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Н-ЛІЗИНГ та ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_6 Розвитку.

05 лютого 2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від ОСОБА_5 акціонерного товариства ОСОБА_6 Розвитку надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що між банком та відповідачем укладено кредитний договір №MKLVU2.169565.004 від 16.10.2013р.. з метою забезпечення виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором, між сторонами укладено договір застави рухомого майна №ZXD029500.169565.006 від 16.10.2013р., відповідно до якого відповідач надав в заставу сільськогосподарську техніку Трактор колісний New Holland Т8040, рік випуску 2007р., зав.№ Z7RW0386, двигун №46749287, рег.номер 11011АН, таким чином, ПАТ ОСОБА_6 Розвитку має право одержати задоволення своїх вимог за кредитним договором за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами відповідача.

14.02.2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання про передачу справи №905/2448/17 за підсудністю на розгляд до господарського суду Запорозької області в межах справи про банкрутство Закритого акціонерного товариства Єврофінанс №19/5009/2383/11.

19 березня 2018 року на електрону адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання №1108/466 від 19.03.2018р. про зупинення провадження у справі №905/2448/17 до розгляду та набранням законної сили рішенням у справі №19/5009/2383/11 за заявою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк Надра ОСОБА_7 до ЗАТ Єврофінанс, ТОВ Н-Лізинг про визнання договору купівлі продажу №1-01/11 від 10.01.2011р.

Ухвалою господарського суду Донецької області про закриття підготовчого провадження та призначення справи №905/2448/17 до розгляду по суті від 21.03.2018р. у задоволенні клопотань позивача - ЗАТ "Єврофінанс" про передачу справи №905/2448/17 на розгляд до господарського суду Запорізької області в межах справи №19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" від 12.02.2018р. та про зупинення провадження у справі №905/2448/17, до розгляду справи №19/5009/2383/11, що перебуває у праводженні господарсьуого суду Запорізьскої області від 19.03.2018р. відмовлено.

18.04.2018р. на електрону адресу суду від позивача надійшла заява про визнання договору купівлі продажу №01-01/11 від 10.01.2011р., укладеного між ЗАТ Єврофінанс та ТОВ Н-Лізинг недійсним, в порядку ч.3 ст. 237 ГПК України.

Позивач просив поновити пропущений процесуальний строк для подання зазначеної заяви.

В обґрунтування пропуску строку для подання такої заяви, позивач посилається не те, що ліквідатору позивача зазначений договір не передавався та взагалі не було відомо про його існування, проте належних та допустимих доказів в обгрунтування зазначеного факту не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.03.2018р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.04.2018 р.

Як встановлено судом, заява позивача надійшла на адресу суду лише 18.04.2018р., тобто після закінчення строку, передбаченого ч.3 ст. 237 ГПК України.

Суд не вважає причину пропуску строку поважною, з огляду на обовязок позивача надати докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги разом з позовною заявою відповідно до ст. 80 ГПК України та з огляду на тривалість розгляду справи на стадії підготовчого провадження і, відповідно, наявність додстатнього часу у учасників справи для подання заяв і клопотань, які мають бути надані на стадії підготовчого провадження.

Враховуючи, подання заяви про визнання договору купівлі продажу №01-01/11 від 10.01.2011р. недійсним в порядку ч.3 ст. 237 ГПК України після спливу строку та недоведеність поважності причин пропуску строку на подання зазначеної заяви, суд залишає заяву ЗАТ Єврофінанс про визнання договору купівлі продажу №01-01/11 від 10.01.2011р. недійсним без розгляду.

Представник позивача у судове засідання 19.04.2018р. не зявився, через електрону пошту суду надав клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням ліквідатора ЗАТ «Єврофінанс» у щорічній відпустці, який бажає та вважає за необхідне бути присутнім при розгляді справи по суті.

Проте, суд вважає клопотання позивача про відкладення розгляду справи таким, що не підлягає задоволенню, враховуючи обмежений строк розгляду справи по суті, передбаченого ч.2 ст.195 ГПК України. Крім того суд зазначає, що ліквідатор ЗАТ «Єврофінанс», з моменту подання позову, а саме з 26.10.2017р., в продовж тривалого строку розгляду справи у жодне судове засідання не зявився.

Представник відповідач у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Єврофінанс (надалі - Лізингодавець) та ОСОБА_2 (фермерським) господарством Елена (надалі - Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №08000054 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого Лізингодавець зобов'язався надати, а Лізингоодержувач прийняти предмет лізингу згідно додатку 1 та на умовах цього договору, а саме: Спецтехніка Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3, вартістю 878 700,02 грн. Лізинговий період 60 місяців.

Згідно п.3.1. Додатку 2 до Договору, право власності на транспортний засіб, що передається у фінансовий лізинг згідно договору фасового лізингу, належить Лізингодавцю, Лізингодавець має право вчиняти щодо транспортного засобу будь-які дії, що не суперечать нормам закону та положенням договору фінансового лізингу, в тому числі надавати транспортний засіб в заставу, відчужувати права власності на транспортний засіб третім особам тощо.

Пунктом 9.1. Додатку 2 до Договору фінансового лізингу №08000054 встановлено, що по закінченню строку дії договору фінансового лізингу, за умови повної сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів та всіх інших платежів в рамках дії договору фінансового лізингу, Лізингодавець, на підставі укладеного договору купівлі-продажу передає право власності на транспортний засіб Лізингоодержувачу шляхом переоформлення реєстраційних документів на ім'я Лізингоодержувача. Таке переоформлення здійснюється протягом 10 робочих днів з моменту підписання договору купівлі-продажу транспортного засобу або акту приймання-передачі транспортного засобу у власність, за умови проведення Лізингоодержувачем остаточного розрахунку. Лізингодавець зобовязаний звільнити транспортний засіб від будь-яких обтяжень та зобовязань перед третіми особами на дату передачі у власність Лізингоодержувачу згідно договору фінансового лізингу (п. 9.2. Додатку 2 до Договору).

Відповідно до п. 10.6. Додатку 2, у разі дострокового припинення договору фінансового лізингу Лізингоодержувач може викупити транспортний засіб за згодою Лізингодавця за ціною, що розраховується як різниця між вартістю транспортного засобу на момент передачі транспортного засобу у Лізинг та сплаченими Лізингоодержувачем лізинговими платежами в частині відшкодування вартості транспортного засобу з урахуванням ПДВ, якщо сторони не домовляться про інше. В цьому випадку Лізингоодержувач також сплачує Лізингодавцю невідшкодовані витрати відповідно до договору фінансового лізингу та плату за адміністрування.

20 червня 2008 року між ЗАТ "Єврофінанс" та ВАТ КБ "Надра" укладено договір застави №122-1/3-V/23/2006 для забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання мультивалютної кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №122/МКЛ-V/2006. Згідно з додатком №1 до договору застави №122-l/3-V/23/2006 від 20.06.2008р. Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1; 46749287 передано у заставу ПАТ КБ Надра. Реєстрація застави здійснена 23.03.2011р. шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, про що свідчить відповідний витяг №47762954 від 02.09.2015 р.

Відповідно до п.1.1. Договору застави Предмет застави (в тому числі спірний транспортний засіб) належав Заставодавцю - ЗАТ Єврофінанс на праві власності.

Постановою господарського суду Запорізької області від 29.12.2010 року у справі №26/413/10 визнано закрите акціонерне товариство "Єврофінанс"(пр. Леніна, 81, офіс 17, м. Запоріжжя, 69002; ), - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено голову правління боржника ОСОБА_8

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.01.2011 р. у справі №26/413/10 скасовано всі обмеження по розпорядженню майном банкрута ЗАТ Єврофінанс (пр. Леніна, 81, офіс 17, м. Запоріжжя, 69002; ) а також знято всі обтяження (застави) та заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, що належать банкруту - ЗАТ Єврофінанс (пр. Леніна, 81, офіс 17, м. Запоріжжя, 69002; ).

10 січня 2011 року між ЗАТ "Єврофінанс" Продавець в особі голови правління ОСОБА_8 та ТОВ "Н-лізинг" Покупець укладено договір купівлі-продажу майнових прав №01-01/11, згідно з п. 2.1. якого Продавець продає, а Покупець купує майнові права на транспортні засоби (сільськогосподарську техніку та спецтехніку) у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 21 518 926,50 грн. Дана сума є остаточною і не може бути змінена (п.4.1. договору).

Водночас, 10.01.2011 р. між ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови правління ОСОБА_8 та ТОВ "Н-лізинг" укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із положеннями договорів фінансового лізингу, перелік яких вказаний у додатку №1 до даного Договору, укладені між первісним кредитором та Лізингоодержувачами, згідно додатку №1 до даного Договору. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор одержує замість первісного кредитора вимагати від боржників сплати грошових коштів визначених Основним договором. ЗАТ Єврофінанс не пізніше трьох робочих днів з дня підписання цього Договору зобов'язаний шляхом направлення листа поштовим зв'язком повідомити Боржників (відповідно Додатку № 1) про відступлення права вимоги за цим Договором Новому кредиторові (п. 3.2. Договору).

Позивач повідомив Відповідача про зміну лізингодавця, що підтверджується повідомленням №11/01-063 від 10.01.2011р.(2-й том: а.с. 32). Крім цього, Позивачем надано Відповідачу довідку №11/01-53 від 09.01.2011р. щодо відсутності заборгованості за договором фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008р. (2-й том: а.с. 38).

Разом с цим, 10.01.2011 р. між ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови правління ОСОБА_8 (первісний лізингодавець) та ТОВ "Н-лізинг" (новий лізингодавець) та СФГ Елена (лізингоодержувач) укладено додаткову угоду №5 до договору фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008 року, якою внесено зміни до договору лізингу в частині зазначення лізингодавця, а саме: замість ЗАТ "Єврофінанс" вказано ТОВ "Н-Лізинг".

28 лютого 2011 року постановою Донецького апеляційного господарського суду, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2011р., скасовано ухвалу господарського суду Запорозької області від 04.01.2011р. у справі №26/413/10, якою скасовані усі обмеження по розпорядженню майном ЗАТ Єврофінанс.

Донецьким апеляційним господарським судом 21.03.2011 року скасовано постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2010 року у справі №26/413/10 про визнання банкрутом ЗАТ Єврофінанс, провадження у справі припинено, у зв'язку з незаконністю порушення справи про банкрутство.

В подальшому, ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.2011. порушено провадження у справі №19/5009/2383/11 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" на підставі ст. ст. 7, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

03.10.2012 року між ТОВ Н-Лізинг та Відповідачем підписана додаткова угода №5 до договору фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008р., згідно п.1.1. якої Сторони дійшли згоди щодо дострокового припинення дія договору у звязку з викупом предмета лізингу Лізингоодержувачем.

22.10.2012 року на підставі Акту переходу права власності від Лізингодавця Лізингоодержувачу до договору фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008р., підписаного між ТОВ Н-Лізинг та СФГ Елена, Відповідач набув право власності на сільськогосподарську техніку - Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1; 46749287.

Як вбачається додатку, наданого Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів згідно листа №603-17-12/4382 від 05.10.2017р. (1-й том а.с. 87-90) та свідоцтва про реєстрацію машини №002364, виданого ІДТН Донецької ОДА у Красноліманському районі (2-й том - а.с. 44), спірний транспортний засіб зареєстровано на праві власності за СФГ Елена з 06.11.2012 року по теперішній час.

Ухвалою господарського суду Запорозької області від 29.01.2013р. у справі №19/5009/2383/11 затверджено реєстр вимог кредиторів, згідно якої грошові вимоги ПАТ Комерційний банк Надра в сумі 125 287 372,39 грн. включені до реєстру вимог кредиторів, що забезпечені заставою з першою чергою задоволення.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 року у справі №19/5009/2383/11 визнано недійсним з моменту укладення Договір про відступлення права вимоги б/н від 10.01.2011, укладений між Закритим акціонерним товариством "Єврофінанс" (69002, м. Запоріжжя, просп. Леніна, 81, код ЄДРПОУ - 30726921) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг" (03039, м. Київ, вул. В.Забіли, 5, прим. 120, код ЄДРПОУ -37258463).

З огляду на що, ліквідатор, вважаючи, що спірний транспортний засіб перебуває у відповідача незаконно, тому підлягає поверненню позивачу як власнику, звернувся з даним позовом до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у примусовому витребуванні майна з чужого незаконного володіння.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Позивачем за таким позовом може бути власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Таким є правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21.12.2016 № 6-2233цс16.

Отже, підставою звернення до суду з вимогою про витребування майна від добросовісного набувача можливе, лише за умови відсутності у власника волі на передачу майна іншій особі.

Проте, як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 10.01.2011р. між ЗАТ Єврофінанс та ТОВ Н-Лізинг укладено договір купівлі-продажу майнових прав №01-01/11 предметом якого є майнові права на спірне майно а саме: спецтехніку - Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3.

Тобто, позивачем відчужено спецтехніку - Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3 за відплатним договором, який є дійсним на момент звернення позивача до суду, що свідчить про його волю на передачу майна у власність іншій особі.

Судом також враховано, що між Позивачем та Відповідачем 04.03.2008р. укладено договір фінансового лізингу №08000054, предметом якого є передання спірного майна, а саме: спецтехніки - Трактор колісний NEW Holland N8040, Cummins 8,3 у користування Відповідачу.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона передає другій стороні у користування майно на певний строк і за встановлену плату.

Разом с цим, відповідно до ч.1,2 ст.8 Закону України Про фінансовий лізинг, у разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до іншої особи відповідні права та обов'язки лізингодавця за договором лізингу переходять до нового власника предмета лізингу. Якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше.

Отже, укладений між Позивачем та Відповідачем договір №076311 від 17.03.2011р. є належною підставою для виникнення у останнього права володіння спірним майном.

Судом встановлено, що за наслідками виконання договору фінансового лізингу від 04.03.2008 року лізингоодержувачем та лізингодавцем 22.10.2012 р. укладено та підписано акт переходу права власності, який в силу п. 9.1. договору фінансового лізингу є підставою для переходу права власності. В подальшому, 06.11.2012 року Відповідачем зареєстровано право власності на спірне майно.

Саме на підставі договору фінансового лізингу №08000054 від 04.03.2008 року, який не визнаний судом недійсним та ніким не оскаржується, Відповідач набув права власності на спірне майно, власником якого і залишається станом на теперішній час.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, положення ч.3 ст. 13 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо визначення ціни позову та розміру судового збору, що підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

За приписами п.2 ч.1 ст. 163 Господарського процесуального кодекс України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

При цьому, абзацом 2 п. 2.13 Постанов пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними встановлено, за умови, що позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об'єднання відповідних вимог судовий збір піддягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру.

Так, Позивач звертаючись з позовом до господарського суду, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору від 20.10.2017р. визначив ціну позову у розмірі 878 700,00 грн., виходячи з зазначеної у договорі застави №122 1/3 V/23/2006 від 20.06.2008р. заставної вартості спірного транспортного засобу.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 26.10.2017р. про порушення провадження у справі №905/2448/17 клопотання позивача задоволено. Відстрочено сплату судового збору у розмірі 13 180,50 грн. до прийняття рішення у справі.

Проте, як встановлено судом, згідно з довідки, наданої власником спірного транспортного засобу СФГ Елена залишкова балансова вартість транспортного засобу, а саме трактора New HOLLANDT8040, 2007 року випуску, рег.№ 11011АН, двигун №467492287 становить 1 060 000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Отже, приймаючи до уваги, що позивачем невірно визначено ціну позову, суд самостійно визначив ціну позову у розмірі 1 060 000,00 грн., у звязку з чим, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 15 900,00 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються Позивача.

На підставі ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства Єврофінанс, м. Запоріжжя в особі ліквідатора Закритого акціонерного товариства Єврофінанс арбітражного керуючого ОСОБА_1, м. Київ до ОСОБА_2 (фермерського) господарства Елена, м. Красний Лиман Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 акціонерного товариства Комерційний банк Надра, м. Київ про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства Єврофінанс, м. Запоріжжя 69002, м. Запоріжжя, вул. Соборна, 81, офіс 17, код 30726921) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів Управління державної казначейської служби м. Харкова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999649, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 15 900,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання поновного судового рішення, через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Чернова

Суддя Г.Є. Курило

Суддя С.С. Тарапата

Повний текст рішення складено та підписано 19.04.2018 р.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/