ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Справа № 909/1014/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Шкребій А.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехцентр" (надалі ТзОВ "Сантехцентр") б/н та б/д (вх. № ЛАГС 01-05/479/18 від 30.01.2018)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2017, суддя Фрич М.М., повний текст складено 19.12.2017

у справі № 909/1014/17

за позовом: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача: ТзОВ "Сантехцентр", м. Івано-Франківськ

про стягнення 145 520,88 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Відповідно до п.9 Перехідних положень ГПК України в редакції від 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 Івано-Франківська міська рада звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "Сантехцентр" про стягнення коштів в сумі 145 520,88 грн. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2017 у справі № 909/1014/17 позов задоволено. Стягнуто з ТзОВ "Сантехцентр" на користь Івано-Франківської міської ради 145 520,88 грн. за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та 2 182,81 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд встановив, що матеріалами справи підтверджується належним чином повідомлення відповідача про необхідність виготовлення правовстановлюючих документів на землю, однак через бездіяльність останнього договір оренди так і не був укладений. Водночас відповідач не зазначив і не довів наявність обєктивних обставин, що перешкоджали йому укласти відповідний правочин. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Не погоджуючись з даним рішенням, ТзОВ "Сантехцентр" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що позивач не довів умови виникнення у нього збитків у вигляді недоотриманої орендної плати (неодержаного доходу) в сумі 145 520,88 грн., оскільки не доведений факт неправомірного використання земельної ділянки без правовстановлюючого документу, відсутня складова збитків, а саме не доведений факт їх заподіяння та розмір, причино-наслідковий звязок між невиконанням відповідачем своїх зобовязань та утворенням збитків для позивача, а також вина відповідача в заподіянні збитків, відтак позивач не довів підстав відповідальності на відповідача за законом. Також зазначив, що оскільки спірна земельна ділянка не сформована, кадастровий номер не присвоєний, відсутні дані в Державному земельному кадастрі, площа, з врахуванням якої розраховано збитки, є орієнтованою. Сама сума збитків нарахована в тому числі на підставі рішення Івано-Франківської міської ради №248-10/1 від 25.06.2011, яке було скасовано постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 по справі №876/7281/15.

В судовому засіданні 18.04.2018 було оголошено перерву до 19.04.2018.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 19.04.2018 не забезпечив, , хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В попередніх судових засіданнях представник проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/1965/18 від 21.03.2018).

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 19.04.2018 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В попередніх судових засіданнях представник доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив письмові пояснення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№01-04/2467/18 від 16.04.2018), в яких зазначає, що 21.03.2014 Івано-Франківською міською радою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 6,5614 га, в яку входить і спірна земельна ділянка, з передачею її в оренду товариству «Агромаш». На даний час рішенням Івано-Франківської міської ради від 15.02.2018 № 53-18 вказана земельна ділянка площею 6,5614 га передана в оренду ТзОВ «Оріон-Іфбуд». Відтак, скаржник вважає, що сплата орендної плати за користування спірною земельною ділянкою не повинна здійснюватися ТзОВ «Сантехцентр», оскільки ця земельна ділянка уже орендується іншим субєктом господарювання.

В свою чергу позивач надіслав на адресу суду письмові пояснення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/2490/18 від 16.04.2018), в яких підтвердив про передачу земельної ділянки площею 6,5614 га на вул. С. Височана,18 кадастровий номер :20:003:0064 в оренду ТзОВ «Оріон-Іфбуд» на десять років для обслуговування цілісного майнового комплексу адміністративно-виробничих будівель і споруд. Проте, стверджує, що спірна земельна ділянка, на якій знаходиться обєкт нерухомості, який належить ТзОВ «Сантехцентр» не включена в площу жодної земельної ділянки, яка межує із нею.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21150387 від 04.12.2008 ТзОВ «Сантехцентр» є власником обєкту незавершеного будівництва (цех механічної обробки деталей) за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Височана, 18 на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2008 (а.с. 41).

08.12.2016 Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради було надіслано ТзОВ «Сантехцентр» повідомлення №1599/94.3-02/18в про проведення обстеження земельної ділянки по вул. Височана,18 в місті Івано-Франківську на предмет дотримання вимог земельного законодавства наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Для забезпечення проведення даного обстеження департамент просив підготовити необхідні матеріали та документи (а.с. 11).

22.12.2016 інспекторами з самоврядного контролю управління земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Височана,18 в місті Івано-Франківську на предмет дотримання вимог земельного законодавства - наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, за результатами якого було складено акт № 79 (а.с. 12-14).

Даною перевіркою встановлено, що на земельній ділянці знаходиться нерухоме майно обєкт незавершеного будівництва (цех механічної обробки деталей), який належить на праві власності ТзОВ «Сантехцентр», земельна ділянка використовується для обслуговування вказаного майна для складування металопрокату. Земельна ділянка знаходиться в південній частині міста, не огороджена, заїзд на ділянку здійснюється з вул. Макуха. Згідно публічно-кадастрової карти України спірна земельна ділянка не сформована, кадастровий номер не присвоєний, орієнтовна площа 0,3552 га. На день проведення обстеження в Департаменті комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради відсутня інформація про наявність документів на право користування даною земельною ділянкою. Згідно інформації державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську підприємство не декларує і не здійснює плату за цю землю (а.с. 12-14).

29.12.2016 Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради надіслано ТзОВ «Сантехцентр» клопотання №1599/343-02/18в про необхідність оформити право землекористування та укласти правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою, а також здійснити сплату за користування земельною ділянкою за минулий період (а.с. 15-16).

Проте, ТзОВ «Сантехцентр» зазначені вище вимоги позивача не виконало, правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою не оформило, плату за користування земельною ділянкою не здійснило, що підтверджується листом ДПІ в місті Івано-Франківську №16/9/09-15-12-03-23/2919 від 05.01.2017 (а.с. 23-25).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2017 Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради було повідомлено ТзОВ «Сантехцентр» про те, що для точного визначення площі земельної ділянки була залучена землевпорядна організація ТзОВ «НВП «ГІС», при обміру земельної ділянки було встановлено, що площа вказаної земельної ділянки становить площу 0,3835 га, на яку будуть нараховані збитки за минулий період (а.с. 17-19).

16.05.2017 та 20.04.2017 Департаментом комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради було надіслано на адресу ТзОВ «Сантехцентр» повідомлення про необхідність бути присутнім на засіданні комісії з визначення та відшкодування територіальній громаді м. Івано-Франківська збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності з порушенням законодавства (а.с. 26-30).

31.05.2017 комісією з визначення збитків власнику землі, що діє на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 17.03.2015 № 150 (із змінами) складено акт про визначення збитків власнику землі за фактичне використання ТзОВ «Сантехцентр» земельної ділянки за адресою м. Івано-Франківська на вул. Височана,18 площею 0,3835 га на суму 145 520,88 грн. (а.с. 35-36).

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №434 від 29.06.2017 затверджено акт про визначення збитків власнику землі (а.с. 38-40).

Згідно розрахунку збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок комунальної власності з порушенням законодавства, сума неодержаного територіальною громадою м. Івано-Франківська доходу визначається збитками в розмірі 145 520,88 грн., з них:

з 31.05.2014 по 31.12.2014 - 12 898,51 грн.

з 01.01.2015 по 25.10.2015 - 22 325,58 грн.

з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 40 223,78 грн.

з 01.01.2017 по 31.05.2017 - 70 073,01 грн. (а.с. 37)

03.07.2017 позивач надіслав на адресу відповідача лист-повідомлення №820/01-18/19-в про відшкодування завданих збитків в добровільному порядку (а.с. 31-34).

Проте відповідач збитки в добровільному порядку не відшкодував, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 377 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України.

Приписами ст. 120 ЗК України та ст.377 ЦК України (в редакції чинної на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Водночас за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на положення цієї статті, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

Відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

В силу ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Як зазначалося вище, ТзОВ «Сантехцентр» з 01.12.2008 є власником нерухомого майна: обєкт незавершеного будівництва (цех механічної обробки деталей), що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Височана, 18.

Відтак, з моменту виникнення права власності на зазначене нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цими нежитловими будівлями.

Проте, доказів того, що він належним чином оформив правовідносини щодо користування спірною земельною ділянкою в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011 зазначено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, шкоди у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди, крім спеціальних норм, повинні брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України, частини другої статті 224 Господарського кодексу України. Крім того, для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати, як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини), так і ступінь вини в розумінні статті 1193 ЦК України. Під час розгляду таких справ суди мають враховувати обставини вчинення господарюючими суб'єктами дій щодо оформлення відповідного землекористування та факти своєчасного виявлення контролюючими органами користування земельними ділянками без оформлення правовстановлюючих документів, а також вчинення дій щодо спонукання суб'єкта оформити право землекористування.

Підстави та порядок стягнення коштів, які особа мала б отримати за звичайних умов, втім не отримала, визначено також статтею 22 ЦК України та ч. 2 ст. 224, ст. 225 ГК України, за змістом яких упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Оскільки одним із обов'язків землекористувачів є своєчасне внесення плати за користування земельною ділянкою, а одним із прав власника земельної ділянки - отримання цієї плати, то невиконання цього обов'язку відповідачем спричинило порушення права Івано-Франківської міської ради щодо отримання такої плати (упущена вигода).

Відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що з моменту виникнення права власності на зазначене вище нерухоме майно, відповідач зобовязаний був оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цими нежитловими будівлями, проте, доказів того, що він належним чином оформив правовідносини щодо користування спірною земельною ділянкою в матеріалах справи відсутні.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача 145 520,88 грн. збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 31.05.2014 по 31.05.2017.

Судом встановлено, що розмір збитків відповідача у період з 2014-2017 роки було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Тобто, Івано-Франківська міська рада при наданні земельних ділянок у користування не може застосовувати інші, ніж визначені законодавчими актами, ставки орендної плати.

Таким чином, розмір збитків при використанні земель без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) земельної ділянки, дорівнює сумі, яка могла б надійти до місцевого бюджету в разі, якщо б зазначений договір був укладений між орендодавцем та орендарем, та нараховується розмір на підставі даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку сума збитків складає 145 520,88 грн. Ставка орендної плати становить 3% нормативної грошової оцінки. (а.с. 37).

Нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки згідно інформації Держгеокадастру та поданого розрахунку позивача становить:

з 31.05.2014 по 31.12.2014 - 12 898,51 грн.

з 01.01.2015 по 25.10.2015 - 22 325,58 грн.

з 01.01.2016 по 31.12.2016 - 40 223,78 грн.

з 01.01.2017 по 31.05.2017 - 70 073,01 грн.

Апеляційною інстанцією встановлено, що нарахування за 2014-2015 роки здійснено на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 25.06.2011 №248-10/1 «Про внесення змін до рішення сесії міської ради від 10.07.2008 "Про затвердження матеріалів нормативної грошової оцінки земель м. Івано-Франківська", яким внесено зміни, зокрема визначено про втрату чинності нормативно грошової оцінки з моменту затвердження нової грошової оцінки та затверджено нову нормативно грошову оцінку з 01.01.2011 в розмірі 248,79 грн. за 1 кв.м. (долучено до матеріалів апеляційного провадження).

Нарахування за 2016-2017 роки здійснено на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 19.05.2015 №1733-54 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Івано-Франківська", в якому затверджено нормативно грошову оцінку з 01.01.2016 в розмірі 233,25 грн. за 1 кв.м. (долучено до матеріалів апеляційного провадження).

Проте, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 по справі №876/7281/15, яке ухвалою ВАСУ від 15.03.2016 залишено без змін, рішення Івано-Франківської міської ради №248-10/1 від 25.06.2011 визнано незаконним та скасовано в частині п.1 та п.6 (дані єдиного державного реєстру судових рішень).

Тобто, вказане рішення міської ради втратило юридичну силу з моменту його прийняття. Відповідно, колегія суддів звертає увагу на те, що застосування позивачем та ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області матеріалів технічної документації про нормативну грошову оцінку земель міста Івано-Франківська, що затвердженні рішенням №248-10/1 від 25.06.2011, та нарахування збитків за 2014-2015 роки є неправомірним.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що п.58.3 рішенням XXVІІ сесії Івано-Франківської міської ради пятого демократичного скликання від 20.05.2008 було затверджено ПрАТ «Агромаш-Іф» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з передачею її в оренду, за адресою на вул. Височана,18 площею 6.5614 га (в тому числі земельні ділянки загальною площею 0.0121 га, на яких встановлено сервітут).

Як зазначалося вище, відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2008 придбав у товариства «Агромаш» незавершене будівництво (цех механічної обробки деталей) за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Височана, 18.

Проте, зі змісту письмових пояснень позивача (зареєстровані в канцелярії суду за вх№01-04/2490/18 від 16.04.2018) вбачається, що п.4 рішення Івано-Франківської міської ради від 21.03.2014 №1373-47 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» затверджено проект землеустрою ПрАТ «Агромаш-ІФ» щодо відведення земельної ділянки на вул. Височана, 18 площею 6.5614 га (кадастровий номер :20:003:0064). В подальшому 25.04.2014 було укладено з ПрАТ «Агромаш-ІФ» договір оренди земельної ділянки площею 6.5614 га на вул. С. Височана, 18. кадастровий номер :20:003:0064.

Даний договір оренди земельної ділянки було припинено лише 15.02.2018 за згодою сторін на підставі п.40 рішення Івано-Франківської міської ради №53- 18 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб» в звязку із продажем 11.12.2017 цілісного майнового комплексу адміністративно-виробничих будівель ТзОВ «ОРІОН-ІФБУД», з дня державної реєстрації нової угоди.

Тобто, зі змісту вказаних письмових пояснень позивача вбачається, що визначена ТзОВ «НВП «ГІС» площа земельної ділянки 0,3835 га, на якій розташоване нерухоме майно обєкта незавершеного будівництва (цех механічної обробки деталей) та яке належить ТзОВ «Сантехцентр», входить в площу земельної ділянки 6.5614 га ПрАТ «Агромаш-ІФ», оскільки з моменту відчуження ТзОВ Сантехцентр» нерухомого майна, у ПрАТ «Агромаш-ІФ» не було зменшено площу земельної ділянки, відповідно земельна ділянка площею 6.5614 була передана 25.04.2014 в оренду і за вказану земельну ділянку позивачу сплачувалася орендна плата на підставі договору оренди від 25.04.2014.

Таким чином, за заявлений позивачем період з 31.05.2014 по 31.05.2017 спірна земельна ділянка перебувала в оренді іншого субєкта господарювання і міська рада отримувала плату в формі оренди за таку земельну ділянку.

Відтак, відсутні підстави стверджувати, що міською радою за заявлений період було понесені збитки за використання спірної земельної ділянки.

Цивільно-правова відповідальність настає за наявності усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини). За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Беручи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

З огляду на викладене, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, позивачем всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а також не спростовано доводи, наведені в апеляційній скарзі.

В свою чергу скаржником доведено належними докази правомірність доводів, викладених в апеляційній сказі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст.ст. 269, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.2017 у справі № 909/1014/17 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

3. Стягнути з Івано-Франківської міської ради (76004, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехцентр" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, буд.207, ) судовий збір в розмірі 3 275,00 грн. за подання апеляційної скарги.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви залишити за позивачем.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбачені ст.288 ГПК України.

6. Справу повернути до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1