Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" квітня 2018 р. Справа № 906/1088/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю секретаря судового засідання Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: Кімак З.К. - провідний юрисконсульт відділу збуту, дов. від 09.01.2017, вих. №87/6

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Фізичної особи - підприємця Боброва Олександра Миколайовича (м. Житомир)

про стягнення 10625,95 грн.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 238 ГПК України.

Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Боброва Олександра Миколайовича 10625,95 грн. заборгованості за отримані послуги з теплопостачання.

Ухвалою від 08.12.2017 господарський суд порушив провадження у справі, призначив засідання суду на 23.01.2018; витребував від сторін необхідні документи.

Ухвалою від 23.01.2018 господарський суд постановив здійснювати розгляд справи за правилами Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII; визначив форму судового процесу як загальне позовне провадження та стадію розгляду справи - підготовче провадження; призначив підготовче засідання суду; витребував у сторін документи (а.с.32).

20.02.2018 до суду від позивача надійшла довідка від 20.02.2018, вих. №567/6, в якій зазначено, що станом на 20.02.2018 залишок боргу відповідача за спожиті послуги з теплопостачання становить 5515,95 грн.; до довідки додано платіжне доручення №@2PL 192767 від 14.02.2018 про сплату відповідачем 5110,00 грн. (а. с. 38,39).

Ухвалою від 20.03.2018 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті, призначив судове засідання на 17.04.2018 о 15:00 год., вказав позивачу надати суду оригінали документів, на яких грунтуються позовні вимоги та відповідачу - письмовий відзив на позовну заяву та докази сплати боргу (за наявності) (а. с. 70).

Іншими ухвалами суду від 20.03.2018 викликано в засідання суду 17.04.2018 уповноважених представників сторін (а. с. 71, 72).

23.03.2018 до суду повернулась ухвала господарського суду від 20.03.2018 про виклик в судове засідання для розгляду справи по суті відповідача з відміткою працівника зв'язку "за місцем обслуговування" (а. с. 74 - 76).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив, письмового відзиву на позовну заяву суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки його представника в судове засідання для реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду представника відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

06.09.2016 між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Бобровим Олександром Миколайовичем (споживач, відповідач) було укладено договір № 1614 на постачання теплової енергії (далі - договір) (а.с.8-11), за умовами п.1.1 якого виконавець зобов'язується своєчасно та відповідної якості постачати теплову енергію, а споживач зобов'язується своєчасно проводити її оплату за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору передбачено, що тарифи на теплову енергію на дату укладання договору становлять: для другої групи споживачів - 1013,20 без ПДВ гривень за одну Гкал; з 01.07.2016 - 1019,09 грн без ПДВ. Крім того, аб.2 вказаного пункту договору передбачено, що тарифи на теплову енергію може бути змінено в порядку визначеному чинним законодавством України, про що споживачу повідомляється в засобах масової інформації. Розмір щомісячної плати коригується у відповідності до зміни тарифів. У разі зміни тарифів та порядку розрахунків нові тарифи і порядок розрахунків є обов'язковим для сторін з моменту введення їх в дію.

Згідно з п. 2.4 договору сторонами погоджено, що при відсутності приладу обліку або його несправності, оплата теплової енергії за даним договором проводиться по розрахунковому тепловому навантаженню з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді, а на підігрів води - за існуючими нормативами.

Так, договором погоджено наступну характеристику об'єктів споживача теплової енергії: вул. Київська, 39 - підсобні приміщення: п = 2,5 кв. м., Sпр = 11,3 кв. м.; торгівельний зал: Sпр = 82,2 кв. м. х 3 м. / 2,5 м. = 98,64 кв. м., а всього 109,94 кв. м., розрахункове теплове навантаження - 0,0058 Гкал/год.

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.02.2017 № 151, від 02.12.2016 № 2126, від 29.09.2016 № 1757, від 28.01.2016 № 54, 29.10.2015 № 2690, від 30.04.2015 № 1374 вносились зміни до деяких постанов НКРЕКП частині встановлення тарифів на теплову енергію (а. с. 44 - 54).

У пункті 3.1 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць; споживачі - госпрозрахункові підприємства, організації та бюджетні установи проводять попередню оплату до 20 числа поточного місяця у розмірі 50% від очікуваних нарахувань. Решту суми нарахувань споживач оплачує до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. За п. 3.2 договору послуги оплачуються безготівково на розрахунковий рахунок виконавця.

Сторони також погодили, що всі платежі за надані послуги, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду, при її наявності, не залежно від призначення платежу, вказаного в платіжному документі (п.3.3 договору).

Згідно з п. 3.5 договору не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач повинен отримати рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці. Не отримання споживачем рахунку не звільняє останнього від обов'язку оплати по цьому договору.

Цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання. Договір може бути розірваний за зверненням споживача лише після закінчення опалювального періоду. Строк позовної давності за даним договором становить п'ять років (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору позивачем у період з лютого, березня, жовтня-грудень 2016 року та з січня по березень 2017 року були надані відповідачу послуги з теплопостачання, передбачені договором. Для оплати наданих послуг позивачем виставлялись відповідачу рахунки за вказаний період на загальну суму 18924,45 грн., які містяться в матеріалах справи (а. с. 13 - 20). Як вбачається з розрахунку нарахувань і оплати (а. с. 12) відповідачем частково оплачено борг у розмірі 8298,50 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язання за договором станом на 01.12.2017 утворилась заборгованість перед позивачем за отримані послуги з теплопостачання за період з лютого, березня, жовтня-грудень 2016 року та з січня по березень 2017 року в сумі 10625,95 грн.

Не проведення відповідачем розрахунків за отримані послуги з теплопостачання за вказані періоди стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Однак, після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено борг у розмірі 5110,00 грн., що підтверджуються платіжним дорученням №@2PL 192767 від 14.02.2018 (а. с. 39).

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачу, абоненту) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст.530 ЦК України).

3. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому розгляді справи та надання відзиву на позовну заяву.

14.02.2018 відповідачем сплачено частково борг у сумі 5110,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №@2PL 192767 від 14.02.2018 (а.с.39), тому залишок боргу відповідача за спожиті послуги з теплопостачання становить 5515,95 грн.

Часткове погашення боргу відповідачем, суд розцінює як визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до приписів чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню на суму 5515,95 грн.

В частині стягнення 5110,00 грн. боргу слід закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

4. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ч.1 ст.130 ГПК України, яка кореспондуються з ч.4 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи є платіжне доручення № 4281 від 08.09.2017 про сплату позивачем судового збору на загальну суму 1600,00 грн. (а. с. 5).

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжним дорученням № 4281 від 08.09.2017 за заявою позивача, про що буде постановлено відповідну ухвалу господарського суду.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 800,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Боброва Олександра Миколайовича (10024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, ідентифікаційний код 35343771):

- 5515,95 грн. боргу;

- 800,00 грн. судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 5110,00 грн. боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.04.2018.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком. з повідомл.)