ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/186/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Цукурова Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Бучанської міської ради

08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 12,

до Приватного акціонерного товариства Південтеплоенергомонтаж

08292, Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, буд. 3,

про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 26.10.2017 №04-09/953);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 04.12.2017 № 35-ДВ);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.12.2017 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Бучанської міської ради до Приватного акціонерного товариства Південтеплоенергомонтаж про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобовязань з укладення договору пайової участі відповідно до рішення Бучанської міської ради № 609-23-VI від 29.03.2012 «Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча», яким затверджено розміри пайової участі загальної вартості будівництва та обовязки по сплаті у строк, визначений договором та законом.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 02.11.2012 № КС 0 зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, подану замовником будівництва Публічним акціонерним товариством «Південтеплоенергомонтаж» згідно з якою введено в експлуатацію обєкт будівництва реконструкція виробничої будівлі в м. Буча по вул. Чкалова, 3.

Всупереч вимогам статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча, Приватним акціонерним товариством «Південтеплоенергомонтаж» не укладено Договір пайової участі.

03.11.2017 Бучанською міською радою на адресу Приватного акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» направлено лист від 23.10.2017 № 04-09/918 та два примірники договору з пропозицією щодо укладення Договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча.

14.12.2017 позивачем отримано відповідь № 247-202 на лист від 23.10.2017 № 04-09/918, згідно з яким, відповідач відмовляється від укладення договору, оскільки не є замовником будівництва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями за вх. № 191/18 від 29.01.2018 справу розподілено на суддю Саванчук С.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2018 позовну заяву залишено без руху.

19.02.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов лист на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 02.02.2018 (вх. № 3476/18).

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.03.2018.

16.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли письмові відповіді на запитання до позовної заяви (вх. № 5257/18) та відзив на позовну заяву (вх. № 5258/18).

Відповідач у повному обсязі не погоджується з доводами позивача, з огляду на таке.

У період з 30.04.2015 по 26.05.2015 Державною фінансовою інспекцією в Київській області проведено ревізію бюджету міста Буча, якою встановлено недоотримання бюджетом міста Буча коштів пайової участі.

12.11.2012 Бучанська міська рада дізналась про завершення будівництва, отримавши лист та копію декларації про готовність обєкта до експлуатації, яка видана без жодних зауважень (зокрема, щодо відсутності договору пайової участі або необхідності його укладення).

Крім того, відповідач не є змовником будівництва в розумінні Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та не може бути стороною у договорі про пайову участь.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником будівництва є фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однією чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Проте, в договорі про пайову участь, який позивач пропонував укласти відповідачеві та текст якого міститься в позові, стороною, яка зобовязується взяти пайову участь у розвитку інфраструктури м. Буча та перерахувати до спеціального фонду м. Буча грошові кошти є саме замовник будівництва.

Позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір пайової участі 12.12.2016, тобто, після встановленого частиною 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» строку, проте, укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча після введення обєкта будівництва в експлуатацію не ґрунтується на вимогах закону.

Також, рішенням господарського суду Київської області у справі № 910/3508/16 у спорі між тими ж сторонами, про той же пайовий внесок, але у вигляді упущеної вигоди, встановлено відсутність підстав на стягнення його з відповідача.

Тобто, підстави для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча відсутні.

19.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 5499/18).

Позивач, не погоджуючись з викладеним у відзиві, зазначив наступне.

12.11.2012 Виконавчим комітетом Бучанської міської ради зареєстрований лист за вх. № 04-08/3665, відповідно до якого відповідач повідомив, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській області зареєстровані декларації про готовність до експлуатації обєктів, однак, жодних додатків до даного листа у вигляді декларацій про готовність обєктів до експлуатації, додано не було, відсутність документального підтвердження введення обєктів в експлуатацію, дає всі підстави вважати, що Бучанська міська рада не була належним чином повідомлена про введення в експлуатацію вказаних у листі обєктів. Бучанській міській раді стало відомо про порушення прав місцевої громади з акту ревізії від 06.07.2015, проведеної в період з 30.03.2015 по 26.06.2015 Державною фінансовою інспекцією в Київській області, якою встановлено недоотримання бюджетом міста Буча значної суми коштів, у тому числі, несплата коштів пайової участі відповідачем у звязку з реконструкцією виробничої будівлі в м. Буча по вул. Чкалова, 3.

Крім того, при реєстрації декларацій Державна архітектурна-будівельна інспекція або її територіальний орган не має права вимагати додаткові документи, отже, при прийнятті обєкта в експлуатацію вона не перевіряє наявність укладеного договору про пайову участь та факт сплати замовником пайового внеску, а органи місцевого самоврядування позбавлені можливості контролювати момент прийняття обєкту будівництва в експлуатацію.

Твердження відповідача, що він не являється замовником будівництва є необґрунтованими, оскільки, згідно з статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт.

Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації № КС 0 обєкт будівництва - реконструкція виробничої будівлі в м. Буча по вул. Чкалова, 3 введено в експлуатацію.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин 2, 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Враховуючи наведене, відповідачем не виконано зобовязання, що покладені на нього Законом щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Відносно рішення господарського суду Київської області у справі № 910/3508/16 про стягнення упущеної вигоди, зазначено наступне.

У межах розгляду справи № 910/3508/16, суд розглядав позов Бучанської міської ради до Приватного акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, тоді як, в межах даної справи, розглядається позов Бучанської міської ради про визнання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Буча укладеним у запропонованій редакції, таким чином, даний спір має інший предмет.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.03.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 10.04.2018.

Ухвалою господарського суду Київсьої області від 03.04.2018 відкладено розгляд справи на 10.04.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.04.2018 виправлено описку, допущену в ухвалі господарського Київської області від 20.03.2018.

10.04.2018 у судове засідання зявились представники обох сторін, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечив позов повністю.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 10.04.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Бучанська міська рада звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства Південтеплоенергомонтаж про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча.

Правовідносини у справі регулюються: 1) Конституцією України; 2) Господарським кодексом України; 3) Цивільним кодексом України; 4) Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі-Закон); 5) Порядком сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча, затвердженим рішенням Бучанської міської ради від 28.03.2012 № 609-23-VI (далі-Порядок).

У справі розглядається спір про визнання укладеним договору про пайову участь замовника у створенні і розвитку інфраструктури міста Буча.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до частин 5, 6 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками (частина 8 статті 40 Закону).

Згідно з частиною 9 статті 40 Закону, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

29.03.2012 Бучанською міською радою прийнято рішення № 609-23-VI «Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча», яким затверджено розмір пайової участі та обовязки зі сплати у строк, визначений договором та законом.

Підставою для звернення з позовом стало те, що відповідач ухиляється від передбаченого статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов`язку укласти із позивачем договір про пайову участь (внесок) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, у відповідача в силу прямої вказівки закону виник обов`язок з укладання договору про пайову участь замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча.

Статтею 187 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі, якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 Господарського кодексу України та статтею 648 Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту вказаних норм і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна із сторін ухиляється від його укладання, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов. Можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов`язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органів державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Відповідач проти позову заперечував з посиланням на частину 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки пропущений строк для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури, який встановлений законодавцем до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, крім того, відповідач не являється замовником будівництва, тому відповідач відмовив в підписанні направлених позивачем примірників договору.

Щодо введення в експлуатацію обєкту в м. Буча, по вул. Чкалова, 3, суд зазначає, що правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Процедура виконання будівельних робіт визначена Порядком виконання підготовчих і будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 № 466. Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" від 13.04.2011 №461.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" 13.04.2011 Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", якими спрощено дозвільні процедури у будівництві, зокрема, скорочено перелік документів, необхідних для отримання дозволу на виконання будівельних робіт, терміни видачі такого дозволу та запроваджено декларативний принцип щодо виконання будівельних робіт і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього закону. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Разом з тим, процедура прийняття об'єктів в експлуатацію має технічний характер і полягає в тому, що саме об'єкт будівництва, його стійкість, міцність, надійність є предметом при перевірці його готовності до експлуатації, а тому перевірка сплати пайової участі суперечить суті самої процедури прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів та не входить до змісту цих правовідносин.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням Бучанської міської ради від 29.03.2012 № 609-23-VI «Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча», затверджено розміри пайової участі та обовязки зі сплати у строк, визначений договором та законом.

Відповідно до пункту 3.1 зазначеного Порядку, замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у місті Буча, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Згідно з пунктом 4.2 зазначеного Порядку, розмір пайової участі (внеску) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча становить 10% від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта будівництва для нежитлових будівель та споруд.

Відповідно до пункту 6.2 Порядку, кошти пайової участі сплачуються в повному обсязі до введення обєкта в експлуатацію.

З декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 02.11.2012 №Кс НОМЕР_1, вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Південтеплоенергомонтаж» є замовником будівництва «реконструкції виробничої будівлі» в м. Буча, по вул. Чкалова, 3.

Таким чином, відповідач як замовник об'єкта будівництва, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча та укласти з позивачем договір про пайову участь.

23.10.2017 позивач направив на адресу відповідача претензію № 04-09/918 з вимогою укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча.

08.12.2017 відповідачем направлено відповідь № 247-202 на претензію від 23.10.2017, отриману позивачем 14.12.2017 за вх. № 04-09/918, згідно з якої відповідачем зазначено про відсутність правових підстав для укладення договору пайової участі, оскільки обєкт по вул. Чкалова, 3 в м. Буча вже введений в експлуатацію і відповідач не є замовником у розумінні статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначав, що договір про пайову участь укладається не пізніше, ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Об`єкт прийнятий в експлуатацію 02.11.2012, тому сплинув строк для укладення зазначеного договору.

Однак, суд зазначає, що строк, визначений вказаним законом для укладення договору пайової участі, у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлений саме для добровільного виконання стороною вказаного обов'язку, і невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, адже невиконання замовником обов'язку, передбаченого законом, не може надавати йому переваг перед замовником, що виконав обов'язок за законом.

Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов`язання, яке прямо передбачено чинним законодавством.

Невиконання такого зобов`язання не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь, у тому числі, й після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №922/5937/15. Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексуУкраїни при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частинами 3, 4 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідачем зазначеного вище вчинено не було, протокол розбіжностей у встановлений законодавством строк позивачу не направлявся.

У розрахунку величини пайової участі, який є додатком 1 до договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Буча, який заявляє визнати укладеним позивач, зазначено, що замовник здійснює перерахування до місцевого бюджету м. Буча коштів у розмірі 1463431,00 грн.

Згідно з частиною 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча, затвердженого рішенням Бучанської міської ради від 29.03.2012 № 609-23-VI, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури).

Частиною 6 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Згідно з Порядком сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча, затвердженим рішенням Бучанської міської ради від 29.03.2012 № 609-23-VI, граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, для нежитлових будівель та споруд становить 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта.

Як вбачається з Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 02.11.2012 № Кс 0, кошторисна вартість будівництва становить 14634310,00 грн.

Таким чином, розмір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Буча становить 14634310,00 х 10% = 1463431,00 грн.

Доказів наявності підстав для зменшення розміру пайової участі, що передбачені законодавством, відповідачем суду не надано.

Стососно тверджень відповідача про те, що рішенням господарського суду Київської області у справі № 910/3508/16 між тими ж сторонами у тих же правовідносинах встановлені обставини, що є підставою для відмови у задоволенні позову у даній справі і які не підлягають доказуванню у даній справі, відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України, судом враховано таке.

Відповідно до частинии 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_3 позову у справі № 910/3508/16 було стягнення упощенної вигоди Бачанської міської ради у звязку з неукладенням спірного у справі договору пайової участі.

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною включається до складу збитків, що підлягаютють відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення.

Зі змісту статтей 614, 623 Цивільного кодексу України та статті 226 Господарскього кодексу України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобовязання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобовязання та збитками; 4) вина, що і має бути встановлене судом у сукупності при розгляді позову про стягнення збитків.

З огляду на вказане, судом враховано, що обставини, встановлені рішенням суду, в розумінні статті 75 Господарскього процесуального кодексу України, так звані, преюдиційні факти, слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин, про що, зокрема, вказано у постаннові Судової палати у господарських справах Верховного суду України від 05.10.2004 у справі № 6/408 про те, що помилковим є наданням преюдиційного значення оціночним судженням, зробленим судом при вирішенні іншої справи, ототожнення фактів, встановлених цим судом з їх юридичною оцінкою.

Зважаючи на вказане, у справі № 910/3508/16 встановлювався факт наявності усіх елементів складу господарського правопорушення, а предмет спору за своєю правовою природою був збитками, відтак, саме ці обставини стосовно відсутності повного складу господарського правопорушення і встановлені вказаним рішенням господраського суду, що не є спірними у даній справі.

Стосовно тверджень відповідача про те, що договір не може бути укладений у редакції, що наданий позивачем, судом враховано те, що відповідачем не надано власної редакції договору, а днем укладення спірного договору буде день набрання чинності рішенням суду.

Рішенням Бучанської міської ради від 29.03.2012 № 609-23-VI затверджено типовий договір про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури міста Буча (додаток №2 до рішення), якому відповідає проект договору, який позивач заявляє визнати укладеним у даній справі.

Згідно з частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Відповідно до частини 3 статті 184 Господарського кодексу України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Крім того, за результатами розгляду змісту спірного договору у судовому засіданні за участі представників сторін, судом не встановлено положень цього договору, які б унеможливлювали його виконання у звязку з укладення його за рішення суду після введення обєкту в експлуатацію чи суттєво змінювали правовідносини сторін у звязку з цим.

Стосовно тверджень відзиву про те, що встановлення обставин неукладення спріного договру за результатами ревізії Державної фінансової інспекції в Київській області не являється підставою для укладення такого договору, то суд погоджується з такою позицією відповідача, однак, відзначає, що підставами для укладення спірного договору є не акт ревізії, а вищевикладені вимоги чинного законодавства.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ОСОБА_3 доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За статтею 80 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про повне задоволення позову.

Судовий збір, відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 129, 232, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов Бучанської міської ради до Приватного акціонерного товариства Південтеплоенергомонтаж про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Буча між Бучанською міською радою (, поштовий індекс 08292, Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків 12) та Публічним акціонерним товариством «Південтеплоенергомонтаж» (, поштовий індекс 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, буд.3) в наступній редакції:

м. Буча « 10» квітня 2018 р.

Бучанська міська рада, в особі Бучанського міського голови ОСОБА_4, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з одного боку та ПАТ «Південтеплоенергомонтаж», , місцезнаходження юридичної особи: 01601, м. Київ, вул. Пушкінська, буд.27, в особі керівника ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту, далі іменований «Замовник», з другого боку, які разом за текстом Договору іменуються «Сторони», уклали цей Договір про таке:

ОСОБА_3 Договору

1.1. Відповідно до цього Договору Замовник зобовязується прийняти пайову участь в сумі 1463431,00 грн. (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять одна грн.) у розвитку інфраструктури м. Буча та перерахувати до спеціального фонду м. Буча на рахунок відкритий в Управлінні Державного казначейства в Київській області, грошові кошти в розмірі, визначеному у Розрахунку величини пайової участі в розвитку інфраструктури м. Буча (додаток 1), що є невідємною частиною цього договору, у звязку з реконструкцією виробничої будівлі в м. Буча по вул. Чкалова, 3.

ІІ. Зобовязання сторін.

2.1. Замовник зобовязується перерахувати кошти в сумі, зазначеній у п. 1.1 розділу І цього Договору, згідно з розрахунком пайової участі замовника, що є невідємною частиною цього Договору до введення обєкту в експлуатацію, крім випадків передбачених п.п.5.4 і 5.5 Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Буча, затвердженого рішенням Бучанської міської ради № 609-23-VI від 29.03.2012 р. зі змінами і доповненнями (далі - Порядок).

2.2. Оплату може бути внесено одним платежем шляхом перерахування Замовником грошових коштів за реквізитами, визначеними у Договорі, до введення Обєкта в експлуатацію, крім випадків передбачених п.п.5.4 і 5.5 Порядку.

2.3. Замовник будівництва зобовязується у разі змін та доповнень до проектно-кошторисної документації, які спричиняють зміни техніко-економічних показників будівництва, виступити із клопотанням перед виконавчим комітетом Бучанської міської ради про внесення відповідних змін до Договору пайової участі.

ІІІ. Особливі умови

3.1. З моменту зарахування на рахунок спеціального фонду бюджету міста Буча коштів, передбачених цим Договором, Замовник передає право володіння, користування та розпорядження вказаними коштами Бучанській міській раді відповідно до їх цільового призначення, і ці кошти стають комунальною власністю територіальної громади м. Буча.

3.2. Обєкти, майно та інші активи, придбані та/або створені за рахунок коштів, внесених Замовником як пайова участь у розвитку інфраструктури м. Буча за цим Договором, є комунальною власністю територіальної громади м. Буча.

3.3. Кошти, отримані за цим Договором як пайова участь Замовника, можуть використовуватись виключно для розвитку інфраструктури м. Буча.

3.4. У випадку збільшення або зменшення параметрів обєкту будівництва, до введення обєкту в експлуатацію, укладений договір пайової участі замовника підлягає приведенню у відповідність шляхом укладання додаткової угоди.

3.5. Обєкти інженерно-транспортної, соціальної інфраструктури, обєкти благоустрою, створені відповідно до п. п. 5.4 і 5.5 Порядку, є комунальною власністю територіальної громади м. Буча.

IV. Відповідальність Сторін

4.1. У разі невиконання або несвоєчасного виконання Замовником зобовязань щодо перерахування в повному обсязі коштів, визначених цим Договором або невиконання умов цього договору в інших спосіб, виконавчий комітет Бучанської міської ради здійснює необхідні заходи щодо примусового стягнення вказаних коштів у судовому порядку.

4.2. У випадку несвоєчасного внесення коштів як пайової участі в розвитку інфраструктури м. Буча Замовник сплачує пеню в розмір 0,1 % від загальної суми платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобовязання. Нарахування пені за прострочення виконання зобовязання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

4.3. Замовник будівництва та генеральний проектувальник несуть відповідальність за достовірність інформації щодо загальної кошторисної вартості обєкту будівництва (реконструкції) та техніко-економічних показників.

V. Форс мажор

5.1. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобовязань за договором, якщо воно сталося внаслідок обставин непереборної сили, як-то: пожежа, повінь, землетрус, воєнні дії тощо, якщо ці обставини безпосередньо впливають на виконання умов Договору. При цьому, строк виконання Договору відкладається на термін пропорційний часу, протягом якого діяли такі обставини. Якщо ці обставини триватимуть понад 6 (шість) місяців, Сторони можуть переглянути умови цього Договору.

VІ. Строк дії договору

6.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами свої зобовязань.

VІІ. Інші умови

7.1. Зміни до цього Договору вносяться в установленому законодавством порядку за взаємною згодою Сторін шляхом укладання відповідних угод, які є невідємною частиною цього Договору, або в судовому порядку.

7.2. Одностороння зміна умов або одностороння відмова від цього Договору не допускається.

7.3. У разі виникнення розбіжностей між Сторонами, щодо яких вони не можуть дійти згоди мирним шляхом, спір передається на розгляд суду відповідно до територіальної підсудності та підвідомчості справи.

7.4. Питання, не врегульовані цим Договором, вирішуються Сторонами згідно з приписами чинного законодавства України.

7.5. Замовник стверджує, що для належної реалізації цілей, визначених цим Договором, він обізнаний з Порядком сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Буча, яке затверджене рішенням Бучанської міської ради № 609-23-VІ від 29.03.2012 р. зі змінами і доповненнями, станом на дату укладання договору.

7.6. Визнання одного або кількох пунктів Договору не чинними або скасування його окремих положень не тягне за собою визнання Договору не чинним у цілому.

7.7. Цей договір складено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у Замовника, другий у виконавчому комітеті Бучанської міської ради.

Підписи сторін:

Бучанська міська рада

08292, м. Буча Київської області,

вул. Енергетиків, 12

Одержувач : місцевий бюджет м. Буча,

,

р/р № 0008

Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Київській обл. в м. Києві,

МФО 821018

Призначення платежу : 24170000; Надходження коштів пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту

Міський голова

М.П. _________________________А.П.Федорук

Сторона - 2

ПАТ «Південтеплоенергомонтаж»

01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 27

________________А.В. ОСОБА_5

Додаток 1

Розрахунок

Величини пайової участі на розвиток інфраструктури міста Буча

Обєкт: реконструкція виробничої будівлі в м. Буча по вул. Чкалова, 3

Замовник: Публічне акціонерне товариство «Південтеплоенергомонтаж»

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. за № 3038 УІ стаття 40 «Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту» та рішення сесії Бучанської міської ради VІ скликання від 29 березня 2012 р. за № 609-23-УІ та рішення сесії Бучанської міської ради за № 1490-46-УІ від 28.11.2013 р., пайова участь у розвитку інфраструктури становить:

- 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта для нежитлових будівель та споруд.

Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації № КС 0 від 02.11.2012 кошторисна вартість обєкта становить 14634,31 тис. грн., загальна площа обєкта становить 4384,0 м2

Вартість пайової участі обєкта становить:

14 634 310 х 10%=1 463 431,00 грн.

Всього величина пайової участі обєкту:

1 463 431,00 грн. (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять одна грн.)

В.о. Директора КП «Бучазабудовник» ОСОБА_6

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» (, 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Леха Качинського, буд .3) на користь Бучанської міської ради Київської області судові витрати в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за наступними реквізитами: р/р 3934 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, .

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.04.2018.

Суддя С.О. Саванчук