ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. Справа № 922/2221/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

при секретарі Кладько А.С.

за участю представників:

заінтересованої особи - ОСОБА_1, особисто за паспортом

боржника - Полатай В.Ю., посв. адвоката №982 від 05.10.2001, договір про надання правової допомоги від 26.02.2018; Мамницька А.В., свідоцтво адвоката №2103 від 14.06.2017, договір про надання правової допомоги від 23.02.2018

стягувача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Семтрав", смт. Рогань, Харківська область (вх. №505 Х/2-8)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі № 922/2221/17 (суддя Сальнікова Г.І., повний текст складено 07.03.2018)

за позовом Фізичної особи-підприємця Слєсаренко Володимира Ілліча, с. Сонячне, Запорізька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Семтрав", смт. Рогань, Харківська область

про стягнення 415388,17 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ФОП Слєсаренко Володимир Ілліч звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Семтрав» про стягнення заборгованості у розмірі 415388,17 грн., а саме 370 300,17 грн. інфляційних втрат та 45 088,00 грн. 3 % річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 04.02.2013 між ФО-П Слєсаренком Володимиром Іллічем та ТОВ "Семтрав" було укладено договір поставки №КП040213/1. ТОВ «Семтрав» взяті на себе за договором зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару неналежним чином не виконав, що стало підставою для звернення ФО-П Слєсаренка В.І. з позовом до суду про стягнення заборгованості. Рішенням господарського суду Харківської області від 20.01.2015, зміненим постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 по справі №922/4458/14, позовні вимоги задоволено частково. На час звернення ФО-П Слєсаренка В.І. із вказаним позовом до суду основний борг відповідача складає 598 223,21 грн. згідно із постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 по справі №922/4458/14. На зазначену суму боргу позивачем було нараховано інфляційні втрати та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі № 922/2221/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Семтрав" на користь Фізичної особи-підприємця Слєсаренка Володимира Ілліча заборгованість у розмірі 415388,17 грн., а саме інфляційні втрати у розмірі 370300,17 грн., 3 % річних у розмірі 45088,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6230,82 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 апеляційну скаргу ТОВ "Семтрав" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 07.08.17 у справі № 922/2221/17 в частині стягнення інфляційних в розмірі 139223,18 грн. та судового збору в розмірі 2087,32 грн. скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові ФОП Слєсаренка В.І. до ТОВ "Семтрав" про стягнення 139 223,18 грн. відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання вищевказаних рішення та постанови, 22.09.2017 господарським судом Харківської області видані відповідні накази, які направлені стягувачу.

22.02.2018 до господарського суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (ВП №55840719) в якій останній просив суд замінити стягувача - ФОП Слєсаренка В.І. (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у виконавчому провадженні №55840719 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 по справі №922/2221/17 на його правонаступника- ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який зареєстрований за адресою: 61022, АДРЕСА_1.

05.03.2018 ТОВ "Семтрав" звернулось до господарського суду Харківської області з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ "Семтрав" про призначення почеркознавчої експертизи (вх. №5961 від 05.03.2018). Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (вх. №5131 від 22.02.2018) задоволено. Замінено стягувача фізичну особу - підприємця Слєсаренко Володимира Ілліча (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у виконавчому провадженні № 55840719 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 07 серпня 2017 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року по справі № 992/2221/17, на його правонаступника: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: 61022, АДРЕСА_2).

Суд першої інстанції, надавши оцінку умовам договору про відступлення права вимоги № 160218/1 від 16.02.2018 та документальним доказам, якими ФОП Слєсаренко В.І. та ОСОБА_1 підтверджували факт виконання умов вказаного договору, керуючись нормами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 512-516 ЦК України, дійшов висновку про те, що 21.02.2018 відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі Договору поставки № КП040213/1 від 04.02.2013 та яке підтверджене рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 року та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року по справі № 922/2221/17, а саме відбулась заміна кредитора - ФОП Слєсаренка Володимира Ілліча на ОСОБА_1. За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (вх. № 5131 від 22.02.2018) та здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні ВП № 55840719 з фізичної особи - підприємця Слєсаренка Володимира Ілліча (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Доводи боржника про те, що Договір №160218/1 від 16.02.2018 та акт приймання-передачі до нього від 21.02.2018 підписані не ФОП Слєсаренком В.І. визнані судом такими, що не відповідають матеріалам справи з огляду на надані ФОП Слєсаренко В.І. письмові пояснення, в яких останній підтвердив факт укладення та виконання у повному обсязі договору №160218/1 від 16.02.2018. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що договір уступки вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018 є чинним, в судовому порядку недійсним не визнавався, а отже укладений сторонами правочин є правомірним. За таких підстав судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ "Семтрав" від 05.03.2018 про призначення почеркознавчої експертизи.

Боржник - ТОВ "Семтрав", не погоджуючись із ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі №922/2221/17 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив вищевказану ухвалу скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та задовольнити клопотання ТОВ "Семтрав" про призначення почеркознавчої експертизи.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник, посилаючись на норми ч. 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512 ЦК України наголошує, що факт правонаступництва вважається завершеним лише в разі виконання всіх істотних умов договору про відступлення права вимоги. В той же час, скаржник зазначає про недоліки договору уступки права вимоги (цесії) №160218/1 від 16.02.2018, які, на його думку, полягають в наступному:

- виходячи з умов п. 4 договору уступки вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018, кошти за відступлення прав за договором в розмірі 530 000,00 грн. мають бути перераховані Цедентом - Слєсаренко В.І. на розрахунковий рахунок Цесіонарія - ОСОБА_1, що не відповідає логіці потреби укладення договору цесії;

- пунктом 6 договору передбачено, що право вимоги Цесіонарій (ОСОБА_1.) набуває виключно після виконання ним п. 4 договору, отже, право вимоги в силу приписів п. 4 договору, мало перейти до останнього лише після сплати на його користь коштів в розмірі 530000,00 грн. з боку Слєсаренко В.І., однак в матеріалах справи відсутні докази виконання Цедентом (Слєсаренко В.І.) вимог п. 4 договору;

- наявна в матеріалах справи копія квитанції № QS73547201 від 21.02.2018 із призначенням платежу «сплата за майнові права зг дог № 160218/1 від 16.02.2018» не підтверджує перерахування коштів у розмірі 530000,00 грн. саме за договором цесії, оскільки не містить чіткого призначення їх перерахування;

- п. 5 договору встановлено чіткий перелік документів, які підлягають передачі Цедентом (Слєсаренко В.І.) Цесіонарію (ОСОБА_1.), водночас, Акт приймання-передачі містить значно розширений їх перелік, підстави для передання яких не були передбачені умовами договору;

- за умовами п. 8 договору повідомити боржника про уступку права вимоги мав Цедент (Слєсаренко В.І. ), у зв'язку з чим, ОСОБА_1 не мав права надсилати відповідні повідомлення на адресу боржника та ВДВС. При цьому, скаржник звертає увагу, що згідно штампу МІськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУ юстиції у Харківській області, повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за вих.№27-юр від 21.02.2018 отримано відділом 22.12.2018, що унеможливлює встановити дату отримання вказаного повідомлення ВДВС, отже, умови п. 8 договору сторонами не виконані.

Крім того, скаржник вважає, що судом першої інстанції недостатньо обґрунтована відмова у задоволенні клопотання ТОВ "Семтрав" про проведення почеркознавчої експертизи, зокрема, скаржник вважає, що єдиним доказом, що підтверджує чи спростовує факт підробки підпису Слєсаренко В.І. у договорі про відступлення права вимоги та Акті приймання-передачі, про що наголошувалось ТОВ "Семтрав", мав стати висновок судового експерту. Проте, судом першої інстанції у задоволенні клопотання ТОВ "Семтрав" про призначення почеркознавчої експертизи було безпідставно та необґрунтовано відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.03.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Семтрав" на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі № 922/2221/17 та призначено справу до розгляду на 17.04.2018. Встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу; ТОВ "Семтрав" встановлено строк для надання відповіді на відзиви учасників провадження у справі в порядку, встановленому ст. 166 ГПК України.

На виконання вимог ухвали від 26.03.2018 року Слєсаренко В.І. надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому він спростовує наведені скаржником доводи, заперечує повністю вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі № 922/2221/17 законною та прийнятою за умов повного дотримання норм матеріального та процесуального права. Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Семтрав" без задоволення, оскаржуване судове рішення без змін. Також, просить долучити до матеріалів справи №922/2221/17 нотаріально засвідчену копію заяви-листа від 23.03.2018 та витяг з реєстру Укрпошти про вручення поштового відправлення №148.

В судовому засіданні 17.04.2018 представники ТОВ "Семтрав" підтримали вимоги апеляційної скарги. Заінтересована особа - ОСОБА_1, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі № 922/2221/17 без змін.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи про отримання 31.03.2018 рекомендованого поштового відправлення №618.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Харківської області від 20.01.2015 по справі №922/4458/14 позовні вимоги ФОП Слєсаренка В.І. задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Семтрав" на користь фізичної особи Слєсаренка Володимира Ілліча 325050,00 грн. заборгованості за договором поставки №КП040213/1 від 04.02.2013, 16733,60 грн. пені, 14401,07 грн. 3% річних, 143025,00 грн. штрафу та 9984,19 грн. витрат зі сплати судового збору. В частині стягнення з ТОВ "Семтрав" 275426,78 грн. основної заборгованості, 89924,01 грн. пені, 10500,00 грн. штрафу та 2378,23 грн. 3 % річних - в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 по справі № 922/4458/14 рішення господарського суду Харківської області від 20.01.2015 в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ТОВ "Семтрав" основного боргу в сумі 273173,21 грн., пені в сумі 7418,89 грн. скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. Стягнуто з ТОВ "Семтрав" на користь ФО-П Слєсаренка Володимира Ілліча 273173,21 грн. основного боргу, 7418,89 грн. пені, 5611,84 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу позовної заяви та 2805,92 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

На виконання наказу господарського суду Харківської області по справі №922/4458/14 від 08.05.2015 про стягнення з ТОВ "Семтрав" на користь ФОП Слєсаренка В.І. суми боргу у розмірі 798 203,72 грн., Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину стягнуто та перераховано на користь стягувача 152 102,43 грн., про що свідчить лист органу державної виконавчої служби від 01.08.2017 №543, що міститься в матеріалах справи. (а.с. 42 т.1).

В подальшому позивач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, реалізував своє право на донарахування інфляційних втрат та 3% річних за час прострочення після прийняття рішення господарського суду Харківської області від 20.01.2015 по справі №922/4458/14 до повного та фактичного погашення заборгованості, звернувшись до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 370300,17 грн. інфляційних втрат та 45088,00 грн. - 3 % річних, нарахованих на суму боргу в розмірі 598 223,21 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі № 922/2221/17 позовні вимоги Слєсаренко В.І. було задоволено та стягнуто на його користь з ТОВ "Семтрав" заборгованість у розмірі 415388,17 грн., а саме інфляційні втрати у розмірі 370300,17 грн. та 3 % річних у розмірі 45088,00 грн., нараховані позивачем в порядку вимог ст. 625 ЦК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 було частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ "Семтрав", рішення господарського суду Харківської області від 07.08.17 у справі № 922/2221/17 в частині стягнення інфляційних в розмірі 139223,18 грн. та судового збору в розмірі 2087,32 грн. скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові ФОП Слєсаренка В.І. до ТОВ "Семтрав" про стягнення 139 223,18 грн. відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі № 922/2221/17 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017, господарським судом 22.09.2017 видано наказ про стягнення з ТОВ "Семтрав" на користь ФОП Слєсаренка В.І. заборгованості у розмірі 276164,99 грн., а саме: інфляційні втрати у розмірі 231076,99 грн., 3 % річних у розмірі 45088,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4143,50 грн.

19.02.2018 заступником начальника відділу Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місті Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Аль - Халябі Ліною Ріфатівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55840719 з виконання наказу № 992/2221/17 від 22.09.2017 (а.с. 136-137 т. 1).

16.02.2018 між Фізичною особою-підприємцем Слєсаренком Володимиром Іллічем (Цедент) та ОСОБА_1 (Цесіонарій) було укладено договір уступки вимоги (цесії) №160218/1 (далі - Договір) (т.с. І а.с. 132-133), відповідно до умов п. 1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором (стягувачем) за рішенням господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2015 року по справі № 922/4458/14 (надалі - Рішення-1), рішенням господарського суду Харківської області від 07 серпня 2017 року та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року по справі № 922/2221/17 (надалі - Рішення-2) та договором поставки № КП040213/1 від 04.02.2013 між Цедентом і Товариством з обмеженою відповідальністю "Семтрав", (надалі - Боржник).

Згідно з умовами п. 2 вищевказаного Договору, Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання Рішення-1 та Рішення-2 суду та Договору поставки, а також сплату всіх штрафних санкцій та збитків, зазначених у договорі та інших зобов'язань, передбачених договором та чинним законодавством України в разі невиконання або порушення зобов'язань.

Право вимоги засновано на рішенні господарського суду Харківської області від 20.01.2015 та постанові Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 по справі № 922/4458/14 про стягнення з Боржника коштів у загальному розмірі 798203,72 грн. (залишок заборгованості після часткового погашення становить 646101,29 грн.), рішенні господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постанові Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 по справі № 922/2221/17 про стягнення з боржника коштів у загальному розмірі 280308,49 грн. за договором поставки № КП040213/1 від 04.02.2013. (п. 3 Договору)

Відповідно до положень п. 4. Договору, за відступлення прав за Договором Цесіонарій сплачує Цеденту кошти у розмірі 530000,00 грн. Кошти перераховуються Цедентом на розрахунковий рахунок Цесіонарія, у строк до 23.02.2018 року.

З умов п. 5. Договору вбачається, що сторони погодили, що копії документів, вказаних у п. 1, 3 Договору, передаються Цедентом Цесіонарію після виконання Цесіонарієм п. 4 Договору, і є невід'ємною частиною Договору.

Право вимоги Цесіонарій за даним Договором набуває виключно після виконання ним п. 4 Договору. Якщо Цесіонарій вчасно та в повному обсязі не виконає вимоги п. 4 Договору то Договір втрачає чинність і вимоги залишаються в первісному стані (п. 6 Договору).

Згідно положень п. 8. Договору, Цедент зобов'язаний повідомити Боржника про уступку вимоги протягом 30 днів з моменту виконання Цесіонарієм п. 4 Договору.

У відповідності до п. 13, Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, з урахуванням п. 6 договору.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересована сторона - ОСОБА_1, посилаючись на укладений договір уступки вимоги (цесії) №160218/1 від 16.02.2018, зазначав, що до нього перейшло право вимоги до боржника, та просив суд замінити стягувача фізичну особу-підприємця Слісаренко Володимира Ілліча (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у виконавчому провадженні №55840719 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 по справі №922/2221/17 на його правонаступника - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який зареєстрований за адресою: 61022, АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 та замінюючи стягувача у виконавчому провадженні №55840719 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 по справі № 992/2221/17 на його правонаступника - ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що до ОСОБА_1 внаслідок укладення договору уступки вимоги (цесії) №160218/1 від 16.02.2018 перейшло право вимоги до боржника - ТОВ "Семтрав", що є підставою для заміни стягувача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст. 15 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, відповідно до ст. 512 ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України « Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з аналізу вказаних норм, зокрема, пунктів 1,2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання , поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 334 ГПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора (в даному випадку ОСОБА_1 ) про надання статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №6-122 цс13 від 20 листопада 2013 року.

При цьому, слід зазначити, що виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Тобто, виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п.9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Вищевказане свідчить, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання рішення суду боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання в такому разі відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, матеріалами справи встановлено, що на виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі № 922/2221/17 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017, господарським судом 22.09.2017 видано наказ про стягнення з ТОВ "Семтрав" на користь ФОП Слєсаренка В.І. заборгованості у розмірі 276164,99 грн., а саме: інфляційні втрати у розмірі 231076,99 грн., 3 % річних у розмірі 45088,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4143,50 грн.

На виконання вказаного наказу 19.02.2018 відділом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55840719. (а.с. 136-137 т. 1).

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Відтак, ФОП Слєсаренка В.І. є стягувачем, оскільки наказ від 22.09.2017 на виконання рішення господарського суду Харківської області від 07.08.2017 у справі № 922/2221/17 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017, господарським судом Харківської області було видано на користь ФОП Слєсаренка В.І.

В подальшому, уклавши 16.02.2018 договір уступки вимоги (цесії) №160218/1 стягувач ФОП Слєсаренка В.І. фактично підтвердив свій намір замінити кредитора у зобов'язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) ОСОБА_1 - новому кредитору, що узгоджується з положеннями ст. 512 ЦК України.

В силу ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею ст. 513 ЦК України унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з п. 1 договору №160218/1 від 16.02.2018, ФОП Слєсаренко В.І. передав ОСОБА_1 право вимоги, належне Цедентові, а Цесіонарій набув право вимоги та став кредитором (стягувачем) за рішенням господарського суду Харківської області від 20.01.2015 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 по справі № 922/4458/14 (надалі - Рішення-1), рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 по справі № 922/2221/17 (надалі - Рішення-2) та договором поставки № КП040213/1 від 04.02.2013 між Цедентом і ТОВ "Семтрав" (надалі - Боржник).

Пунктом п. 6. договору уступки вимоги (цесії) №160218/1 сторони також узгодили, що право вимоги Цесіонарій за даним договором набуває виключно після виконання ним п. 4 Договору. Якщо Цесіонарій вчасно та в повному обсязі не виконає вимоги п. 4 договору то договір втрачає чинність і вимоги залишаються в первісному стані.

Згідно п. 4. Договору, за відступлення прав за Договором Цесіонарій сплачує Цеденту кошти у розмірі 530000,00 грн. Кошти перераховуються Цедентом на розрахунковий рахунок Цесіонарія, у строк до 23.02.2018 року.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов п. 4. договору, Цесіонарій сплатив Цеденту кошти у розмірі 530000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції №QS73547201 від 21.02.2018: Банк платника - Запорізьке відділення №24 «Таскомбанк»; Платник - ОСОБА_1; отримувач - ФОП Слєсаренко В.І.; призначення платежу - сплата за майнові права зг дог №160218/1 від 16.02.2018 від ОСОБА_1. ( а.с. 135 т. 1).

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що виходячи з умов п. 4 договору уступки вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018, кошти за відступлення прав за договором в розмірі 530 000,00 грн. мають бути перераховані Цедентом - Слєсаренко В.І. на розрахунковий рахунок Цесіонарія - ОСОБА_1, що, на його думку, не відповідає логіці потреби укладення договору цесії. Також скаржник в судовому засіданні 17.04.2018 зазначав, що викликає сумнів як факт здійснення Цесіонарієм оплати на користь Цедента в розмірі 530000,00 грн. за укладеним договором уступки права вимоги, так і сама квитанція, якою сторони підтверджували оплатність договору.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надано оригінал квитанції № QS73547201 від 21.02.2018, який оглянуто колегією суддів та встановлена його відповідність наявної в матеріалах справи копії вказаного документального доказу. Доказів, які б спростовували факт невідповідності копії квитанції її оригіналу скаржником до суду не надано.

Щодо умов п. 4 договору, викладених у другому реченні цього пункту, стосовно перерахування коштів Цедентом (ФОП Слєсаренко В.І.) на розрахунковий рахунок Цесіонарія (ОСОБА_1.), ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що вказане посилання було зазначено сторонами помилково. Вказане твердження також підтверджується документальними доказами по справі, а саме, квитанцією №QS73547201 від 21.02.2018, яка свідчить що перерахування коштів було здійснено саме на користь Цедента (ФОП Слєсаренка В.І.).

Крім того, пунктом 3 Акту приймання - передачі до договору № 160218/1 від 16.02.2018 сторони підтвердили, що Цесіонарій перерахував, а Цедент прийняв суму у розмірі 530000,00 грн. Крім того, у п. 4 Акту зазначено, що підписанням цього Акту сторони підтверджують належне повне виконання своїх зобов'язань одна перед одною за договором, і підтверджують, що не мають одна до одної будь-яких претензій майнового або немайнового характеру з приводу укладення та виконання вказаного договору.

Таким чином, сторони за договором № 160218/1 від 16.02.2018 належними доказами підтвердили виконання п. 4 договору щодо оплати Цесіонарієм коштів у розмірі 530000,00 грн. на користь Цедента.

В силу ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

У контексті наведеної норми слід мати на увазі, що предметом договору про відступлення права вимоги є саме право (вимога), проте не підтверджуючі його документи, які лише доводять наявність такого права, його зміст та виникнення і не мають ніякого відношення до статусу цесіонарія. Передача цедентом цесіонарію документів, що підтверджують саме відступлене право вимоги, означає виконання додаткового юридичного обов'язку, наявного у цедента в силу закону, а не в силу договору цесії.

Поряд з документами, що підтверджують саме право вимоги, існують і документи, що підтверджують перехід цього права до цесіонарія, тобто ті, які пред'являються новим кредитором боржнику для підтвердження свого статусу, наприклад, договір про відступлення права вимоги.

Так, на виконання умов п. 5 договору, 21.02.2018 між ФОП Слєсаренко В.І. (Цемент) та ОСОБА_1 (Цесіонарій) складено та підписано Акт приймання-передачі до договору ( а.с. 134 т. 1), згідно умов якого, Цедент передав, а Цесіонарій прийняв документи, перелік яких наведено у договорі.

В апеляційній скарзі ТОВ "Семтрав" зазначає, що п. 5 договору встановлено чіткий перелік документів, які підлягають передачі Цедентом (Слєсаренко В.І.) Цесіонарію (ОСОБА_1.), водночас, Акт приймання-передачі містить значно розширений їх перелік, підстави для передання яких не були передбачені умовами договору.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що передання додаткових документів цесіонарію означає лише належне виконання цедентом додаткового юридичного обов'язку, наявного у нього в силу закону та укладеного договору уступки права вимоги та не може свідчити про неналежне виконання умов вказаного договору.

Згідно ст.ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

З аналізу наведених норм вбачається, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки це не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів. Однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Так, за умовами п. 8 договору, Цедент зобов'язаний повідомити Боржника про уступку вимоги протягом 30 днів з моменту виконання Цесіонарієм п. 4 договору.

Посилаючись на вказаний пункт, апелянт зазначає, що вказане повідомлення повинен був здійснити саме Слєсаренко В.І., у зв'язку з чим, ОСОБА_1 не мав права надсилати відповідні повідомлення на адресу боржника та ВДВС.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог п. 8 договору, ФОП Слєсаренко В.І. повідомив ТОВ "Семтрав" (боржника) та ВДВС про укладення договору уступки вимоги (цесії) №160218/1 від 16.02.2018 з ОСОБА_1 та перехід до Нового кредитора (ОСОБА_1.) права кредитора, зокрема, щодо сплати ТОВ "Семтрав" заборгованості за рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року по справі №922/2221/17 та договором поставки № КП040213/1 від 04.02.2013, шляхом направлення відповідного повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні за вих. №27-юр від 21.02.2018 на адресу ТОВ "Семтрав" та Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУ юстиції у Харківській області. (а.с. 138 т. 1)

Дослідженням вказаного повідомлення в суді апеляційної інстанції встановлено, що отримання повідомлення від 21.02.2018 про заміну кредитора у зобов'язанні за договором №160218/1 від 16.02.2018 відділом ДВС підтверджується штампом Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУ юстиції у Харківській області на вказаному повідомленні, що підтверджує належне виконання Цедентом вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, датою отримання повідомлення відділом ВДВС помилково зазначено дату 22.12.2018, яка ще не настала.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що 10.04.2018 ФОП Слєсаренко В.І. до відзиву на апеляційну скаргу надано копію чеку Укрпошти, з якого вбачається, що рекомендоване поштове відправлення за №156 на адресу ВДВС було направлено саме 22.02.2018 року. (а.с. 43 т. 2).

Крім того, колегія суддів приймає як належний доказ повідомлення ТОВ "Семтрав" про укладення договору уступки вимоги, надану ФОП Слєсаренко В.І. до відзиву на апеляційну скаргу копію чеку Укрпошти №148, якою підтверджується направлення 22.02.2018 рекомендованого поштового відправлення на адресу ТОВ "Семтрав", що також підтверджує належне виконання первісним кредитором п. 8 договору щодо повідомлення боржника про уступку права вимоги. (а.с. 43 т. 2) Отримання повідомлення про уступку права вимоги боржником, ФОП Слєсаренко В.І. також підтвердив роздруківкою з офіційного сайту «Укрпошти» за №148.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ "Семтрав" наголошував, що вважає договір № 160218/1 від 16.02.2018 фіктивним з моменту його укладення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Разом з тим, скаржником не надано доказів з приводу визнання договору № 160218/1 від 16.02.2018 недійсним в судовому порядку. В той же час, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

При цьому, як правомірно зазначено судом першої інстанції, предметом розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження є саме заміна кредитора у зобов'язанні, а отже, встановлення наявності або відсутності умов, з якими закон пов'язує недійсність договору уступки вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018, не входить до предмету доказування під час розгляду даної заяви.

Виходячи із встановлених по справі обставин, а також враховуючи умови договору про відступлення права вимоги № 160218/1 від 16.02.2018, надані ФОП Слєсаренко В.І. та новим кредитором ОСОБА_1 документальні докази по справі, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що 21.02.2018 відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах, а саме, заміна кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі Договору поставки № КП040213/1 від 04.02.2013, та яке підтверджене рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 року та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року по справі № 922/2221/17, зокрема, заміна кредитора - ФОП Слєсаренка Володимира Ілліча на ОСОБА_1. Серед інших доводів апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Семтрав" про призначення почеркознавчої експертизи, призначення якої ТОВ "Семтрав" вважав необхідним у зв'язку із тим, що підпис ФОП Слєсаренка В.І. на договорі № 160218/1 від 16.02.2018 та Акті приймання-передачі документів за договором відрізняються від підпису в довіреності від 02.03.2015, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І, за реєстровим №1997 (а.с. 28-29 т. 1). Також вимогу про задоволення клопотання ТОВ "Семтрав" про призначення почеркознавчої експертизи було зазначено скаржником в апеляційній скарзі та підтверджено ним в судовому засіданні 17.04.2018.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 99 ГПК експертиза призначається для з'ясування обставин, що мають значення для справи, якщо необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ФОП Слєсаренка В.І. в яких він підтверджує факт укладення договору № 160218/1 від 16.02.2018 та зазначає, що умови договору сторонами виконані у повному обсязі, а тому Договір є чинним. (а.с. 150 т. 1) Вказані пояснення направлені до господарського суду Харківської області електронною поштою 03.03.2018 та скріпленні електронним цифровим підписом ФОП Слєсаренка В.І.

Крім того, ФОП Слєсаренко В.І. разом з відзивом на апеляційну скаргу надано копію заяви від 23.03.2018, якою він підтвердив, що між фізичною особою - підприємцем Слєсаренко В.І. та гр. України ОСОБА_1 16.02.2018 вчинено правочин - укладено та підписано договір уступки права вимоги (цесії) № 160218/1, відповідно до якого ФОП Слєсаренко В.І. передав, а ОСОБА_1 отримав право вимоги щодо стягнення заборгованості (коштів) за рішенням господарського суду Харківської області від 20.01.2015 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 по справі № 922/4458/14, рішенням господарського суду Харківської області від 07.08.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 по справі № 922/2221/17 та договором поставки № КП040213/1 від 04.02.2013 між ФОП Слєсаренко В.І. і ТОВ "Семтрав" , а також до договору підписано Акт приймання-передачі від 21.02.2018.

Договір уступки права вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018 та Акт приймання-передачі від 21.02.2018 підписувались ним особисто.

Умови договору уступки права вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018 сторонами виконані в повному обсязі, а тому договір є чинним.

Справжність підпису Слєсаренко В.І. засвідчена приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., реєстровий №12051. Вірність копії з оригіналом документу засвідчена нотаріусом за реєстровим №2432. (а.с.36 т. 2)

Виходячи з положень ч. 1, ч. 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. (ст. 75 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. ст. 76-78 ГПК України).

Приймаючи до уваги надані ФОП Слєсаренко В.І. документальні докази, колегія суддів вважає доведеним факт підписання договору уступки права вимоги та Акта приймання-передачі до нього особисто первісним кредитором.

Відповідно до положень Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" N 4 від 23.03.2012 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

З урахуванням встановлених по справі обставин та доказів, наданих сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що належними документальними доказами по справі сторони договору підтвердили факт особистого підписання фізичною особою - підприємцем Слєсаренком Володимиром Іллічем договору уступки права вимоги (цесії) № 160218/1 від 16.02.2018 та Акту приймання-передачі від 21.02.2018, а також фактичне виконання умов договору, у зв'язку з чим, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ТОВ "Семтрав" про у зв'язку із необґрунтованістю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, давши належну оцінку зібраним по справі та дослідженим судом доказам, доводам та запереченням сторін, прийняв правильне рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (вх. №5131 від 22.02.2018) та заміну стягувача фізичної особи - підприємця Слєсаренка Володимира Ілліча (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у виконавчому провадженні № 55840719 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 07 серпня 2017 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року по справі № 992/2221/17, на його правонаступника: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: 61022, АДРЕСА_3).

З огляду на встановлені обставини справи, зазначені вище положення законодавства, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржники не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України. Скаржниками, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Семтрав", смт. Рогань, Харківська область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05.03.2018 у справі № 922/2221/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст постанови складено 23.04.2018.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.