ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. Справа № 921/2/15-г/6

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марко Р.І.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Мазепа Н.В.,

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_2 (посвідчення № 020325 від 06.09.2013р.);

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_3 представник (довіреність № 07-1003 від 04.09.2017р.);

від відповідача-1 (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_4 представник (доручення № 01-17/1294 від 19.09.2017р.);

від відповідача-2: ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 19.02.2018р.);

від третьої особи: ОСОБА_4 представник (довіреність № 01-17/208 від 21.02.2018р.);

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 міської ради Тернопільської області, б/н від 02.01.2018р. (вх.№01-05/355/18 від 18.01.2018р.)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р., повний текст рішення складено 18.12.2017р.

у справі № 921/2/15-г/6 (головуючий суддя Охотницька Н.В., судді Стадник М.С., Хома С.О.)

за первісним позовом: Заступника прокурора Тернопільської області, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, 46000 в інтересах держави, в особі Тернопільської обласної ради, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021

до відповідача-1: ОСОБА_5 міської ради, вул. Шевченка, 21, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

до відповідача-2: ОСОБА_6, вул. С.Бандери,54 б, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Виконавчий комітет ОСОБА_5 міської ради, вул. Шевченка, 21, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

про: визнання незаконними та скасування рішення ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012р. "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році"; рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012р. "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році"; рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012р. "Про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок. 8-А, загальною площею 141,7 кв.м."; рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013р. "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради". Визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8-А, проведеного 27.11.2013р. та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013р. Визнання недійсним договору купівлі продажу приміщення від 29.11.2013р., укладений між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6 Визнання права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м. за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради

за зустрічним позовом-1: Територіальної громади м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради, вул. Шевченка, 21, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

2. Фізичної особи ОСОБА_6, вул. С.Бандери,54 б, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

до відповідача: Тернопільської обласної ради, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Виконавчий комітет ОСОБА_5 міської ради, вул. Шевченка, 21, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

про: визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991р. № 300 та від 16.07.1992р. "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області.

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2015 року заступник прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_5 міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6 та Виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради про: визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012, №747 від 24.12.2012, виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012; визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8 А, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013; визнання недійсним договору купівлі продажу приміщення від 29.11.2013 року, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.03.2015 у справі №921/2/15-г/6 (суддя Шумський І.П.) залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 (колегія суддів у складі: суддя Бойко С.М. головуючий, судді Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.), відмовлено у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012, №747 від 24.12.2012, виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012 та про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8-А, проведеного 27.11.2013р. та оформленого протоколом №5 від 28.11.2013. Провадження у справі щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та фізичною особою - ОСОБА_6 припинено з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2016 (головуючий суддя Могил С.К., судді: Кривда Д.С., Борденюк Є.М.) касаційну скаргу Тернопільської обласної ради задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.03.2015 у справі №921/2/15-г/6 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 (головуючий суддя Боровець Я.Я., судді Сидорук А.М. та Півторак М.Є.) відмовлено Заступнику прокурора Тернопільської області в інтересах держави, в особі Тернопільської обласної ради у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012, №747 від 24.12.2012, Виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012; відмовлено у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8 А, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом №5 від 28.11.2013; провадження у справі №921/2/15-г/6 в частині щодо вимоги про визнання недійсним договору купівлі продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова, в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6 (третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) припинено.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 змінено статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6, залучивши її до участі у справі в якості відповідача.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 в задоволенні апеляційних скарг відмовлено; рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 скасовано в частині припинення провадження у справі, в цій частині прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено; в решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.07.2017 касаційні скарги Заступника прокурора Львівської області та Тернопільської обласної ради задоволено частково; постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.10.2016 у справі № 921/2/15-г/6 скасовано; справу № 921/2/15-г/6 передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що

- Тернопільська обласна Рада народних депутатів на визначених законодавством підставах у 1992 році набула право власності на нежитлове приміщення у м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м, в якому від заснування і по даний час перебуває та функціонує аптека №64 структурний підрозділ ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143, однак державна реєстрація права комунальної власності Тернопільської обласної Ради народних депутатів на дане нежитлове приміщення не була проведена, так як законодавство, що діяло на той час, не передбачало обовязковість такої реєстрації, а тому право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради, яке виникло до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на дане нежитлове приміщення, з врахуванням вимог частини четвертої статті 3 даного Закону є дійсним.

- Тернопільська обласна рада не приймала рішень щодо передачі до комунальної власності територіальної громади міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради спірного нежитлового приміщення у м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м., а тому позивачі вважають, що рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 29.02.2012 №111 та від 20.03.2013 №55 та рішення ОСОБА_5 міської ради від від 26.12.2012 №778 та від 24.12.2012 №742, №747; договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке підлягає продажу на аукціоні від 29.11.2013 укладений між ОСОБА_5 міською радою та фізичною особою ОСОБА_6, підтверджують те, що приміщення у м. Чорткові по вул. Ринок, 8(8-А), загальною площею 141,7 кв.м, є нежитловим приміщенням, а тому, згідно чинного законодавства для реалізації правомочностей щодо управління та розпорядження таким приміщенням ОСОБА_5 міська рада повинна мати визначені законом підстави.

- ОСОБА_5 міською радою не надано доказів на підтвердження факту прийняття відповідних рішень щодо включення даного нежитлового приміщення до переліку обєктів комунальної власності територіальної громади міста Чорткова.

- Право власності ОСОБА_5 міської ради на нежитлове приміщення по вул. Ринок 8 (8-А) у місті Чорткові зареєстровано лише у квітні 2013 року, що підтверджує те, що станом на час прийняття оскаржуваних рішень ОСОБА_5 міською радою від 24.12.2012 №742 "Про затвердження Переліку обєктів комунальної власності територіальної громади міста Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" та №747 "Про затвердження способу продажу обєктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" ОСОБА_5 міська рада не була власником спірного приміщення.

- Прийняття рішень про розпорядження майном, яке органу місцевого самоврядування не належить, суперечить Цивільному кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування", призвело до незаконного відчуження майна, а тому слід визнати недійсними результати аукціону з продажу спірного нежитлового приміщення, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом №5 від 28.11.2013, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 29.11.2013 та визнати право власності на спірне нежитлове приміщення за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради.

В порядку ст. 22 ГПК України, судом першої інстанції, до початку розгляду справи по суті, задоволено заяву позивача за первісним позовом про зміну предмета позовних вимог.

Таким чином, розгляд даної справи по суті за первісним позовом здійснюється із урахуванням поданих змін, а саме предметом розгляду первісного позову є:

1. Визнання незаконними та скасування:

- рішення ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012 "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році";

- рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012 "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році";

- рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012 "Про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. ";

- рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради".

2. Визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8-А, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013;

3. Визнання недійсним договору купівлі продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6

4. Визнання права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м. за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради.

Крім того, судом першої інстанції до початку розгляду справи по суті, було прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у даній справі зустрічний позов відповідачів до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за №№ 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, та прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у даній справі.

Обгрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, позивачі зазначають наступне:

- Приміщення за адресою м. Чортків, вул. Ринок, 8 перебувало у власності ОСОБА_5 міської ради, як до роздержавлення, так і після, зокрема на підставі рішення від 26.09.1949 за № 445 виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради, яке було прийняте на підставі рішення ОСОБА_5 райвиконкому депутатів трудящих № 11 "Про проведення реєстрації домоволодінь, які належали місцевим радам, підприємствам, установам і приватним громадянам м. Чорткова" . Зазначають про те, що Тернопільська обласна рада в період з 1992 по 2014 роки не провела державну реєстрацію права власності на спірний об'єкт нерухомості. Отже, даний факт, на думку позивачів за зустрічним позовом, свідчить про те, що у Тернопільської обласної ради відсутні правовстановлюючі документи на спірне приміщення, що, у свою чергу, є підставою для визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за №№ 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області в судовому порядку.

- Постановою КМУ від 05.11.1991 № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю" не передбачено передачу майна таких юридичних осіб, закладів охорони здоров'я, як аптеки від держави до комунальної власності, оскільки в даній постанові йдеться мова про аптечні склади, магазини аптечні та оптики.

- Рішенням Тернопільської обласної ради від 14.05.1998 № 6 відмінено п.1 рішення Тернопільської обласної ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" в частині передачі об'єктів комунальної власності в управління облдержадміністрації, а тому правовий статус об'єктів, які зазначені в рішенні від 16.07.1992 не був визначений станом на 14.05.1998 і рішення "Про комунальну власність області" є тільки рішенням про передачу об'єктів в управління облдержадміністрації та не є правовстановлюючим документом, на підставі якого Тернопільська обласна рада може оформити право власності на спірний об'єкт нерухомості за собою.

Також, представником відповідачів за первісним позовом подано заяву до місцевого господарського суду, в порядку ст. 267 Цивільного кодексу України, про застосування строку позовної давності до позовних вимог. В обґрунтування даної заяви відповідачі за первісним позовом вказують на те, що про оформлення права власності на приміщення за адресою м. Чортків, вул. Ринок, 8 А за ОСОБА_5 міською радою Тернопільської області, Тернопільська обласна рада знала ще з 22.03.2012, даний факт підтверджується листом Тернопільської обласної ради від 22.03.2012 № 08-465, який був направлений ОСОБА_5 міській раді та листом від 03.12.2012 № 1767, яким ОСОБА_5 міська рада просила Тернопільську обласну раду надати необхідний пакет документів для проведення державної реєстрації права власності за Тернопільською обласною радою. Отже, як зазначає представник відповідачів за первісним позовом, за додатковими позовними вимогами строк позовної давності почав перебіг з 03.12.2012 та сплив 03.12.2015.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява Виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради, а також заява ОСОБА_5 міської ради про застосування строку позовної давності до позовних вимог викладених у позовній заяві № 05/2/1-307 від 22.12.2014.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. у справі № 921/2/15-г/6 первісний позов задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано:

- рішення ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012р. "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" в частині нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Чортків вул. Ринок, 8-А, зазначеного в додатку "Перелік об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році" до рішення №742 від 24.12.2012р. за порядковим номером 12.;

- рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012р. "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" в частині нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Чортків вул. Ринок, 8, зазначеного в додатку №1 "Перелік об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році шляхом продажу на аукціоні" за порядковим номером 12;

- рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012р. "Про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок. 8-А, загальною площею 141,7 кв.м ";

- рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013р. "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради".

Визнано недійсними результати аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8-А, проведеного 27.11.2013р. та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013р.;

Визнано недійсним договір купівлі продажу нежитлового приміщення, яке підлягає продажу на аукціоні від 29.11.2013р., укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6.

Визнано право власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради.

В решті первісного позову відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_6 до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991р. № 300 та від 16.07.1992р. "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області - провадження припинено.

В задоволенні зустрічного позову територіальної громади м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області відмовлено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_5 міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 6 090 грн 00 коп.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_5 міської ради на користь Тернопільської обласної ради судовий збір в розмірі 11 647 грн 24 коп. в повернення сплачених судових витрат.

Оскаржуваним рішенням встановлено, наступне:

- Відповідно до норм чинного законодавства та прийнятих рішень №300 від 26.12.1991 "Питання розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та рішення від 16.07.1992 "Про комунальну власність області", в процесі розмежування державної та комунальної власності центральна районна аптека № 63 разом із підвідомчими аптеками, в тому числі аптека № 64, що розташована в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, як об'єкт комунальної власності області, разом із основними засобами, технологічним обладнанням, засобами вимірювання, правомірно передана до комунальної власності територіальної громади Тернопільської області.

- Правовою підставою належності майна територіальній громаді області є рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області". За цим рішенням до спільної власності територіальної громади області віднесено майно центральної районної аптеки № 63 разом із підвідомчими аптеками, в тому числі, і аптека № 64, що розташована в м. Чорткові по вул. Ринок, 8.

- Тернопільська обласна Рада народних депутатів відповідно до вимог чинного законодавства у 1992 році набула право власності на аптеку №64 у м. Чортків по вул. Ринок, 8. Тернопільська обласна рада не приймала жодних рішень щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради спірного нежитлового приміщення у м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м, що і не заперечується ОСОБА_5 міською радою.

- В порушення законодавчих норм, виконавчий комітет ОСОБА_5 міської ради приймає рішення №111 від 29.02.2012, яким вирішено оформити право власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м, за територіальною громадою м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради.

- Суд зазначає, що ні згаданим рішенням Тернопільської обласної Ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області", ні будь-якими іншими нормативними актами, що діяли у період 1991-1992 роках, не передбачено передачу окремо майна юридичної особи та самої юридичної особи, отже при передачі аптеки № 64 із державного підпорядкування у обласне відбулась і передача майна, в тому числі і приміщення в якому вона здійснювала діяльність.

- Із самої назви рішень від 26.12.1991 № 300 "Про розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" та їх змісту вбачається, що у них йдеться про об'єкти і майно.

- Всупереч вимогам ст.33-34 ГПК України, ні ОСОБА_5 міська рада, а ні її виконавчий комітет належних доказів перебування спірного приміщення у комунальній власності міста Чорткова суду не надали.

- Суд дійшов висновку, що рішення ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012 "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році", рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012 "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році", рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012 "Про присвоєння поштової адреси на нежиле приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м, рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради", порушують права Тернопільської обласної ради, прийняті за відсутності правових підстав, оскільки ОСОБА_5 міською радою не набуто на законних підставах право власності на спірне майно, при цьому суд констатує, що згода на відчуження нежитлового приміщення в м.Чорткові по вул.Ринок,8, загальною площею 141,7 кв.м Тернопільською обласною радою ОСОБА_5 міській раді не надавалася та відповідне рішення Тернопільською обласною радою не приймалося, відповідно ОСОБА_5 міська рада не була власником спірного приміщення та не мала права розпоряджатися спірним майном, відтак, у відповідача 1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 були відсутні правові підстави для прийняття зазначених вище рішень.

- Зважаючи, що оспорюванні результати проведеного аукціону з продажу нежитлового приміщення у якому знаходиться структурний підрозділ ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143 - аптека №64 і яке належить до обєктів комунальної власності Тернопільської області та договір купівлі продажу нежитлового приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6 засновані, за відсутності правових підстав на незаконних рішеннях, відтак, підлягають визнанню недійсним в судовому порядку.

- Суд вважає за доцільне визнати право власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради.

- Необґрунтованою є заява ОСОБА_5 міської ради № 01-24/265 від 11.02.2015 (вх.№ 5934), а також заява від 24.11.2017 представника відповідачів за первісним позовом (вх.№ 20808 від 24.11.2017) про пропуск позовної давності щодо первісних позовних вимог.

- Суд вважає безпідставною заяву від 24.11.2017 (вх.№ 20808 від 24.11.2017) представника відповідачів за первісним позовом про пропуск позивачем за первісним позовом строку позовної давності щодо позовної вимоги про визнання права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м. за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради;

- Провадження у даній справі за зустрічним позовом фізичної особи ОСОБА_6 до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

- Суд дійшов висновку, що рішення від 26.12.1991 р. № 300 "Про розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та від 16.07.1992 року "Про комунальну власність" прийняті у відповідності до вимог чинного на той час законодавства та у межах визначеної законом компетенції виконавчого комітету Тернопільської обласної ради та Тернопільської обласної ради, не порушують прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_5 міської ради, що виключає правові підстави для задоволення позову.

- Враховуючи відсутність порушеного права позивача за зустрічним позовом суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, а тому питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. у справі № 921/2/15-г/6, відповідач-1 за первісним позовом звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/2/15-г/6 від 11.12.2017р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що при винесенні рішення судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

При цьому, скаржник звертає увагу на те, що Господарським судом при винесенні рішення порушено ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, а саме засади рівності сторін, учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки з 25.09.2017 р. до 16.11.2017р. суд не розглядав справи по суті. Скаржник наголосив на тому, що суд не сприяв відповідачам у витребуванні доказів, які мали суттєве значення для справи. Крім того, апелянт вважає, що документи не були витребуванні судом лише з тих підстав, що вони були б доказом того факту, що як прокуратура Тернопільської області так і Тернопільська обласна рада ще в період 31.01.2014р. дня витребування документів та до 22.10.14р. дня винесення вироку ОСОБА_7, знала про існування рішення від 20.03.2013р. за № 55 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення в м. Чорткові по вул.. Ринок, 8 а, площа 141,7 кв.м. власник територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради» та доказом положень заяви відповідача апелянта від 24.11.2017р. про застосування терміну позовної давності до вимог Тернопільської обласної ради від 03.11.2017р. «Про зміну предмету позову» та унеможливило б висновок суду про те, що обласна рада про факт існування рішення від 20.03.2013р. за № 55 взнала лише 06.01.2015р., коли отримала ухвалу суду у даній справі. Також, апелянт стверджує, що положеннями ст. 268 ЦК України не передбачено, що на вимоги про визнання права власності не поширюється позовна давність.

19.02.2018р. до суду апеляційної інстанції від прокуратури Тернопільської області надійшов відзив № 05-148 вих-18 від 14.02.2018р. (вх. № 01-04/1282/18 від 19.02.18) на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також, зазначає, що судом при вирішенні даного спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах справи, а тому підстав для його скасування немає.

Разом з тим, 19.02.2018р. до суду апеляційної інстанції від Тернопільської обласної ради надійшов відзив б/н та б/д (вх. № 01-04/1286/18 від 19.02.18) на апеляційну скаргу, в якому остання просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. у справі № 921/2/15-г/6 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи наступне, що судом першої інстанції не було порушені норми процесуального права, Тернопільська обласна рада скориставшись своїм правом змінила предмет позову, при цьому залишаючи без змін підстави та обґрунтування позовних вимог, викладених у позові та письмових поясненнях. Твердження апелянтів, що Господарським судом Тернопільської області не було враховано усного клопотання представника відповідачів за довіреностю ОСОБА_4 «про витребування переписки обласної ради з прокуратурою Тернопільської області, яка знаходиться в матеріалах справи досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань за № 0000002, а саме лист-звернення прокуратури до обласної ради від 15.01.2014р. за № 162 та відповіді Тернопільської обласної ради на даний лист від 29.04.2014р. за № 02-168», не підтверджені ні письмовими ні усними клопотаннями, поясненнями чи запереченнями під час розгляду справи у Господарському суді Тернопільської області. Також, Тернопільська обласна рада вважає, що твердження апелянтів про сплив позовної давності є безпідставним. Крім того, позивач вважає, що господарським судом при вирішення даного спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідачем -1 на адресу суду надійшов відзив б/н від 26.02.2018р, в якому останній зазначає, що Тернопільська обласна рада не надала судам жодних додаткових документів, які б були доказами того, що обласна рада з моменту роздержавлення,до моменту заявлення позову 22.12.2014р., здійснювала право володіння розпорядження спірним приміщенням, як власник чи титульний володілець. В оскаржуваному рішенні прокуратурою не зазначено чітко визначено в чому полягає захист інтересів держави, що є підставою для звернення з позовом до суду. Також, необхідно зазначити, що в ході ревізії 20.03.2014р, на адресу Тернопільської обласної ради з метою підтвердження факту, що нежитлове приміщення по вул.. Ринок, 8, в якому розміщена аптека належить до обєктів комунальної власності області, направлено запит, Тернопільською обласною радою на даний запит надана відповідь листом від 04.03.2014р., що свідчить про обізнаність Тернопільської обласної ради про порушення її права та порушення нею термінів позовної давності, щодо визнання за нею права власності на спірне приміщення та визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_5 міської ради від 20.03.2013р.

Відповідачем-2 на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх. № 01-04/1564/18 від 02.03.18) в якому просить апеляційну скаргу Чорківської міської ради задоволити, рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. скасувати. При цьому зазначає, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем, до якого може бути заявлено віндикаційний позов в захист порушених прав особи, яка є власником, оскільки право власності на спірний обєкт визнано за Тернопільською обласною радою лише рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р у даній справі, то на момент як прийняття рішення ОСОБА_5 міською радою так і укладення договору купівлі-продажу даного приміщення обласна рада не мала права власності, а відтак не було порушено її право, оскільки таке відсутнє взагалі.

Окрім цього, позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) до суду подано пояснення на відзив № 07-316 від 16.03.2018р. (вх. № 01-04/1873/18 від 19.03.18) в якому просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. у даній справі залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання представник відповідача-1 (позивача за зустрічним позовом/скаржника), відповідача-2 та третьої особи, заявив усне клопотання про витребування у Тернопільської обласної ради та Державної фінансової інспекції Тернопільської області належним чином завірені копії запиту, який був направлений на адресу Тернопільської обласної ради ОСОБА_5 міжрайонною фінансовою інспекцією 03.03.2014р. стосовно нежитлового приміщення по вул. Ринок,8 у м. Чорткові.

Прокурор та представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) проти задоволення клопотання не заперечили. Колегія суддів, порадившись на місці, вирішила витребувати у Тернопільської обласної ради та Державної фінансової інспекції у Тернопільській області належним чином завірені копії запиту № 19-08-12-15/1799 від 03.03.2014р. Про надання інформації, оскільки на підставі п. 1.2,4 ст. 74 ГПК України судом встановлено необхідність подання даних доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, встановлення добросовісного здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав та належне виконання обовязків щодо подання достовірних та допустимих доказів.

На адресу суду від позивача (відповідача за зустрічним позовом) подані пояснення від 30.03.2018р. № 07-374, в яких останній зазначає, що у звязку із відсутністю у відділі документування Тернопільської обласної ради витребуваного листа, Тернопільська обласна рада 29.03.2018р. № 07-369 звернулася з листом да начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільськй області ОСОБА_8 про надання копії листа від 03.03.2014р. № 19-08-12-15/1799 з метою долучення його копії до матеріалів справи № 921/2/15-г/6.

Як вбачається із відповіді Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільські області від 30.03.2018 р. № 13-19-08-12/2178, що запитуваний лист від 03.03.2014р. за № 19-08-12-15/1799, зареєстрований у журналі реєстрації вихідної кореспонденції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, яка припинена 03.04.2017р., відсутній. Таким чином, Тернопільська обласна рада не має можливості долучити лист, який був витребуваний судом.

На адресу суду від відповідачі1,2 та третьої особи за первісним позовом надійшла відповідь на пояснення до відзиву б/н від 20.04.2018р, в якому зазначено, що під час нового розгляду даної справи суду було надано також архівну копію витягу з протоколу № 3 засідання виконкому Чотківської міської ради депутатів трудящих від 16.01.10951р., згідно якого було звільнено житлове приміщення, а саме одну жилу кімнату і кухню, які аптека № 64 використовувала для зберігання пустих ящиків. Замість даних приміщень аптеці було надано підвальні приміщення, що свідчить про те, що міська рада весь час розпоряджалася спірними приміщеннями, як титульний володілець. Однак, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вищезазначеному та не застосовано до даних правовідносин норми чинного законодавства, а саме ч.2 ст. 328 ЦК України, ст. 204 ЦК України. Крім того, застосовуючи положення ст. 392 ЦК України, в силу якої, позов про визнання права власності є способом захисту за загальним правилом вже існуючого права власності, а не підставою виникнення такого права, однак позивач при зверненні до суду не підтвердив наявність у нього такого права власності на спірне майно.

В судовому засіданні 23.04.18 представники сторін надали пояснення по суті спору, а також пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свою позицію, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 21 ГПК України, позивачем є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права та охоронюваного законом інтересу.

Вимогами статті 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", статті 29 ГПК України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. В силу статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор має право звертатись до суду в передбачених законом випадках. Підставами для представництва прокурором інтересів держави, згідно частини 2 статті 36-1 Закону, є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

При цьому, як вбачається із поданого позову заступник прокурора Тернопільської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради.

Відповідно до ч. 3 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Як зазначає прокурор, вибуття із комунальної власності майна поза волею органу місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади, порушує матеріально фінансову основу діяльності органу місцевого самоврядування, заподіює шкоду інтересам членів територіальної громади, а тому звернення прокурора до суду із даною позовною заявою спрямоване на повернення у власність територіальної громади області майна, яке вибуло незаконно з її власності нежитлове приміщення по вул. Ринок, 8 у м. Чорткові, в якому розміщувався структурний підрозділ ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки № 143 аптека № 64.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши та оцінивши обґрунтування позовних вимог прокурора щодо порушення інтересів держави, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокурор звернувся з даним позовом до суду в межах своїх повноважень визначених статтею 121 Конституції України та статтями 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" та відповідно до правил встановлених ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, виконавчий комітет Тернопільської обласної Ради народних депутатів прийняв рішення № 300 від 26.12.1991 "Питання розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя", яким затвердив перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), встановивши, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю. Відповідно до затвердженого даним рішенням переліку майна до комунальної власності були передані, зокрема, аптечні склади, аптечні магазини.

16.07.1992 Тернопільська обласна Рада народних депутатів ХХІ скликання прийняла рішення "Про комунальну власність області", яким затвердила перелік об'єктів комунальної власності області і передала їх в управління обласної державної адміністрації, передбачивши з цією метою в структурі адміністрації утворення відповідного органу. Цим рішенням встановлено, що комунальна власність області не може відчужуватися, передаватись в оренду, змінювати субєкта власності, використовуватись не за призначенням, перепрофільовуватись без згоди на те обласної Ради народних депутатів.

Відповідно до Переліку об'єктів комунальної власності області, що передаються в управління обласної державної адміністрації, до згаданого вище рішення, у розділі "Фармація" по Чортківському району зазначено Центральну району аптеку №63 разом з підвідомчими аптеками в тому числі і аптеку №64 м. Чортків.

Як вбачається із довідки Тернопільської обласної ради № 11-723/22-19 від 30.11.2001 основні засоби, технологічне обладнання, засоби вимірювання ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки № 63, розташованої за адресою м. Чортків, вул. Маковея, 7 та її структурних підрозділів, зокрема аптеки № 64 в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, є спільною власністю територіальних громад області та надані їй в повне господарське відання і перебувають на її балансі.

Повноваження обласних Рад народних депутатів щодо прийняття вищезазначених рішень та набуття права комунальної власності було встановлено ст. ст. 5, 7, 52 Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", який був введений в дію відповідно до Постанови Верховної Ради України XII від 8 грудня 1990 року (втратив чинність 12.06.1997).

Формулювання тексту рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області" та додатку до нього здійснювалось відповідно до формулювання тексту переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1991 року №311.

На виконання постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" та від 26.03.1991 "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність", Кабінетом Міністрів України 05.11.1991 прийнято постанову № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю", якою також затверджено перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Пунктом 3 вищевказаної постанови установлено, що розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами з участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів; розмежування майна між власністю районів, міст обласного підпорядкування та власністю інших адміністративно-територіальних одиниць провадиться виконкомами районних і міських Рад народних депутатів з участю виконкомів районних у містах, міських районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність її набуття не встановлена судом. Дана норма також кореспондується зі статтею 4 Цивільного кодексу Української PCP, згідно якої цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу PCP і Української PCP.

Частиною шостою статті 86 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції чинній на час прийняття рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області") визначено, що відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Статтею 10 Конституції Української Радянської Соціалістичної Республіки від 20.08.1978 року визначено, що основу економічної системи Української PCP становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.

Статтею 89 Цивільного кодексу Української PCP встановлено, що державна власність - основна форма соціалістичної власності. Держава є єдиним власником всього державного майна.

Отже, враховуючи вищенаведене, до прийняття та введення в дію Закону України "Про власність" уся власність була загальнодержавною (республіканською), включаючи й житловий фонд, при цьому ради депутатів трудящих та їхні виконавчі комітети входили до системи органів державної влади.

Статтею 4 Житлового кодексу України передбачено, що житловий фонд включав в себе жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд), жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх обєднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд), жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово - будівельних кооперативів).

Згідно із ст. 5 Житлового кодексу України державний житловий фонд перебував у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Враховуючи вищенаведене, необхідно зазначити, що житловий будинок за адресою: вул. Ринок, 8 у м. Чорткові, який побудований до 1991 року та в якому розміщене спірне нежитлове приміщення аптеки, належав до державної власності, оскільки до того часу державна власність не розподілялась на загальнодержавну та комунальну власність, та перебував до роздержавлення у віданні ОСОБА_5 міської ради.

Поряд з цим, відповідно до постанови Ради Міністрів Української PCP № 926 30.12.1966 "Про заходи по дальшому поліпшенню торгівлі медикаментами, медичною апаратурою, предметами догляду за хворими та іншими медичними виробами" зобов'язано Міністерство охорони здоров'я УРСР, виконкоми обласних, Київської та Севастопольської міських Рад депутатів трудящихся розширити за рахунок нецентралізованих капітальних вкладень будівництво аптек і спеціалізованих магазинів медичної техніки, пристосування для цієї мети нежилих приміщень, а також виділення приміщень в перших поверхах житлових будинків.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про власність" до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Відповідно до частин першої і другої статті 32 Закону України "Про власність" суб'єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України; суб'єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Перелік об'єктів комунальної власності, визначений ст. 35 Закону України "Про власність", відповідно до якої об'єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території. У комунальній власності перебуває також майно, передане у власність області, району чи іншої адміністративно - територіальної одиниці іншими суб'єктами права власності.

У відповідності до ст.49 Закону України "Про власність", який діяв на час розмежування майна між загальнодержавною власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, арбітражем, третейським судом.

Відповідно до Розділу І Переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого Постановою КМУ № 311, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду, підлягали передачі до комунальної власності областей.

Отже, на підставі вказаних норм законодавства та прийнятих рішень №300 від 26.12.1991 "Питання розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та рішення від 16.07.1992 "Про комунальну власність області", в процесі розмежування державної та комунальної власності центральна районна аптека № 63 разом із підвідомчими аптеками, в тому числі аптека № 64, що розташована в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, як об'єкт комунальної власності області, разом із основними засобами, технологічним обладнанням, засобами вимірювання, правомірно передана до комунальної власності територіальної громади Тернопільської області.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Тернопільська обласна Рада народних депутатів відповідно до вимог чинного законодавства у 1992 році набула право власності на аптеку №64 у м. Чортків по вул. Ринок, 8.

Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (із змінами, внесеними згідно із Законом № 5037-VI (5037-17) від 04.07.2012) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Таким чином, право на спірне нерухоме майно виникли до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому реєстрація права комунальної власності Тернопільської обласної Ради народних депутатів на майно аптеки № 64 у м. Чортків по вул.. Ринок, 8 не проводилася.

При цьому, оскільки законодавство, яке діяло на момент виникнення такого права власності, у тому числі Цивільний кодекс Української РСР, не передбачало обов'язкової його реєстрації, державна реєстрація права комунальної власності Тернопільської обласної Ради народних депутатів на майно аптеки №64 у м. Чортків по вул. Ринок, 8 не була проведена.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради на спірне нерухоме майно, як таке, що виникло до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є дійсним.

Також необхідно зазначити, що Розпорядженням Тернопільської обласної державної адміністрації від 23.02.1998 року №70/14 було вирішено передати в оперативне управління Державній акціонерній компанії "Ліки України" аптечні заклади комунальної власності, в тому числі Центральну районну аптеку №63 м. Чортків.

Відповідно до Статуту державно-комунальної центральної районної аптеки № 63 Чортківського району Тернопільської області, затвердженого начальником управління майном області Тернопільської обласної державної адміністрації № 4 від 23.01.1998, власником аптеки № 63 є Тернопільська обласна рада, засновником управління майном області облдержадміністрації. Згідно р.1 Статуту державно-комунальна центральна районна аптека №63/надалі ЦРА №63/ охоплює мережу аптек, в т.ч. аптеку №64, які є її підвідомчими структурними підрозділами. ЦРА №63 є правонаступником центральної районної аптеки №63.

За розпорядженням Голови Тернопільської обласної ради № 108 від 15.08.2003 здійснено реорганізацію ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки № 63 та державно-комунальної аптеки № 143 м. Чорткова шляхом злиття у ОСОБА_5 обласну комунальну центральну районну аптеку № 143.

Відповідно до Статуту ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки № 143, затвердженого розпорядженням Голови Тернопільської обласної ради № 119 від 08.09.2003, власником і засновником аптеки № 143 є Тернопільська обласна рада. За Статутом Центральна обласна комунальна районна аптека № 143 є обєктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, до складу якої входять такі структурні підрозділи як, зокрема, аптека № 63 в м. Чорткові по вулиці Маковея, 7 та аптека № 64 в м. Чорткові по вул. Ринок, 8.

Також, необхідно зазначити, що правова позиція щодо набуття Тернопільською обласною радою права власності на майно (також об'єкт аптеки) на підставі рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області" висловлена Вищим господарським судом України у справі № 921/648/14-г/6 постанова від 20.01.2016.

Частиною третьою статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст. Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об'єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад. Правовий режим майна спільної власності територіальних громад визначається законом.

Згідно з ч. 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, тощо.

Отже, способом волевиявлення ради щодо здійснення правомочностей по володінню, користуванню та розпорядженню обєктами комунальної власності є прийняття нею відповідного рішення.

При цьому, законодавчими актами України, зокрема Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими нормами чинного законодавства, не передбачено право міських рад та їх посадових осіб приймати рішення про перехід об'єктів загальнодержавної власності у комунальну власність.

Необхідно зазначити те, що Тернопільська обласна рада не приймала жодних рішень щодо передачі до комунальної власності територіальної громади м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради спірного нежитлового приміщення у м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м, що і не заперечується ОСОБА_5 міською радою.

Однак, виконавчий комітет ОСОБА_5 міської ради приймає рішення №111 від 29.02.2012, яким вирішено оформити право власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м, за територіальною громадою м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради.

Листом від 05.03.2012 №113, ОСОБА_5 обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації відмовило ОСОБА_5 міській раді в реєстрації права власності, посилаючись на те, що за рішеннями облради 1992 року даний обєкт, в якому розміщувався структурний підрозділ ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143 - аптека №64, належить до спільної власності територіальної громади Тернопільської області (копія листа наявна в матеріалах справи).

22.03.2012, 19.09.2012 та 29.11.2012 Тернопільська обласна рада зверталась із відповідними листами (копії листів містяться в матеріалах справи) до ОСОБА_5 міського голови з проханням надати документи, що стали підставою для прийняття рішення Виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради №111 від 29.02.2012, оскільки, зазначене приміщення знаходиться на балансі ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143 і в ньому розміщений структурний підрозділ даної аптеки аптека №64, яка є обєктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області (комунальною власністю області) згідно з рішенням Тернопільської обласної ради народних депутатів від 16.17.1992 "Про комунальну власність області".

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 міська рада приймає рішення №742 від 24.12.2012 "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році", яким затверджено перелік обєктів комунальної власності м.Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році згідно додатка, в який включено спірне приміщення. У додатку адресу, за якою знаходиться згадане приміщення у м. Чорткові, зазначено вул.Ринок,8-А.

Рішенням №747 від 24.12.2012 "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" ОСОБА_5 міською радою затверджено Перелік об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації, шляхом продажу на аукціоні згідно додатка №1, в який включено спірне приміщення. При цьому, адресу, за якою знаходиться згадане приміщення у м. Чорткові, зазначено вул.Ринок,8.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 26.12.2012 № 778 "Про присвоєння поштової адреси на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м", вирішено "Присвоїти поштову адресу на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок,8-А загальною площею 141,7 кв.м".

Також, виконком ОСОБА_5 міської ради приймає рішення № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради".

На підставі вказаного вище рішення, державним реєстратором речових прав Чортківського району 29.04.2013 оформлено свідоцтво на право власності на нежитлове приміщення в м.Чорткові по вул.Ринок,8-А, загальною площею 141,7кв.м. за ОСОБА_5 міською радою.

27.11.2013 виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради проведено аукціон з продажу нежитлового приміщення загальною площею 141,7 кв.м в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, оформлений протоколом № 5 від 28.11.2013, за результатами якого переможцем з придбання вказаного приміщення з остаточною вартістю його продажу 669 816,00 грн визнано ОСОБА_6

29.11.2013 між територіальною громадою м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради (продавцем) та ОСОБА_6 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке підлягає продажу на аукціоні, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю нежитлове приміщення, що знаходиться у м. Чорткові Тернопільської області, вул. Ринок, будинок 8-А, а покупець - прийняти вказаний обєкт і сплатити ціну відповідно до умов, передбачених договором.

Факт передачі Продавцем та прийняття Покупцем нежитлового приміщення загальною площею 141,7 кв.м підтверджуються актом прийому-передачі № 06 від 31.12.2013.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_5 міська рада, вважаючи себе власником спірного майна, реалізовує майно нежитлового приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, розпоряджається майном, тобто приймає ряд рішень та в подальшому відчужує майно.

При цьому, Чортівська міська рада обґрунтовує право набуття права власності за територіальною громадою м. Чорткова наступним чином: укладеними договорами оренди, знаходження спірного приміщення на балансі ОСОБА_5 ЖЕК, ОСОБА_5 міжрайонної державної фінансової інспекції, рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради депутатів трудящих від 20.09.1949 № 445.

Окрім того, Тернопільська обласна рада не надала ОСОБА_5 міській раді необхідного пакету документів для проведення державної реєстрації права власності за територіальною громадою області, які ОСОБА_5 міська рада просила надати листом від 03.12.2012 № 1767 та не провела державну реєстрацію права власності на спірний об'єкт нерухомості, що на думку відповідачів 1,2 та третьої особи, що свідчить про те, що у Тернопільської обласної ради відсутні правовстановлюючі документи на спірне приміщення.

Однак, необхідно зазначити, що договір оренди нежитлового приміщення, що розташоване за адресою вул. Ринок, 8 у м. Чортків, де розміщена аптека № 64, від 26.10.2002 укладений між ОСОБА_5 обласною комунальною центральною районною аптекою №63 (орендар) та договори від 02.01.2004, 27.01.2005, 01.01.2006, 03.01.2007, 03.09.2007, 03.01.2008, 05.01.2009, 04.01.2010 укладені ОСОБА_5 обласною комунальною центральною районною аптека № 143 (орендар) та комунальними підприємствами, органом управління майном якого є ОСОБА_5 міська рада, як орендодавцями, згідно яких орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове користування (оренду) з правом викупу нежитлове приміщення, яке перебуває у комунальній власності міста та знаходиться на балансі у орендодавця, не можуть свідчити про право власності територіальної громади м. Чорткова, з огляду на наступне.

Пунктом 7 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 02.04.1994 №02-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з судовим захистом права державної власності" передбачено, що вирішуючи спори, пов'язані з визнанням права власності, слід виходити з того, що знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства. Отже, не має правовстановлюючого значення.

При цьому, передача аптек власникам в оренду Чортівською міською радою, не може слугувати доказом правомірності належності вказаного майна територіальній громаді м. Чорткова, оскільки договори оренди, незалежно від правильності уявлення сторін договору оренди про правовий режим приміщення аптеки, не можуть змінювати однозначно виражене у рішенні від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" волевиявлення обласної ради народних депутатів, спрямоване на передачу оспорюваного майна у власність області.

Також, необхідно зазначити, що доводи ОСОБА_5 міської ради, що спірне приміщення, як складова частина будинку, перебувало у власності ОСОБА_5 міської ради на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради депутатів трудящих від 20.09.1949 № 445, що підтверджується реєстровим номером 683 в Реєстровій книзі домоволодінь, належних міській раді депутатів трудящих, та довідкою-характеристикою ОСОБА_5 обласного комунального БТІ за № 4539 від 12.10.1992, в якій вказано, що 29.08.1949 ОСОБА_5 міській раді видано свідоцтво про право власності на приміщення у м. Чорткові по вул. Ринок, 8 на цілу будівлю є безпідставними, оскільки зазначені вище обставини не підтверджують виникнення права власності на спірне майно за ОСОБА_5 міською радою, так як реєстровий номер в Реєстровій книзі домоволодінь та довідка-характеристика БТІ, не є правовстановлюючими документами.

Окрім того, як уже було вищенаведено, житловий будинок за адресою: вул.Ринок, 8 у м. Чорткові, який побудований до 1991 року та в якому розміщене спірне нежитлове приміщення аптеки, належав до державної власності, оскільки до того часу державна власність не розподілялась на загальнодержавну та комунальну власність, та перебував до роздержавлення у віданні ОСОБА_5 міської ради.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", визначено, що ревізія, проведена на вимогу органу дізнання, є методом документального контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємства, установи, організації, додержання законодавства з фінансових питань, достовірність обліку і звітності, способом документального виявлення недостач, розтрат, присвоєння, крадіжок коштів і матеріальних цінностей, запобігання фінансовим зловживанням. Мета такої ревізії - за ревізованими документами встановити, чи законні й доцільні проведені підприємством операції, чи свідчать вони про нестачі, розтрати, привласнення грошових коштів і матеріальних цінностей, інші господарські злочини та фінансові зловживання. Інколи паралельно (і дуже зрідка самостійно) можуть ставитися завдання і щодо перевірки законності тих чи інших операцій і правильності ведення бухгалтерського обліку (у випадках, коли це може стосуватися фактів розкрадання та інших економічних злочинів.

Таким чином, посилання представника відповідачів за первісним позовом, на ОСОБА_5 міжрайонної державної фінансової інспекції від 20.03.2014, складений за наслідками позапланової ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності ОСОБА_5 міської ради за період з 01.01.2002 по 01.02.2014 є безпідставним, оскільки не може бути належним і допустимим доказом підтвердження права власності на спірне приміщення за ОСОБА_5 міською радою, у звязку з тим, що акт перевірки є документом, який лише підтверджує факт проведення перевірки, містить доказову інформацію про виявлені правопорушення та може братись до уваги судом під час вирішення спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Крім того, необхідно зазначити, що твердження ОСОБА_5 міської ради, що до комунальної власності області передано аптеку, як юридичну особу, а не приміщення, в якому вона розміщена, з огляду на те, що рішенням Тернопільської обласної Ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" передбачено передачу саме майна від держави у комунальну власність області, що має місце і в даному випадку,є безпідставними у звязку з тим, що ні рішенням Тернопільської обласної Ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області", ні іншими нормативними актами, що діяли у період 1991-1992 роках, не передбачено передачу окремо майна юридичної особи та самої юридичної особи, отже при передачі аптеки № 64 із державного підпорядкування у обласне відбулась і передача майна, в тому числі і приміщення в якому вона здійснювала діяльність.

При цьому, із самої назви рішень від 26.12.1991 № 300 "Про розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" та їх змісту вбачається, що у них йдеться про об'єкти і майно.

Також, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження ОСОБА_5 міської ради про те, що у переліку до згаданого вище рішення зазначено, що передається аптека №64 в м. Чорткові, однак не зазначено, що вона знаходиться по вул. Ринок, 8, а тому не виключає, що у переліку йдеться про інше приміщення аптеки №64, є безпідставними, оскільки знаходження аптеки № 64 знаходиться по вул.. Ринок, 8, що підтверджується технічним паспортом на будівлю (складеного 23 грудня 1981 року), паспортом аптеки № 64 (виготовленого у радянські часи) та статутом ОСОБА_5 обласної комунальної центральної аптеки № 143 (аптека № 64 є структурним підрозділом) затвердженого розпорядженням Голови Тернопільської обласної ради № 119 від 08.09.2003, у яких місцезнаходження аптеки зазначено м. Чортків, вул Ринок, 8. Будь яких інших доказів, які б засвідчували, що аптека № 64 здійснювала діяльність в іншому приміщенні, окрім як в приміщенні за адресою м. Чортків, вул Ринок, 8, в матеріалах справи не міститься.

Крім того, як уже було вищенаведено, перехід права власності з загальнодержавної до комунальної закон пов'язує з такою обовязковою обставиною, як відповідне волевиявлення на зазначену передачу, як суб'єкта комунальної власності - Тернопільської обласної ради, так і Кабінету Міністрів України. Дане свідчить про те, що відсутність в документах архівного фонду Виконкому Тернопільської обласної ради народних депутатів, згідно довідки Державного архіву Тернопільської області №440/04-11 від 11.12.2017, актів прийому-передачі у комунальну власність згідно з переліком майна, яке перебуває у загальнодержавній (республіканській) власності на виконання рішення виконавчого комітету Тернопільської обласної ради народних депутатів від 26 грудня 1991 року №300 "Питання розмежування майна між комунальною власністю областей, районів і м. Тернополя" та рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів "Про комунальну власність області" від 16.07.1992, про витребування яких просила представник ОСОБА_5 міської ради в судовому засіданні 07.12.2017, не є беззаперечним доказом того, що передача майна не відбулася.

Також необхідно зазначити, що відсутність, документів, що підтверджують проведення інвентаризації при передачі об'єктів комунальної власності області, визначених у переліку (додаток до рішення обласної Ради народних депутатів від 16.07.1992) в т.ч аптеки № 64, та доказів передачі на баланс приміщення за адресою м. Чортків вул.Ринок,8 під час реорганізації ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки № 63 та державної комунальної аптеки № 143 м. Чорткова, не дають підстав вважати, що таке приміщення не перейшло до комунальної власності області, оскільки, в самому переліку зазначено балансову та залишкову вартість основних засобів виробництва, що в свою чергу вказує на те, що інвентаризація (перевірка і контроль наявності, складу, стану та відповідності майна даним бухгалтерського обліку) проводилась, а сам факт передачі майна з балансу на баланс, форми власності на нього не змінив би, навіть при наявності і акту прийому-передачі.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не подання Тернопільською обласною радою документів для прийняття ОСОБА_5 міською радою відповідного рішення та оформлення свідоцтва про право власності за територіальною громадою області на приміщення, що знаходиться за адресою вул. Ринок, 8 у м. Чортків, про що ОСОБА_5 міська рада інформувала Тернопільську обласну раду листом від 03.12.2012 № 1767 у відповідь на лист Тернопільської обласної ради №08-1663 від 27.11.2012, оскільки сам факт не подання таких документів з 2012 року до моменту звернення до суду, не призводить до автоматичного набуття права власності на спірне приміщення територіальною громадою м. Чорткова.

Як уже було вищенаведено, спірне приміщення має присвоєну адресу вул.. Ринок, 8А, однак до 24.12.2012 року приміщення мало адресу вул.. Ринок, 8. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Чортківського районного суду від 22.10.2014 у справі №608/1939/14-к, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, що полягало в тому, що ОСОБА_7 внесла завідомо неправдиві відомості в Перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році, затверджений рішенням ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012 року. Вказавши невірну адресу нежитлового приміщення в м. Чорткові. А саме: замість вул. Ринок,8 зазначила - Ринок,8А.

Як уже було вищенаведено, рішенням ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012 затверджено Перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році.

При цьому, згідно рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради за №778 від 26.12.2012 р. було присвоєно адресу по вул.. Ринок, 8А.

Після цього, ОСОБА_7 будучи головою житлової комісії, сприяла прийняттю виконкомом ОСОБА_5 міської ради рішення від 20.03.2013 №55, за яким оформлено право власності на нежитлове приміщення площею 141,7 кв.м у м. Чорткові по вул. Ринок,8-А за територіальною громадою м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради.

В подальшому, ці дії призвели до відчуження обєкта в процесі приватизації (на аукціоні), чим комунальній власності області спричинено збитки в сумі - 669 816,00 грн (ціна продажу приміщення ОСОБА_5 міською радою).

Ухвалою районного суду дане кримінальне провадження закрито, у зв'язку із зміною обстановки ст.48 КК України (діяння втратило суспільну небезпеку), оскільки рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради від 15.10.2014 вирішено отримані кошти в сумі 669 816,00 грн від реалізації приміщення за адресою м. Чортків вул. Ринок, 8 зарахувати на рахунок Тернопільської обласної ради. Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, зокрема, встановлені в ході судового розгляду кримінального провадження обставини щодо незаконності дій та вини ОСОБА_7 (спеціаліста з приватизації ОСОБА_5 міської ради), також свідчать про незаконність спірних рішень, що в подальшому призвели до неправомірного відчуження приміщення, яке знаходиться у м. Чорткові по вул.Ринок,8.

Також, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що твердження відповідача, що адреса вул. Ринок, 8 з літерою "А" була присвоєна ще до прийняття рішення виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради №778 від 26.12.2012, а саме: згідно технічного паспорта на будівлю складеного 23 грудня 1981 року (копія в матеріалах справи) не береться до уваги, оскільки це не доводить правомірність прийняття останнього.

Щодо твердження, представника ОСОБА_5 міської ради про те, що не передбачено передачу майна таких юридичних осіб, закладів охорони здоров'я, як аптеки від держави до комунальної власності, оскільки в постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 мова йде про аптечні склади, магазини аптечні та оптики, є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до наказу МОЗ України №114 від 22.06.1995 (втратив чинність на підставі наказу МОЗ України № 385 від 28.10.2002) та наказу МОЗ України № 385 від 28.10.2002 "Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я", надано визначення аптеки, як закладу охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ і організацій лікарськими засобами і виробами медичного призначення.

Згідно фармацевтичної енциклопедії аптека є закладом охорони здоровя, що функціонує на підставі ліцензії і в якому здійснюється роздрібна реалізація лікарськими препаратами, виробів медичного призначення та інших товарів, виготовлення лікарських препаратів за правилами, встановленими чинним законодавством, завданням якої є своєчасне забезпечення населення якісною фармацевтичною допомогою згідно з чинним законодавством та міжнародними стандартами, функції аптеки полягають у виготовлені ліків за індивідуальними рецептами та вимогами лікувально-профілактичних закладів; реалізація рецептурних та безрецептурних ліків та виробів медичного призначення населенню та лікувально-профілактичним закладам, іншим організаціям і підприємствам відповідно до нормативних актів; надання першої медичної допомоги та відпуск лікарських препаратів та виробів медичного призначення за пільговими та безоплатними рецептами.

Що стосується аптечного магазину як закладу охорони здоров'я, то основною метою діяльності останнього є відпуск медичного інструментарію, устаткування та інших медичних виробів лікувально-профілактичним закладам, а також продаж населенню готових лікарських засобів, дозволених до відпуску без рецепта, виробів медичного призначення (згідно Типового статуту аптечного магазину, затвердженого наказом МОЗ України від 17 березня 1993 року № 49 "Про затвердження типових статутів (положень) фармацевтичних закладів").

Разом з тим, як вбачається із долученого до матеріалів справи копії Статуту державно-комунальної центральної районної аптеки №63 Чортківського району Тернопільської області (ЦРА №63), затвердженого ОСОБА_5 районною державною адміністрацією за №31 30.01.1998, в загальних положеннях якого зазначено, що державно-комунальна центральна районна аптека №63 Чортківського району Тернопільської області охоплює мережу районних аптек, в тому числі, аптеки №64, власником ЦРА №63 є обласна рада. Головною метою діяльності ЦРА №63 є забезпечення населення, прикріплених лікувальних установ охорони здоров'я, аптек, аптечних пунктів та підприємств, організацій медико-фармацевтичною продукцією лікарськими засобами, виробами медичного призначення, лікарськими травами, предметами догляду за хворими. В п.2.2 Статуту визначено, що предметом діяльності аптек є здійснення роздрібної реалізації медичних виробів, виготовлення, відпуск ліків за рецептами, гуртова реалізація медикаментів, реалізація населенню лікарських засобів, дозволених без рецептів, а також засобів санітарії, гігієни по догляду за хворими, предметів косметичних, перев'язочних матеріалів, товарів медичного призначення, здійснення торгово-посередницької діяльності, виїзної торгівлі та інше.

Також Статутом ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143, затвердженим головою Тернопільської обласної ради згідно розпорядження №119 від 08.09.2003 (копія якого знаходиться в матеріалах справи), до складу якої ввійшла аптека №64 м. Чортків, вул. Ринок, 8, визначено в п. 1.3. основне завдання ЦРА №143, як закладу охорони здоров'я - забезпечення населення, лікувально-профілактичних закладів, підприємств, установ, організацій лікарськими засобами і виробами медичного призначення та згідно п. 3.2. предметом діяльності аптеки є, зокрема, забезпечення населення медикаментами та виробами медичного призначення, виготовлення, контроль, реалізація ліків та засобів медичного призначення населенню, закладам охорони здоров'я, іншим установам інше.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № сформованого на запит суду 11.12.2017 основним видом економічної діяльності ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143 є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.

Таким чином, згідно з вищенаведеним, державно-комунальній центральній районній аптеці №63 Чортківського району Тернопільської області (в 2003 році реорганізована шляхом злиття у ОСОБА_5 обласну комунальну центральну районну аптеку № 143), так і ОСОБА_5 обласній комунальній центральній районній аптеці №143 (до складу якої входить аптека №64) притаманні всі вищенаведені функції, що в загальному зводяться до забезпечення та реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення, і які притаманні як аптекам в цілому, так і магазину аптечному. Тому, незалежно від назви закладу "аптека" чи "аптечний магазин" його функції щодо реалізації лікарських засобів та забезпечення виробами медичного призначення не змінюються.

Також, посилання відповідачів за первісним позовом на відсутність права власності у Тернопільської обласної ради на інші приміщення аптек в м. Чорткові є безпідставними, оскільки це не стосується предмету спору у даній справі.

Відтак, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що відповідач 1 та третя особа не надала належних доказів та не спростувала обґрунтовані докази, які свідчать про право власності на спірне нерухоме майно Тернопільської міської ради, а також не надали належних доказів суду, які б свідчили про перебування спірного приміщення у комунальній власності міста Чорткова.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 міська рада не була власником спірного приміщення та не мала права розпоряджатися спірним майном, тому, у відповідача 1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 були відсутні правові підстави для прийняття спірних рішень.

Відтак, рішення ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012 "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році", рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012 "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році", рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012 "Про присвоєння поштової адреси на нежиле приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м, рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради", порушують права Тернопільської обласної ради, прийняті за відсутності правових підстав.

При цьому, рішення №742 від 24.12.2012 "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році", рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012 "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" лише в частині, що стосуються нежитлового приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, 8-А, зазначених в додатках за порядковим номером 12.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія, погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення аукціону з продажу нежитлового приміщення у якому знаходиться структурний підрозділ ОСОБА_5 обласної комунальної центральної районної аптеки №143 - аптека №64 і яке належить до обєктів комунальної власності Тернопільської області та договір купівлі продажу нежитлового приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6 проведені та укладені за відсутності правових підстав на незаконних рішеннях, які оцінені та визнанні недійсними судом, тому проведений аукціон та укладений договір підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Щодо твердження відповідача 1,2 та третьої особи, що ОСОБА_6, яка є стороною договору купівлі-продажу від 29.11.2013 спірного нежитлового приміщення є добросовісним набувачем, а тому права особи (в даному випадку Тернопільської обласної ради), яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача на підставі ст. 215, 216 ЦК України, так як дані правовідносини носять зобовязальний характер і їх захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову на підставі ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати це майно у добросовісного набувача, необхідно зазначити наступне.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, статтями 207, 208 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не спричиняє юридичних наслідків для сторін, чи то будь-яких інших осіб, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Аналізуючи положення ч. 3 ст. 216 ЦК України, вбачається, що наслідки недійсності правочину передбачені ч. 1 та 2 ст. 216 ЦК не є виключними і законом можуть встановлюватись особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів, зокрема ст. 388 ЦК України передбачена можливість виділити віндикацію, як особливий (спеціальний) правовий наслідок недійсності правочину та спеціальний спосіб захисту права власності, що може застосовуватися власником майна, зокрема, з метою повернення майна в натурі, переданого за недійсним правочином.

Так, якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має предявлятися тоді, коли майно залишається у набувача, а якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом із вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Отже, в даному випадку права позивача за вимогою про визнання недійсним договору, підлягають захисту із застосуванням положень ст.ст.207, 215 ЦК України.

На виконання рішення постійної комісії Тернопільської обласної ради з питань соціально-економічного розвитку, промислової політики, транспорту та зв'язку, інвестицій, підприємництва, зовнішньоекономічної діяльності від 09.11.2012 №1556 "Про виготовлення свідоцтв на право власності за Тернопільською обласною радою на приміщення, що перебувають на балансі ОСОБА_5 обласної центральної районної аптеки №143", Тернопільська обласна рада листом від 27.11.2012 № 08-1663 звернулася до ОСОБА_5 міської ради у якому просила прийняти рішення та оформити свідоцтво про право власності за Тернопільською обласною радою на будівлі та споруди спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, що знаходяться за адресою вул.Ринок, 8 у м.Чортків.

Як уже було вищенаведено, листом від 03.12.2012 № 1767 ОСОБА_5 міська рада відмовила у прийнятті відповідного рішення, посилаючись на те, що для прийняття такого рішення потрібно подати на розгляд виконавчого комітету пакет документів передбачений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно затверджених наказом Міністерства юстиції України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач -1 не визнає права власності позивача на спірний об'єкт, а саме: приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8 (8-А), загальною площею 141,7 кв.м , а спір з даного приводу не є врегульованим.

Згідно частини 1 статті 15 ЦК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому в статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), підприємства та організації мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачем у позові про визнання права власності є особа, яка оспорює право власності на майно, або особа, яка хоч і не оспорює права власності на майно, але й не визнає його.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно абз. 4 п. 112 Висновків Верховного Суду України викладених в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2016 р. від 01.08.2016р. оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 р. у справі N 6-2124цс15).

Із змісту положень статті 392 Цивільного кодексу України слідує, що: позов про визнання права власності є речово-правовим, і при зверненні до суду позивач повинен підтвердити наявність у нього права власності на спірне майно.

Позивачем у справах про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Тобто, власником майна є особа, котра володіє саме всім спектром прав власника, а саме: правом володіння, правом користування та правом розпорядження.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Таким чином, як уже було вищезазначено, відповідно до вимог чинного законодавства на підставі рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області", яким до спільної власності територіальної громади області віднесено майно центральної районної аптеки № 63 разом із підвідомчими аптеками, в тому числі, і аптека № 64, що розташована в м. Чорткові по вул. Ринок, 8 Тернопільська обласна рада набула право власності на спірне приміщення.

Окрім того, необхідно зазначити, що судом було встановлено, що згідно з нормами чинного законодавства, яке діяло на момент набуття права власності на спірне майно не передбачало обовязкової державної реєстрації, тому суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про те, що право спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради на спірне нерухоме майно, як таке, що виникло до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є дійсним

При цьому, відповідачем не подано належних доказів, які б спростовували наведене вище.

З огляду на зазначене, суд констатує, що позивач правомірно скористався таким способом захисту права, шляхом звернення з позовною вимогою про визнання права власності на вищезазначене приміщення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визнання права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради.

Отже, ОСОБА_5 міська рада не набула права власності на нежитлове приміщення м. Чорткові по вул. Ринок, 8, відтак, не мала правових підстав розпоряджатися зазначеним майном, тоді як Тернопільська обласна рада на врегульованих за законодавством України підставах набула право власності на нежитлове приміщення м. Чорткові по вул. Ринок, 8, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відтак, місцевий господарський суд правомірно задоволив позовні вимоги заступника прокурора Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішення ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012 "Про затвердження Переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" в частині нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Чортків вул. Ринок, 8-А, зазначеного в додатку "Перелік об'єктів комунальної власності м.Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році" до рішення №742 від 24.12.2012 за порядковим номером 12.; рішення ОСОБА_5 міської ради №747 від 24.12.2012 "Про затвердження способу продажу об'єктів комунальної власності м. Чорткова, які підлягають приватизації у 2013 році" в частині нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м.Чортків вул. Ринок, 8, зазначеного в додатку №1 "Перелік об'єктів комунальної власності м.Чорткова, які підлягатимуть приватизації у 2013 році шляхом продажу на аукціоні" за порядковим номером 12; рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012 "Про присвоєння поштової адреси на нежиле приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок. 8-А, загальною площею 141,7 кв.м"; рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради". Визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок, 8-А, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом № 5 від 28.11.2013; визнання недійсним договору купівлі продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6В, оскільки такі суперечать вимогам закону та порушують права Тернопільської обласної ради, як власника майна та визнання права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8, загальною площею 141,7 кв.м за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради.

Також необхідно зазначити, що подані заяви відповідачів за первісним позовом про пропуск позовної давності щодо первісних позовних вимог є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частинами 1,2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст.257ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейським судом з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошено, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"). Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Аналогічну правову позицію підтримано Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 по справі №6-2469цс16.

Законом України від 20.12.2011 №4176-VI виключено п.4 ч.1 ст.268 ЦК України, за яким позовна давність не поширювалась на вимоги про визнання незаконними правового акту органу місцевого самоврядування, котрим порушено право власності або інше речове право особи. Закон України від 20.12.2011 №4176-VI, який набрав чинності з 15.01.2012, згідно з п.5 його Прикінцевих та Перехідних положень, ще протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Таким чином, звернувшись 06.01.2015р. з позовом про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_5 міської ради №742 від 24.12.2012, №747 від 24.12.2012, виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 778 від 26.12.2012, прокурор і позивач не пропустили строк позовної давності.

Також, позовну вимогу про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013, викладену у заяві про зміну предмета позову № 07-1224 від 03.11.2017 (вх.№ 19873 від 07.11.2017) заявлено в межах строку позовної давності, з врахуванням наступного.

Заступник прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради звернувся до Господарського суду Тернопільської області з первісним позовом 06.01.2015, заяву про зміну предмета позову Тернопільською обласною радою подано 07.11.2017.

Необхідно зазначити, що у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права і про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У такому випадку позивач в даній справі є Тернопільська обласна рада.

Як вбачається з матеріалів справи, Тернопільській обласній раді про порушення свого права та про особу, яка його порушила, а саме про рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради" стало відомо тільки після порушення провадження у даній справі в ході судового її розгляду, тобто з моменту отримання копії ухвали про порушення провадження у справі № 921/2/15-г/6 від 12.01.2012, а саме з 14.01.2015, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення Тернопільській обласній раді із датою вручення "14.01.2015".

При цьому, як на доказ про обізнаність Тернопільської обласної ради про оформлення права власності на приміщення за адресою м. Чортків, вул. Ринок, 8 А за ОСОБА_5 міською радою, відповідачі за первісним позовом посилаються на лист Тернопільської обласної ради від 22.03.2012 № 08-465, який був направлений ОСОБА_5 міській раді та лист від 03.12.2012 № 1767, яким ОСОБА_5 міська рада просила Тернопільську обласну раду надати необхідний пакет документів для проведення державної реєстрації права власності за Тернопільською обласною радою, тому вважають, що термін позовної давності почав перебіг з 03.12.2012 та сплив 03.12.2015.

Однак, суд вважає такі твердження відповідачів за первісним позовом помилковими, оскільки у згаданих вище листах мова йде про те, що Тернопільській обласній раді стало відомо про прийняття виконавчим комітетом ОСОБА_5 міської ради рішення № 111 від 29.02.2012 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться по вул. Ринок, 8 у м. Чорткові, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради", а не про рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради". Тому, позивачу не могло бути відомо про рішення, яке буде прийняте у майбутньому, тобто у 2013 році.

Окрім наведеного вище, необхідно зазначити, що в матеріалах даної справи відсутні докази, окрім позовної заяви заступника прокурора Тернопільської області № 05/2/1-307 від 22.12.2014 (вх.№ 1 від 06.01.2015), в яких була б згадка про рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 та які б вказували на обізнаність Тернопільської обласної ради або про дійсну можливість дізнатись про наявність рішення №55 від 20.03.2013, раніше, як до порушення провадження у даній справі та її судового розгляду.

Також, колегія суддів не погоджується з твердженнями апелянта, що Тернопільська обласна рада знала про прийняте рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради" ще 04.03.2014р., оскільки Тернопільська обласна рада надала відповідь на запит ОСОБА_5 міжрайонної держфінінспекції, якою проводилася позапланова ревізія, що нежитлове приміщення по вул.. Ринок, 8, в якому розміщена аптека належить до обєктів комунальної власності області, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, запит від 03.03.2014р. ОСОБА_5 міжрайонної держфінінспекції та відповідь Тернопільської обласної ради на зазначений запит відсутні в матеріалах справи та сторонами не була подана ні на стадії розгляду судом першої інстанції ні на стадії розгляду справи апеляційним господарським судом.

У своїх письмових поясненнях Тернопільська обласна рада зазначила, що у звязку із відсутністю у відділі документування Тернопільської обласної ради витребуваного листа, Тернопільська обласна рада 29.03.2018р. № 07-369 звернулася з листом до начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільськй області ОСОБА_8 про надання копії листа від 03.03.2014р. № 19-08-12-15/1799 з метою долучення його копії до матеріалів справи № 921/2/15-г/6.

Як вбачається із відповіді Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області від 30.03.2018 р. № 13-19-08-12/2178 про те, що запитуваний лист від 03.03.2014р. за № 19-08-12-15/1799, зареєстрований у журналі реєстрації вихідної кореспонденції Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, яка припинена 03.04.2017р., відсутній. Таким чином, Тернопільська обласна рада не має можливості долучити лист, який був витребуваний судом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається із ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, судова колегія критично оцінює посилання апелянта на обізнаність Тернопільської обласної ради про наявність рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 55 від 20.03.2013 "Про оформлення права власності на нежитлове приміщення в м. Чорткові по вул. Ринок, 8-А, загальною площею 141,7 кв.м. Власник Територіальна громада м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради" у 2014 році.

З огляду на вищенаведене, необхідно зазначити, що Тернопільська обласна рада в інтересах якої прокурором було подано позовну заяву, довідались або могли довідатися про порушення свого права тільки у 2015р., відповідно строк позовної давності не є пропущеним.

Щодо застосування строку позовної давності до позовної вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Чортків, вул. Ринок,8А, проведеного 27.11.2013 та оформленого протоколом №5 від 28.11.2013, то згаданий термін на судовий захист також не сплинув.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", місячний (скорочений) строк для подання заяви про визнання недійсною угоди, укладеної на аукціоні, конкурсі, торкається виключно заяв учасників аукціону, конкурсу або органу приватизації (п.3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011). До числа таких осіб, прокурор і позивач у справі, що розглядається не належать. Не пропущено строк позовної давності, враховуючи дату звернення до суду 06.01.2015, за вимогою про визнання недійсним договору купівлі продажу приміщення від 29.11.2013, укладеного між територіальною громадою міста Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та ОСОБА_6

Крім того, необхідно зазначити, що до позовної вимоги про визнання права власності на спірне нежитлове приміщення за територіальною громадою Тернопільської області в особі Тернопільської обласної ради не застосовується строк позовної давності, оскільки позови про визнання права власності, що пред'явлені на підставі статті 392 ЦК України, пов'язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. Даний висновок кореспондується із правововою позицією висловленою у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав".

Також безпідставними є твердження апелянта на те, що судом першої інстанції не було враховано клопотання представника відповідачів за довіреність ОСОБА_4 про витребування переписки обласної ради з прокуратурою Тернопільської області, яка знаходиться в матеріалах справи досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002, а саме лист-звернення прокуратури до обласної ради від 15.01.2014р. за № 162 та відповіді Тернопільської обласної ради на даний лист від 29.01.2014р. за № 02-168», з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Вказівки на дії, що їх повинні вчинити сторони, мають викладатись у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України в ухвалах господарського суду, які в силу статті 45 цього ж Кодексу є обов'язковими до виконання.

Крім того, однією із засад судочинства є змагальність сторін (стаття 129 Конституції України, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України), яка, зокрема, проявляється в тому, що саме сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, твердження апелянта не найшли свого підтвердження та є безпідставним, оскільки в матеріалах справи таке клопотання відсутнє та із протоколів судового засідання суду першої інстанції не вбачається, що таке було заявлено.

Щодо зустрічних позовних вимог територіальної громади м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради та фізичної особи ОСОБА_6 до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 21 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу.

Згідно з ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК Українигосподарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається із зустрічних позовних вимог, спір за позовом фізичної особи ОСОБА_6 до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, з врахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, не підлягає вирішенню в господарському суді.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За змістом п.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у частині, яка не підлягає розгляду господарським судам, порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК (спір не підлягає вирішенню в господарських судах України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про припинення провадження у даній справі в частині зустрічного позову фізичної особи ОСОБА_6 до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області.

При цьому, зустрічний позов територіальної громади м. Чорткова в особі ОСОБА_5 міської ради до Тернопільської обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської обласної ради від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992 "Про комунальну власність" в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 м. Чорткова з підвідомчими їй аптеками за № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, підлягає розгляду господарським судом.

Як уже було вищенаведено, відповідно до постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 "Про порядок введення в дію Закону Української РСР", "Про місцеві ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування", від 26.03.1991 "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність", Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 05.11.1991 №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)".

Пунктом 1 даної постанови КМУ від 05.11.1991 №311 затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) та установлено, що державне майно України, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

Міністерствам і відомствам України, органам, уповноваженим управляти державним майном, здійснити до 01 січня 1992 року передачу державного майна, яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності згідно із затвердженим цією постановою переліком (п.2 постанови КМУ №311 від 05.11.1991).

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 передбачено, що розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами за участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів, а пунктом 5 надано право облвиконкомам вносити в разі необхідності до Кабінету Міністрів України пропозиції про передачу до комунальної власності іншого майна, яке перебуває у загальнодержавній (республіканській) власності і не включено до затвердженого цією постановою переліку.

Відповідно до Розділу І Переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого Постановою КМУ № 311, житловий та нежитловий фонд Рад народних депутатів, житлово-експлуатаційні, житлово-комунальні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов'язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду, підлягали передачі до комунальної власності областей.

У розясненні Фонду державного майна України від 04 січня 1992 року №10-8/1-24 "Про порядок розмежування майна між республіканською і комунальною власністю" щодо порядку застосування деяких положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 в пункті 1 зазначено, що в разі виникнення розбіжностей щодо розмежування майна остаточне рішення приймається облвиконкомами.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" виконавчим комітетом Тернопільської обласної Ради народних депутатів 26 грудня 1991 року прийнято рішення №300 "Питання розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" і до переліку державного майна, що передається у комунальну власність областей у сфері охорони здоровя, соціального забезпечення, включено аптечні склади, магазини аптечні та оптики.

16 липня 1992 року Тернопільською обласною Радою народних депутатів прийнято рішення року "Про комунальну власність області", яким затверджено перелік уже визначених об'єктів комунальної власності області, в тому числі, встановлено вичерпний перелік аптек, які віднесено до комунальної власності області, в який увійшла ОСОБА_5 центральна районна аптека № 63 з підвідомчими аптеками №№ 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148.

Формулювання тексту рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області" та додатку до нього здійснювалось відповідно до формулювання тексту переліку державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1991 року №311.

До прийняття та введення в дію Закону України "Про власність" уся власність була загальнодержавною (республіканською), включаючи й житловий фонд, при цьому ради депутатів трудящих та їхні виконавчі комітети входили до системи органів державної влади.

У свою чергу, поняття комунальної власності адміністративно - територіальних одиниць та підстави її набуття передбачено ст. 7 Закону Української PCP "Про місцеві ради народних депутатів та місцеве самоврядування" від 07.12.1990 (втратив чинність 12.06.1997), згідно якої до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць належить майно, яке передається безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, майно, яке створюється і купується органами місцевого самоврядування за рахунок належних їм коштів, а також майно, вказане в Законі України "Про власність".

Згідно ст.31 Закону України "Про власність" до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Повноваження обласних Рад народних депутатів щодо прийняття таких рішень та набуття права комунальної власності було встановлено ст. ст. 5, 7, 52 Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", який був введений в дію відповідно до Постанови Верховної Ради України XII від 8 грудня 1990 року (втратив чинність 12.06.1997).

Як уже було досліджено та обґрунтовано судом, виконавчий комітет Тернопільської обласної Ради народних депутатів 26 грудня 1991 року, керуючись нормами чинного на той час законодавства в межах компетенції визначеної законом, прийняв рішення №300 "Питання розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" і затвердив перелік державного майна, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності) включивши до переліку державного майна, що передається у комунальну власність областей у сфері охорони здоровя, соціального забезпечення, аптечні склади, магазини аптечні та оптики. У межах визначеної законом компетенції та в силу наданих повноважень 16.07.1992 Тернопільською обласною радою прийнято рішення "Про комунальну власність області", яким затверджено перелік об'єктів комунальної власності, що передаються в управління обласної державної адміністрації, у який включено і ОСОБА_5 центральну районну аптеку № 63 з підвідомчими аптеками, № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148, як заклад охорони здоров'я.

Крім того, як уже було вищенаведено, посилання представника ОСОБА_5 міської ради про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 №311 не передбачено передачу майна таких юридичних осіб, закладів охорони здоров'я, як аптеки від держави до комунальної власності, оскільки в даній постанові мова йде про аптечні склади, магазини аптечні та оптики, що на думку позивача є підставою для визнання незаконними рішення від 26.12.1991 за №300 "Питання розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя", а також рішення від 16.07.1992 "Про комунальну власність", в частині передачі майна центральної районної аптеки № 63 з підвідомчими аптеками № 62, 141, 4, 34, 58, 64, 86, 89, 101, 148, є безпідставними з огляду на наступне.

Відтак, колегія суддів зазначає, що судом уже було надано оцінку та правомірно обґрунтовано, те що назва закладу охорони здоров'я в даному випадку "аптека" не впливає на законність рішень від 26.12.1991 № 300 та від 16.07.1992, прийнятих на виконання постанови Кабінету Міністрів України №311 від 05.11.1991, спрямованих на передачу майна закладів охорони здоров'я з державної власності у комунальну і не може бути підставою для визнання їх незаконними.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що справи, у яких йшлося саме про аптеки, які в процесі розмежування державної та комунальної власності за постановою КМУ №311 від 05.11.1991, передано до комунальної власності відповідних областей, розглядалися судами, зокрема господарським судом Закарпатської області № 907/758/13, рішення від 25.09.2013 та господарським судом Хмельницької області справа №7/767-Н, 07.04.2008 (постанова ВГСУ від 14.01.2009).

Щодо твердження представника позивача за зустрічним позовом про те, що рішенням Тернопільської обласної ради від 14.05.1998 № 6 відмінено п.1 рішення Тернопільської обласної ради від 16.07.1992 "Про комунальну власність області" в частині передачі об'єктів комунальної власності в управління облдержадміністрації, а в п.4 даного рішення вказано, що до остаточного вирішення в законодавчому порядку питання про правовий статус обєктів спільної власності, які задовольняють спільні потреби територіальних громад, відділ з питань управління обєктами спільної власності територіальних громад області виконавчого апарату ради відає питаннями комунальної власності області, а тому вважає, що правовий статус об'єктів, які зазначені в рішенні від 16.07.1992 не був визначений станом на 14.05.1998 і рішення "Про комунальну власність області" є тільки рішенням про передачу об'єктів в управління облдержадміністрації та не є правовстановлюючим документом, який би був підставою для набуття обласною радою права власності на приміщення зазначених в ньому обєктів., необхідно зазначити наступне.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії рішення Тернопільської обласної ради від 14.05.1998 № 6, в пункті 3 якого зазначено, визнати такими, що втратив чинність, зокрема пункт 1 рішення обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області" в частині передачі об'єктів комунальної власності в управління обласної державної адміністрації.

Рішенням Тернопільської обласної ради № 6 від 14.05.1998 скасовано тільки пункт 1 рішення обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області" в частині передачі об'єктів комунальної власності в управління обласної державної адміністрації, тоді як в частині: "Затвердити перелік об'єктів комунальної власності області" рішення обласної Ради народних депутатів від 16 липня 1992 року "Про комунальну власність області" залишається чинним.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що не доведено стороною ОСОБА_5 міською радою те, що рішеннями від 26.12.1991 р. № 300 "Про розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та від 16.07.1992 року "Про комунальну власність", порушує її право власності, оскільки під час розгляду даного спору ОСОБА_5 міською радою не подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження набуття права власності, на підставі зазначених вище рішень, за територіальною громадою м.Чорткова.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку, що рішення від 26.12.1991 р. № 300 "Про розмежування майна між комунальною власністю області, районів і м. Тернополя" та від 16.07.1992 року "Про комунальну власність" прийняті у відповідності до вимог чинного на той час законодавства та у межах визначеної законом компетенції виконавчого комітету Тернопільської обласної ради та Тернопільської обласної ради та такі, не порушують прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_5 міської ради, а тому відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Щодо заяв Тернопільської обласної ради та прокурора про сплив позовної давності щодо заявлених за зустрічним позовом вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З урахуванням вимог ст. 261 ЦКУ позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд має з"ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлено відсутність порушеного права позивача за зустрічним позовом за захистом якого останній звернувся до суду, а відтак і не застосовується строк позовної давності у даних правовідносинах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший ст. 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не сприймається як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно прати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах учасницях, з огляду на положення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо подання обґрунтування, що випливає законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006р.).

За таких обставин відсутні підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального або з порушенням норм процесуального права.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, враховуючи вищенаведене не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно із ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

п о с т а н о в и в:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2017р. в справі за номером 921/2/15-г/6 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 міської ради Тернопільської області, б/н від 02.01.2018р. - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду в порядку встановленого ст.ст.287,288 ГПК України.

Повний текст постанови оформлено і підписано відповідно до вимог ст.282 ГПК України 27.04.2018 року.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Костів Т.С.