РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2018Справа № 910/4812/17

За позовомНаціонального антикорупційного бюро України
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 7865,52 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача Семенчук М.А. - представник
від відповідача Кузьменков М.М. - представник
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національне антикорупційне бюро України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 7865,52 грн, з яких: сума страхового відшкодування у розмірі 6765,52 грн, сума витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 500,00 грн, сума витрат на рецензування звіту про визначення вартості матеріального збитку у розмірі 600,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12.10.2016 (надалі - ДТП), було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб - автомобіль Renault, державний номер НОМЕР_1. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Opel, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0896448, позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків у розмірі 10206,99 грн покладається на відповідача. Натомість, як стверджує позивач, свого обов'язку з відшкодування збитків відповідач належним чином не виконав, перерахувавши позивачу лише суму коштів у розмірі 3441,47 грн. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача решту належної до виплати суми страхового відшкодування у розмірі 6765,52 грн, а також суму витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 500,00 грн та витрат на рецензування звіту у розмірі 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/4812/17, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі №910/4812/17 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та зупинено провадження до закінчення проведення судової експертизи.

24.01.2018 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 17.01.2017 № 9906/17-54 та матеріали справи №910/4812/17.

При цьому, з 15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 поновлено провадження у справі №910/4812/17, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.02.2018.

Судове засідання, призначене на 15.02.2018, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Смирнової Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018, вирішено розглядати справу №910/4812/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 14.03.2018.

12.03.2018 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз через відділ діловодства суду надійшли пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2018.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, становить 3441,47 грн, а тому вважає, що свої зобов'язання страховою компанією виконано в повному обсязі. При цьому, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів фактичного виконання ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим відсутні підстави для врахування податку на додану вартість до суми страхового відшкодування.

Третя особа представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалася.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 близько 17 год. 40 хв. в місті Києві по вул. Кожум'яцька, 12/3, сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем Opel, державний номер НОМЕР_2, під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Renault, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду м.Києва від 25.11.2016 у справі №758/13398/16-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Opel, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0896448.

Вказаним договором (поліс № АК/0896448) передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності (страхова сума) за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 100000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 10206,99 грн (з урахуванням ПДВ), посилаючись при цьому на Звіт №6434/4 від 20.10.2016, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».

Натомість відповідач стверджує, що вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу), завданого власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, внаслідок спірної ДТП становить 3441,47 грн, посилаючись при цьому на звіт про оцінку №160117-3 від 16.01.2017, складений суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

З огляду на існування між сторонами спору щодо розміру відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а також зважаючи на наявність у справі двох звітів, складених суб'єктами оціночної діяльності, висновки за якими з цього питання суттєво відрізняються, судом в рамках даної справи було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до Висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №9906/17-54 від 17.01.2018, складеного за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи (з урахуванням пояснень судових експертів, поданих 12.03.2018), розмір відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - Renault, державний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, яке мало місце 12.10.2016 за участю автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_2, складає 10788,03 грн.

При цьому, як вбачається із даного висновку та додатків до нього, а також зазначено судовим експертом у підготовчому судовому засіданні, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу була визначена експертами з урахуванням податку на додану вартість (20%).

Суд відзначає, що в рамках даної справи позивачем ставиться питання про відшкодування шкоди безпосередньо потерпілій особі - Національному антикорупційному бюро України як власнику пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Тобто, положеннями законодавства передбачено, що відшкодування потерпілій особі податку на додану вартість здійснюється за наявності таких обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) реєстрація виконавця робіт з ремонту автомобіля як платника податку на додану вартість.

Проте, як свідчать обставини справи, на момент розгляду справи транспортний засіб Renault, державний номер НОМЕР_1, відновлено не було. Доказів протилежного позивачем не надано.

Таким чином, в силу положень п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в даному випадку сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, підлягає зменшенню на суму податку на додану вартість.

З огляду на викладене, враховуючи визначені полісом № АК/0896448 розміри лімітів відповідальності та франшизи, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без урахування ПДВ, відповідач зобов'язаний був виплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 8630,42 грн.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що по спірному страховому випадку відповідачем на користь позивача сплачено лише 3441,47 грн. Доказів сплати решти суми відшкодування відповідачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 5188,95 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Наявності підстав для стягнення з відповідача решти заявленої до стягнення суми страхового відшкодування - у розмірі 1576,57 грн позивачем належними та допустимими доказами не доведено, а тому в цій частині позовні вимоги залишаються судом без задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» суми витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 500,00 грн, а також суми витрат на рецензування звіту про визначення вартості матеріального збитку у розмірі 600,00 грн, суд відзначає таке.

Позовні вимоги в цій частині мотивовані тим, що відповідачем у встановлений законом строк не було направлено свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому з посиланням п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вказує на обов'язок відповідача відшкодувати здійснені позивачем витрати на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку, а також рецензування відповідного звіту.

Відповідно до п.п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з п.п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Про настання дорожньо-транспортної пригоди Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС» було повідомлено 25.10.2016, факт чого сторонами визнається.

З наявного у справі Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с.100, том І), складеного оцінювачем ОСОБА_4, вбачається, що огляд пошкодженого транспортного засобу було проведено представником страховика 27.10.2016, тобто в межах встановленого п.п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Наведене спростовує доводи позивача про порушення відповідачем вимог п.п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і, як наслідок, свідчить про відсутність підстав для покладення на відповідача обов'язку по відшкодуванню позивачу витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку, а також витрат на рецензування складеного за результатами такого дослідження звіту. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку у розмірі 500,00 грн та суми витрат на рецензування звіту про визначення вартості матеріального збитку у розмірі 600,00 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, а також витрати на проведення судової експертизи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (03150, м.Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72, ідентифікаційний код 32638319) на користь Національного антикорупційного бюро України (03035, м.Київ, вулиця Василя Сурикова, будинок 3, ідентифікаційний код 39751280) суму страхового відшкодування у розмірі 5188 (п'ять тисяч сто вісімдесят вісім) грн 95 коп., судовий збір у розмірі 1055 (одна тисяча п'ятдесят п'ять) грн 52 коп., витрати на проведення судової експертизи у розмірі 593 (п'ятсот дев'яносто три) грн 13 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 27.04.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова