ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 5023/5383/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль»,

ліквідатор - Черевач М.М. прийняв участь у судовому засіданні особисто,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»,

представник - Оксимчук А.О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017

у складі колегії суддів: Крестьянінов О.О. (головуючий), Тарасова І.В., Шевель О.В.

та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2017

у складі судді Усатого В.О.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Поліс»),

про визнання недійсним аукціону

у межах справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» (далі - ТОВ «Інтервертикаль»)

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону, чинній до 19.01.2013, далі - Закон).

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. 26.11.2012 ухвалою Господарського суду Харківської області за заявою ТОВ «Інтервертикаль» порушено провадження про банкрутство ТОВ «Інтервертикаль» на підставі статті 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

2. 06.12.2012 постановою Господарського суду Харківської області ТОВ «Інтервертикаль» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бєляєву Олену Володимирівну.

3. 28.12.2012 у межах ліквідаційної процедури було здійснено відчуження нерухомого майна, належного боржникові, шляхом проведення торгів на Товарній біржі «Всеукраїнський торгівельний центр», де було реалізовано належні боржникові:

1) нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178, 3 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193, 4 кв.м в нежитловій будівлі літ. «А-3», загальна площа якої складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1),

2) нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10, 9 кв.м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373, 6 кв.м, нежитлові приміщення 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221, 1 кв.м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9, 8 кв.м у нежитловій будівлі літ. «А-3», загальна площа якого складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2).

4. Покупцями даного майна стали відповідно громадяни ОСОБА_3 (лот № 1) з ціною придбання 156 500 грн та ОСОБА_7 (лот № 2) з ціною придбання 259 100 грн.

5. Вказане майно перебувало в іпотеці ВАТ «ВТБ Банк» на підставі договору іпотеки від 09.10.2007 № 15.32-00/07-ДІ01, укладеного у забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами від 09.10.2007 №№ 15.32-00/07-КЛ, 15.33-00/07- СК, 15.34-00/07-СК.

6. 06.10.2014 ухвалою Господарського суду Харківської області призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Белікова Олексія Петровича.

7. 30.06.2016 ухвалою Господарського суду Харківської області призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого арбітражного керуючого Черевач Миколу Михайловича. Додатково ухвалою Господарського суду Харківської області того ж дня здійснено заміну кредитора - ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та внесено зміни до реєстру вимог кредиторів.

Обґрунтування заяви кредитора.

8. 30.06.2016 до суду від ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» надійшла заява, в якій кредитор просив суд:

визнати недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності TOB «Інтервертикаль», проведеного в процедурі банкрутства, а саме: нежитлових приміщень підвалу № 1-16 загальною площею 178, 3 кв.м, нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193, 4 кв.м в нежитловій будівлі літ. «А-3», загальна площа якої складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1), шляхом визнання недійсними протоколу проведення аукціону від 28 грудня 2012 року № 11;

визнати недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності TOB «Інтервертикаль», проведеного в процедурі банкрутства, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 загальною площею 10, 9 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373, 6 кв.м, нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221, 1 кв.м, нежитлових приміщень технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9, 8 кв.м в нежитловій будівлі літ. «А-3», загальна площа якого складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2), шляхом визнання недійсними протоколу проведення аукціону від 28 грудня 2012 року № 12;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна TOB «Інтервертикаль», укладений з ОСОБА_3 та посвідчений 28.12.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1631;

визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна TOB «Інтервертикаль», укладений з ОСОБА_7 та посвідчений 28.12.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1626.

9. Заява про визнання правочинів недійсними обґрунтована такими порушеннями, здійсненими під час реалізації спірного майна:

1) відсутність публікації інформації щодо торгів у інформаційному бюлетені та місцевій пресі, що є порушенням частини третьої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статей 8, 10, 15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», статті 43 Закону України «Про іпотеку»;

2) змістовна неповнота оголошення про реалізацію нерухомого майна, що є порушенням статті 15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (відсутність інформації про земельну ділянку, банківських реквізитів, гарантійного внеску, адресних літер у описі об'єкту тощо);

3) непогодження порядку продажу майна, складу, умов з комітетом кредиторів, неповідомлення кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою про час, місце та умови продажу предметів іпотеки, у чому заявник вбачав порушення частини другої статті 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

10. 24.11.2016 ліквідатор надав суду клопотання, в якому просив суд при винесенні рішення щодо спірного питання вийти за межі позовних вимог в порядку, передбаченому статтею 83 ГПК України, та на підставі статті 216 ЦК України застосувати наслідки недійсності правочину шляхом визнання за банкрутом права власності на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 975, 8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

11. 25.01.2017 ухвалою Господарського суду Харківської області задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності TOB «Інтервертикаль», проведеного в процедурі банкрутства, а саме: нежитлових приміщень підвалу № 1-16 загальною площею 178, 3 кв.м, нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193, 4 кв.м в нежитловій будівлі літ. «А-3», загальна площа якої складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 1).

Визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, що належить на праві власності TOB «Інтервертикаль», проведеного в процедурі банкрутства, а саме нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 загальною площею 10, 9 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373, 6 кв.м, нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221, 1 кв.м, нежитлових приміщень технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9, 8 кв.м в нежитловій будівлі літ. «А-3», загальна площа якого складає 987, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2).

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна TOB «Інтервертикаль», укладений з ОСОБА_3 та посвідчений 28.12.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1631.

Визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна TOB «Інтервертикаль», укладений з ОСОБА_7 та посвідчений 28.12.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бондаренко Г.Ю. за реєстровим номером 1626.

Відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання (вх. № 40072 від 24.11.2016 р.) про застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання за банкрутом права власності на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 975, 8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12. 09.10.2017 постановою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 25.01.2017р. у справі № 5023/5383/12 в частині визнання недійсними результатів торгів та договорів купівлі-продажу залишено без змін.

При цьому суд апеляційної інстанції спростував висновки суду першої інстанції щодо відсутності оцінки спірної нерухомості, проведеної ліквідатором боржника, та відсутності оплати покупцем придбаного лоту як підстави для визнання спірних правочинів недійсними. Натомість судом апеляційної інстанції зазначено, що спірні об'єкти нерухомості були лише частинами будівель і щодо спірних об'єктів нерухомості не було здійснено державну реєстрацію їх поділу або виділу, що потягло за собою необґрунтованість проведеної ліквідатором оцінки. Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що всупереч пункту 3.2 іпотечного договору від 09.10.2007 № 15.32-00/07-ДІ01, згідно з яким іпотекодавець, зокрема, має право виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя зводити, знищувати стіни, здійснювати перебудову, проводити капітальний ремонт предмета іпотеки, або вчиняти інші дії, наслідком яких є зміна правового статусу предмета іпотеки, така згода ліквідатором отримана не була.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

13. Звертаючись з касаційною скаргою, ОСОБА_3, покупець одного з двох лотів, посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм статей 638, 651, 655 ЦК Україниу зв'язку з безпідставністю, на його думку, тверджень суду про несплату покупцями грошових коштів за придбане майно та статей 4-2, 33, 34, 43 ГПК України стосовно неповноти встановлення обставин справи і дослідження доказів та просить скасувати прийняті рішення.

14. 02.04.2018 ліквідатор TOB «Інтервертикаль» Черевач М.М. та 06.04.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» надіслали до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу, в яких просили відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_3, а прийняті у справі судові рішення залишити без змін. У відзивах зазначено, що висновки суду апеляційної інстанції повністю відповідають матеріалам справи, натомість, доводи касаційної скарги ОСОБА_3 не спростовують та жодним чином не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом…

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази…

Цивільний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Стаття 203. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»

Стаття 30. Продаж майна банкрута

1. Після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

2. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань приватизації.

3. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

4. Майно банкрута, щодо обігу якого встановлено обмеження, продається на закритих торгах. У закритих торгах беруть участь особи, які відповідно до законодавства можуть мати зазначене майно у власності чи на підставі іншого речового права.

5. Продаж цінних паперів, що належать банкруту на праві власності, здійснюється відповідно до законодавства.

6. Уступка вимог банкрута здійснюється в порядку, передбаченому цивільним законодавством України, за згодою комітету кредиторів.

Ліквідатор має право виставити на відкриті торги вимоги банкрута, якщо інший порядок продажу (уступки) вимог банкрута не встановлено комітетом кредиторів.

7. Ліквідатор зобов'язаний використовувати при проведенні ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

8. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону.

9. З основного рахунку проводяться такі виплати:

поточні комунальні та експлуатаційні платежі;

інші витрати, пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

10. Продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

11. Ліквідатор не рідше одного разу на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

12. Ліквідатор зобов'язаний на вимогу господарського суду або державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

13. У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів може припинити повноваження ліквідатора і, за пропозицією комітету кредиторів, призначає нового ліквідатора.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Стаття 21. Державна реєстрація прав у разі поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна та об'єднання об'єктів нерухомого майна

1. У разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер...

Закон України «Про іпотеку»

Стаття 9. Володіння, користування і розпорядження предметом іпотеки

Іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Іпотекодавець має право одержувати від предмета іпотеки продукцію, плоди і доходи, якщо інше не встановлено іпотечним договором.

Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя:

зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки;

передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку;

відчужувати предмет іпотеки;

передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Іпотекодавець має право заповідати передане в іпотеку нерухоме майно. Правочин, який обмежує право іпотекодавця заповідати передане в іпотеку нерухоме майно, є нікчемним.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

15. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Тому судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги стосовно неповноти встановлення обставин справи і дослідження доказів, оскільки це призведе до встановлення нових обставин справи та переоцінки доказів, тобто до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції .

17. Щодо доводів про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм статей 638, 651, 655 ЦК України у зв'язку з безпідставністю, на думку скаржника, тверджень суду про несплату покупцями грошових коштів за придбане майно, то судова колегія їх визнає безпідставними з огляду на таке.

18. Суд апеляційної інстанції, як зазначено вище, спростував висновки суду першої інстанції щодо відсутності оплати покупцем придбаного лоту як підстави для визнання спірних правочинів недійсними.

19. Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недійсність спірних договорів купівлі-продажу з інших підстав.

Зокрема, спірні об'єкти нерухомості були лише частинами будівель і щодо спірних об'єктів нерухомості всупереч положенням частини першої статті 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було здійснено державну реєстрацію їх поділу або виділу, що потягло за собою необґрунтованість проведеної ліквідатором оцінки, та ці частини будівель не набули статусу об'єкта цивільних прав та не могли бути предметом купівлі-продажу.

Такий же висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 18.09.2013 у справі № 6-76цс13.

Другою підставою недійсності спірних договорів суд апеляційної інстанції встановив відсутність на противагу вимогам статті 9 Закону України «Про іпотеку» та пункту 3.2 іпотечного договору від 09.10.2007 № 15.32-00/07-ДІ01 письмової згоди іпотекодержателя на вчинення дій, наслідком яких є зміна правового статусу предмета іпотеки.

Спростувань цим підставам визнання недійсними спірних договорів у касаційній скарзі не наведено.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Таким чином, оскільки оскаржені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_3 і про залишення без змін постанови Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та ухвали Господарського суду Харківської області від 25.01.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.01.2017 у справі № 5023/5383/12 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк