ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

02.05.2018

Справа № 910/5251/18

Господарський суд міста Київ у складі судді Коткова О.В., розглянувши без виклику представників сторін заяву Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (заявник) на розгляд суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення:

- арешту на нежитлову будівлю – готельно-офісний та торгівельно-розважальний комплекс, загальною площею 18667,00 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська 32, реєстраційний номер об’єкту нерухомого майна 00;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» вживати будь-які дії щодо відчуження (в тому числі, перехід права власності, передачу в іпотеку, управління) нежитлової будівлі - готельно-офісний та торгівельно-розважальний комплекс, загальною площею 18667,00 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська 32, реєстраційний номер об’єкту нерухомого майна 00;

- заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій будь-яким особам, наділених наділеним функціями державних реєстраторів, щодо реєстрації права власності чи інших речових прав щодо нежитлової будівлі - готельно-офісного та торгівельно-розважального комплексу, загальною площею 18667,00 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська 32, реєстраційний номер об’єкту нерухомого майна 00, на підставі правочинів, стороною яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю».

В обґрунтування викладеної заяви заявник зазначив наступне:

Заявник набув права власності на готельно-офісний та торгівельно-розважальний комплекс (загальною площею 18667,00 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська 32, реєстраційний номер об’єкту нерухомого майна 00, далі за текстом комплекс) відповідно до договору іпотеки від 30.12.2013р.

18.05.2016р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію права власності на комплекс за заявником.

Вказані реєстраційні дії було оскаржено в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого 26.09.2016р. на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2016р. у справі №820/2792/16 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про скасування державної реєстрації права власності на комплекс за заявником.

Заявник оскаржив вказані дії, наслідком чого стало прийняття Міністерством юстиції наказу №779/5 про скасування зазначеного вище запису.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017р. у справі №826/4866/17 було відмовлено у скасуванні та визнанні протиправного наказу Міністерства юстиції України №779/5 від 03.03.2017р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.02.2018р. у справі №922/2250/16 було відмовлено у задоволенні заяви про скасування обтяжень щодо комплексу.

19.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптово-роздрібний ринок «Жуляни» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого 19.04.2018р. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» на комплекс та вилучені всі арешти та заборони щодо комплексу.

27 квітня 2018 року заявником було подано до суду клопотання про долучення доказів до заяви про забезпечення позову, яке було судом задоволено, до заяви про забезпечення позову було долучено подані заявником докази.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши подані разом з нею докази в цілому, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов’язання.

Згідно з положеннями ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до подання позову-за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Отже, забезпечення позову, може бути вчинено на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26 грудня 2011 року №16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В якості обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник наводить наступні аргументи:

Наступним кроком Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр управління нерухомістю» буде продаж права власності іншій третій особі, нібито, добросовісному набувачу, в результаті чого витребування майна заявника буде ускладненим або практично неможливим. Про підготовку зазначених дій свідчить реєстрація права власності за ТОВ «Міжнародний центр управління нерухомістю» та вилучення обтяжень та арештів. Заявник зазначає про те, що «такі незаконні по заволодінню майном по істотно заниженим цінам є досить поширеною в практиці окремих арбітражних керуючих та товарних бірж в Харкові». Крім того, заявник вказує, що «в рамках деяких справ про банкрутство ліквідатор та біржі вчиняли дії по незаконній реалізації майна банкрута по істотно заниженій вартості…».

Заявник вказує, що наведені обставини свідчать про підготовчі дії до реалізації комплексу, що є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Реєстрація права власності на нерухоме майно не може розглядатись як підготовчі дії до подальшої реалізації такого майна, оскільки такі дії є обов’язковим наслідком укладення відповідного правочину (в даному випадку купівлі-продажу нерухомого майна).

Стосовно посилання на певні дії в межах справ про банкрутство, суд звертає увагу заявника на його процесуальну дієздатність в межах відповідних справ, тобто наявності можливості, серед іншого, особисто оскаржувати певні судові рішення у випадку порушення своїх прав.

Зважаючи на те, що заявником відповідні обставини викладені без наведення відповідного обґрунтування в аспекті поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 233 -235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви від 26.04.2018р. про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк».

2. Копію даної ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили 02 травня 2018 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 02 травня 2018 року.

Суддя                                                                        О.В. Котков