ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018м. ДніпроСправа № 916/97/18
За позовом Приватного підприємства "Наталі-гранд", м.Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркюс інвест", м.Нікополь Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором надання послуг у розмірі 12 065, 85 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Приватне підприємство "Наталі-гранд" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркюс інвест" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних та бухгалтерських послуг №1-2811/16 від 28.11.2016 (далі - Договір) у розмірі 12 065, 85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг за Договором.

Ухвалою суду від 15.02.2018 позов Приватного підприємства " Наталі-гранд" прийнято до розгляду, справу №916/97/18 призначено до розгялду в порядку спрощеного позовного провадження.

12.03.2018 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на рахунки та майно відповідача ТОВ "Маркюс інвест" у зв'язку з невиконанням свого обов'язку сплатити послуги за Договором № 1-2811/16 про надання юридичних та бухгалтерських послуг, про що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 13.03.2018 у задоволенні заяви Приватного підприємства "Наталі-гранд" про забезпечення позову відмовлено судом.

Ухвалою суду від 15.03.2018 розгляд справи відкладено.

13.04.2016 від позивача надійшла заява про забезпечення проведення судового засідання по справі №916/97/18 у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 16.04.2018 у задоволенні заяви позивача про забезпечення проведення судового засідання по справі №916/97/18 у режимі відеоконференції відмовлено судом.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання 16.04.2018. Заявою від 16.04.2018 позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд провести судове засідання 16.04.2018 без участі представника позивача.

Відповідач не направив уповноваженого представника в засідання 16.04.2018, письмовий відзив на позов не надав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду у зв'язку закінченням терміну зберігання.

Частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 16.04.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір №1-2811/16 (далі - Договір), в порядку та на умовах якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надати юридичні та бухгалтерські послуги за плату (п.1.1 Договору)

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначених вище Договорів, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Так, за своїм змістом вказаний договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.5.1 Договору здавання-приймання наданих послуг здійснюється сторонами щомісячно. На бухгалтерські та юридичні послуги складаються окремі акти. В разі необхідності в одному місяці може бути укладено декілька актів. Якщо акт не підписаний замовником та не повернений виконавцю впродовж 10 робочих днів з дати відправки замовнику поштою акту, такий вважається погодженим та підписаним.

Якщо замовник не погоджується з викладеним в акті, він впродовж 5 робочих днів направляє виконавцю свої письмові заперечення, виконавець в свою чергу впродовж 5 робочих днів повинен погодити з замовником розбіжності, виправити помилки чи роботи та направити замовнику акт вдруге на підписання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст. 903 ЦК України).

За умовами розділу 4 розрахунок за Договором здійснюється наступним чином:

4.1. Послуги здійснюються на умовах передоплати на розрахунковий рахунок виконавця.

4.2. Перші рахунки виставляються замовнику у день підписання сторонами договору та на суму передплат 1 000, 00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.) за бухгалтерські послуги на 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) за юридичні послуги.

4.2. Щомісячно 1 числа замовник зобов'язаний сплатити передоплату за звітний місяць, яка є близькою вартості послуг за попередній місяць, згідно рахунку виконавця. Порядок розрахунку суми передоплати наведено в Додатку №1

4.3. Протягом місяця виконавець має право виставляти додаткові рахунки на передплату послуг, якщо вартість фактично наданих послуг наблизилась до раніше отриманої передоплати. Разом із рахунком надається розрахунок вартості фактично наданих послуг та обґрунтування суми рахунку.

Якщо такий рахунок на надавався, а вартість фактично наданим послуг перевищила суму передплати, по результатах місяця замовнику вручається рахунок на доплату послуг за звітний місяць.

4.4. Один раз на квартал до вартості бухгалтерських послуг за січень, квітень, липень, жовтень додається по 15% від абонентської плати на попередній місяць (грудень, березень, червень, вересень відповідно) на погашення поточних витрат щодо обслуговування замовника (компенсації витрат).

4.5. Термін сплати кожного рахунку - 3 робочі дні з дати його вручення. Датою його вручення є особистий підпис представника замовника з датою отримання, або дата направлення рахунку на електронну адресу замовника. Рахунки виставляються окремо на бухгалтерські та юридичні послуги.

4.6. Отримані оплати зараховуються, передусім, на погашення боргу замовника за договором, в разі його наявності. Залишок зараховується як оплата рахунків на передоплату в хронологічному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов Договору в період з грудня 2017 року по квітень 2017 року позивачем виконано обумовлені Договором послуги, проте внаслідок неповного та несвоєчасного розрахунку за надані позивачем послуги, у відповідача утворилась заборгованість за актами надання послуг №20 від 28.04.2017, №21 від 28.04.2017, №23 від 12.05.2017, №29 від 16.06.2017 на загальну суму 8 251, 82 грн.

При цьому, суд зазначає, що позивачем вказані акти було направлено відповідачу, але не підписано та не повернуто останнім позивачу, у зв'язку з чим, у відповідності до положень п.5.1 Договору, вказані акти вважаються погодженими та підписаними відповідачем, а послуги такими, що виконано в повному обсязі та прийнято позивачем, а відтак підлягають оплаті за умовами Договору.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно з п. 6.7. в разі затримки оплати замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми затримки за кожний прострочений день до моменту повного погашення заборгованості. При затримці оплати повної суми або її частини більше ніж на 20 календарних днів замовник додатково сплачує штраф у розмірі 50% від суми оплати за надані послуги. Строк дії штрафних санкцій - до моменту повного погашення своїх зобов'язань замовником перед виконавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків позивача (а.с.16-18) за відповідачем рахується заборгованість зі сплати пені за період з 02.12.2016 по 14.12.2017 у розмірі 1 558, 35 грн., штрафу у розмірі 1512, 74 грн., а також інфляційних за період з червня 2017 року по грудень 2017 року у розмірі 570, 93 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування суд, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркюс інвест" (53213, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул. Івана Богуна, буд.6Б; ) на користь Приватного підприємства "Наталі-гранд" (65012, м.Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, буд. 8, кв. 4; ) суму 8 251, 82 грн. основного боргу, 1 558, 35 грн. пені, 570, 93 грн. інфляційних, 172, 01 грн. штрафу, 1 762, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 23.04.2018

Суддя А.В. Суховаров