ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.04.2018 р. Справа № 914/3366/16

Господарський суд Львівської області у складі

Колегії суддів: Фартушок Т.Б. головуючий суддя, судді Бортник О.Ю., Манюк П.Т., при секретарі судового засідання Кірі О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Львівської міської ради від 12.04.2018р. (вх.№991/18) про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16

за позовом в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснити функції у спірних відносинах:

Позивача: Львівської міської ради, м. Львів,

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА», м.Львів,

до Відповідача-2: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Львів,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача: ОСОБА_2 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна

ціна позову: 449290,88 грн.

Представники:

Прокуратури: не зявився;

Позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 09.11.2017 року №2901/вих-888);

Відповідача-1: ОСОБА_4 представник (довіреність від 06.03.2017 року б/н);

Відповідача-2: не зявився;

Третя особа: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається заява Львівської міської ради від 12.04.2018р. (вх.№991/18) про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 за позовом в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснити функції у спірних відносинах: Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА» та до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача: ОСОБА_2 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна; ціна позову 449290,88 грн.

12.04.2018р. Позивачем подано Заяву про розяснення рішення (вх. №991/18), у якій просить суд розяснити рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 в частині задоволення позову про витребування від Відповідача-1 на користь територіальної громади м.Львова об'єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 308,2 м.кв., зокрема вказавши чи є рішення суду, яке набрало законної сили про витребування майна підставою для внесення змін в державний реєстр права власності на нерухоме майно та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за територіальною громадою міста Львова об'єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 308,2 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4 з припиненням усіх попередніх записів про державну реєстрацію права власності на вказані приміщення, які існували до набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.04.2018р. у даній справі постановлено прийняти заяву до розгляду та розгляд заяви призначити в судовому засіданні на 17год. 45хв. 23.04.2018р.

В ухвалі суду у даній справі від 13.04.2018р. зазначалось, що участь учасників справи у судовому засіданні не є обовязковою.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Процесуальні права та обовязки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Позивача і Відповідача-1 в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про розяснення прав та обовязків до суду не надходили.

Заяв про відвід складу суду, судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Прокурор в судове засідання не зявився.

Представник Позивача (Стягувача) в судове засідання з'явився, подану заяву підтримав, в судовому засіданні надав усні пояснення, аналогічні до викладених у заяві.

Окрім того, в судовому засіданні представник Позивача зазначив, що після подання заяви про розяснення рішення від 12.04.2018р. вх.№991/18 та станом на час проведення судового засідання на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. та виданих наказів у справі №914/3366/16 за Позивачем зареєстровано право власності на нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4, проте, не подав доказів такої реєстрації з підстав відсутності часу на підготовку письмових пояснень і надання доказів в підтвердження вказаних доводів.

Представник Відповідача-1 (Боржника) в судове засідання з'явився, подав Заперечення на заяву (вх. №14262/18), у яких проти заяви заперечує, просить суд відмовити Позивачу в розясненні рішення, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті заяви, аналогічні до викладених у Запереченні на заяву.

Представник Відповідача-2 в судове засідання не з'явився.

Представник Третьої особи в судове засідання не з'явився.

Позиція Позивача (Стягувача).

Вказану заяву від 12.04.2018р. (вх. №991/18) Позивач обґрунтовує тим, що, 21.03.2018р. державним реєстратором ОСОБА_2 державної реєстрації Юридичного департаменту Львівської міської ради скасовано державну реєстрація права власності Відповідача-1 на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у даній справі, одночасно право власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4 зареєстровано за ОСОБА_5 13.02.2016р., тобто до набуття даного майна Відповідачем-1. Таким чином, рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 в частині витребування у Відповідача-1 на користь територіальної громади м.Львова в особі Позивача обєкту нерухомого майна нежитлових приміщень загальною площею 308,2 м.кв., які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4 фактично не виконано.

Позиція Відповідача 1 (Боржника).

Відповідач 1 (Боржник) заперечує проти Заяви про розяснення рішення та просить відмовити у розясненні з тих підстав, що рішенням, про розяснення якого подано заяву, суд не вирішував питання визнання за Позивачем права власності на нежитлові приміщення загальною площею 308,2кв.м, які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4, відтак, згідно доводів Відповідача 1, немає підстав відповідно до зазначеного рішення реєструвати за позивачем право власності на таке приміщення. Крім того, Відповідач 1 (Боржник) зазначив у Запереченні, що суд у даній справі не вирішував питань усунення перешкод у здійсненні права власності за позовом Львівської міської ради шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав чи скасування записів про проведену державну реєстрацію прав як за відповідачем, так і за попередніми власниками. Відповідач 1 (Боржник) також зазначив у Запереченні, що заява Позивача про розяснення рішення суду у даній справі є фактично проханням Позивача змінити та доповнити його іншими реченнями, які не входили до предмета позову.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті заяви та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

За результатами дослідження матеріалів поданої заяви та матеріалів справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача-1, беручи до уваги заперечення Відповідача 1, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 за позовом в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснити функції у спірних відносинах Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА» та до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача ОСОБА_2 власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна; ціна позову: 449290,88 грн. позов в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №1 задоволено повністю, вирішено скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА» на об'єкт нерухомого майна нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м.кв., які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4, вчиненої 17.03.2016р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (індексний №28790876, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01); витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА» на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м.кв., які знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА» на користь Прокуратури Львівської області (79005, Львівська область, м.Львів, пр.Шевченка, буд.17/19; ідентифікаційний код 02910031) 8117,36грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.01.2018р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. та залишено в силі рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у даній справі.

16.03.2018р. Господарським судом Львівської області видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/17.

Відповідно до положень ст.245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення; подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання; суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження; у разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання; неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення; про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення.

Таким чином, розяснення рішення, ухвали це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акту, викладення рішення у більш зрозумілій формі, не змінюючи при цьому його змісту.

Згаданими нормами законодавства передбачено порядок розяснення саме змісту прийнятого рішення без внесення змін до нього. Натомість, вказана норма не передбачає розяснення порядку виконання рішення господарського суду.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено зокрема у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що в ухвалі про роз'яснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

Окрім того, суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено зокрема у ч.2 пункту 18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №6 «Про судове рішення», що здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про розяснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в розясненні рішення.

Також суд зазначає, що подана Позивачем (Стягувачем) Заява про розяснення рішення не стосується суті рішення, а стосується повноважень осіб, які здійснюють державну реєстрацію, в тому числі чи є рішення суду підставою для державного реєстратора до внесення змін в державний реєстр права власності на нерухоме майно та їх обтяжень щодо реєстрації права власності за територіальною громадою міста Львова обєкту нерухомого майна нежитлових приміщень загальною площею 308,2 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4 з припиненням усіх попередніх записів про державну реєстрацію права власності на вказані приміщення, які існували до набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. Однак, питання про внесення змін щодо реєстрації права власності не було ні підставою, ні предметом позову у даній справі і стосується повноважень осіб, які здійснюють державну реєстрацію.

Окрім того, судом береться до уваги, що в судовому засіданні представник Позивача зазначив, що після подання заяви про розяснення рішення від 12.04.2018р. вх.№991/18 та станом на час проведення судового засідання на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. та виданих наказів у справі №914/3366/16 за Позивачем зареєстровано право власності на нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м.кв. за адресою: м.Львів, вул.Ю.Дрогобича, 4, проте, не подав доказів такої реєстрації з підстав відсутності часу на підготовку письмових пояснень і надання доказів в підтвердження вказаних доводів.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про те, що в задоволенні заяви Львівської міської ради від 12.04.2018р. (вх.№991/18) про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 слід відмовити.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову; заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заяви про скасування рішення третейського суду; заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду; заяви про роз'яснення судового рішення ставка судового збору встановлюються у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Як доказ сплати судових витрат за подання до господарського суду заяви про розяснення рішення Заявником подано Платіжне доручення від 05.04.2018р. №190 про сплату судового збору в розмірі 881,00 грн.

Заявником при поданні заяви до господарського суду не надано попереднього (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у звязку із розглядом заяви судові витрати в розмірі 881,00 грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду заяви про розяснення рішення судового збору. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення інших судових витрат Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідачі 1 та 2 наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористались.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу 1 ГПК України розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору, недоведення Відповідачами 1 та 2 розміру понесених у справі судових витрат суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання заяви про розяснення рішення до господарського суду судовий збір в розмірі 881,00 грн. слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, залишити вказані витрати за Позивачем.

Керуючись нормами ст.ст. 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Львівської міської ради від 12.04.2018р. (вх.№991/18) про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі №914/3366/16 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.04.2018р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.

Суддя Бортник О.Ю.

Суддя Манюк П.Т.