РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2018Справа № 910/23028/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест Енд Девелопмент», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про стягнення 206 378,93 доларів США та 3 725 526,53 грн., за участю представників позивача - Калітіної О.В., довіреність №02-36/2890 від 11.12.2017 року, відповідача - Кормільцева М.А., довіреність № б/н від 13.12.2017 року, третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за донарахованими з 11.05.2017 року по 10.11.2017 рік відсотками у розмірі 206 378,93 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 10.11.2017 р. становить 5 481 130,17 грн., та 3 725 526,53 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за кредитним договором №44.29-48-80/П від 07.02.2008 року на підставі договору поруки №44.02-13-109/П від 07.02.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2017 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.02.2018 року.

15.01.2018 відповідачем через канцелярію суду відзив, у якому він заперечує проти позовних вимог позивача в повному обсязі, а також просить суд зупинити провадження у справі №910/23028/17 до вирішення справи 54/315 та набрання законної сили рішення у даній справі.

12.03.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано уточнений відзив на позов, в якому відповідач просить суд відмовити в позові з тих підстав, що порука за договором поруки №44.02-13-109/П від 07.02.2008 року є припиненою, оскільки минув 6-місячний строк звернення позивача до відповідача, як до поручителя з вимогою у відповідності до ст. 559 Цивільного кодексу України.

19.03.2018 року відповідачем в судовому засіданні надано заяву, в якій він просив суд не розглядати його клопотання про зупинення провадження у справі, заявлене ним у відзиві на позов 15.01.2018 року.

19.03.2018 позивачем через канцелярію суду надано відповідь на уточнений відзив, у якому позивач вказав на те, що цей позов фактично і є вимогою до поручителя в розумінні ст. 559 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2018 року.

18.04.2018 року позивачем в судовому засідання надано клопотання про уточнення прохальної частини позовної заяви, мотивоване тим, що під час підготовки позовної заяви, позивачем допущено технічну помилку в прохальній частині позовної заяви, а саме помилково було зазначено еквівалент суми стягуваної заборгованості у гривні.

Суд ухвалив залишити без розгляду дане клопотання як подане невчасно при розгляді справи по суті без поважних причин пропуску строку для його подання.

18.04.2018 року третя особа в судове засідання не з'явилася, уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не направила, про причини неявки суд не повідомила, між тим третю особу було належним чином повідомлено про розгляд даної справи судом, а отже суд приходить до висновку, що неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача (поручителя) 206 378,93 доларів США заборгованості за відсотками та 3 725 526,53 грн. пені за відсотками за кредитним договором №44.29-48-80/П від 07.02.2008 року на підставі договору поруки №44.02-13-109/П від 07.02.2008 року. Позивач зазначає, що рішенням суду з іпотекодавця було стягнуто заборгованість кредитним договором №44.29-48-80/П від 07.02.2008 року шляхом звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно, вартості якого виявилось недостатньо для повного задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк», основне зобов'язання не припинилось, та на даний час заборгованість по кредитному договору за донарахованими з 11.05.2017 року по 10.11.2017 рік відсотками становить 206 378,93 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 10.11.2017 р. становить 5 481 130,17 грн. та розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків складає 3 725 526,53 грн. і тому дана заборгованість підлягає стягненню з поручителя відповідача у даній справі.

Судом встановлено, що 07.02.2008 року між Акцірнерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (кредитор) та ОСОБА_5 (позичальник) був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 44.29-48-80/П (кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Пунктом 1.1.1 кредитного договору встановлено, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами, зі сплатою 13% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному цим договором, в межах максимального ліміту заборгованості до 3 150 000,00 дол. США, з наступним зниженням максимального ліміту заборгованості починаючи з 10.03.2008 р., кожного 10-го числа місяця ліміт зменшується на 26 250,00 дол. США з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 06.02.2018 р., на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 2.5 кредитного договору боржник зобов'язався сплачувати кредитору проценти, в розмірі, передбаченому п.1.1.1 цього договору, з наступним порядком сплати процентів за користування кредитом - у валюті кредиту щомісячно до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, на визначений сторонами банківський рахунок.

Пунктом 3.3.9 кредитного договору встановлено, що боржник зобов'язався здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1 цього договору, в сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п. 1.1.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору встановлено, що у разі прострочення позичальником сплати процентів, визначених в п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту та сплати відсотків, визначених п. п. 1.1, 2.6, 3.2.3, 2.12.3, 3.3.18, 3.3.19, 4.3, 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки, що діє у цей період.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07.02.2008 року Акцірнерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", ОСОБА_5 (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атланта Інвест Енд Девелопмент" (поручитель) укладений договір поруки №44.02-13-109/П, за умовами якого (п.1.1. договору) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії № 44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року, а також відшкодування витрат кредитора, пов'язаних з пред'явленням вимог і отриманням виконання за договором кредиту та збитків кредитора, завданих порушенням позичальником своїх обов'язків за договором кредиту в порядку черговості, встановленої договором кредиту.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.07.2014 року по справі № 54/315 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до компанії «Родел Трейдінг Лімітед», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта Інвест енд Девелопмент», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено повністю та у рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_7 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 44.29-48-79/П від 07 лютого 2008 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 44.29-48-80/П від 07 лютого 2008 року, яка станом на 11.07.2014 складає 77 341 688,79 грн., а саме: за договором відновлювальної кредитної лінії № 44.29-48-79/П - за кредитом в сумі 14 714 433,00 грн. та за відсотками в сумі 14 022 412,76 грн.; за договором відновлювальної кредитної лінії № 44.29-48-80/П - 4 155 772,86 дол. США. що за курсом Національного Банку України, станом на 11.07.2014, в розмірі 11,6957 за 1 дол. США становить: 48 604 843,03 грн., а саме: за кредитом 33 916 924,47 грн. та за відсотками в сумі 14 687 918,57 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності компанії «Родел Трейдінг Лімітед» (Дрейк Чамбес, П.С. 3321, Роад Таун, Тортола, Британські Віргінські острови) та Товариству з обмеженою відповідальністю «Атланта інвест енд Девелопмент» шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, згідно з нормами статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки

За положеннями частини 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 р. в п. 4.1.7. роз'яснено, що умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання. При цьому сама лише умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за договором не може розглядатися судом як установлення строку дії поруки; термін має визначатися календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (наприклад, після закінчення певного строку, починаючи від дати виконання зобов'язання за кредитним договором).

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція щодо строку припинення поруки висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.09.2014 № 6-106цс14.

Так, зазначеним вище рішенням господарського суду міста Києва від 18.07.2014 року по справі № 54/315 встановлено розмір основного зобов'язання, яке боржник мав виконати на користь позивача строк якого станом на 11.07.2014 р. настав.

Доказів звернення до поручителя з вимогою протягом 6 місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України позивачем суду не надано.

Позивач звернувся з даним позовом до суду 19.12.2017 року, тобто, поза межами шестимісячного строку з моменту виконання основного зобов'язання, який передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

За таких обставин, порука за договором поруки №44.02-13-109/П від 07.02.2008 року є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача (поручителя) 206 378,93 доларів США заборгованості за відсотками та 3 725 526,53 грн. пені за відсотками за кредитним договором №44.29-48-80/П від 07.02.2008 року на підставі договору поруки №44.02-13-109/П від 07.02.2008 року відсутні, тому в позові слід відмовити повністю.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 27.04.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна