УХВАЛА

16 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1675/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018 (головуючий суддя Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.) та рішення Господарського суду Донецької області від 06.11.2017 (головуючий суддя Левшина Г.В., судді Чорненька І.К., Величко Н.В.) у справі № 905/1675/17

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Краснолиманська тепломережа"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", структурного підрозділу "Краснолиманська дистанція колії"

про стягнення 120 806,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.03.2018 через Донецький апеляційний господарський суд Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 06.11.2017 у справі №905/1675/17.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки оскаржувана постанова Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018 прийнята за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), то у питанні наявності чи відсутності права на касаційне оскарження слід виходити з положень Кодексу саме в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини загальновизнаним є принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

Оскільки у розглянутій Європейським судом з прав людини справі вирішувалось питання дії процесуальних змін саме щодо позовів, які розглядаються та, виходячи із вищенаведених положень національного законодавства, суд касаційної інстанції зазначає, що такий принцип негайного впливу процесуальних змін поширюється і на розгляд касаційної скарги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Приписами статті 232 Господарського процесуального кодексу України передбачено види судових рішень, відповідно до частини першої вказаної статті судові рішення є: 1) ухвали, 2) рішення, 3) постанови, 4) судові накази.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 встановлено у розмірі 1762,00 грн., а тому сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 176 200,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення 120 806,64 грн., що значно менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2018 рік), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) справа № 905/1675/17 є малозначною і крім цього, подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі і відмовляє у такому відкритті.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 905/1675/17 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 06.11.2017 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал платіжного доручення № 592 від 22.03.2018 на суму 2920,00 грн., копію скарги залучити до матеріалів справи № 905/1675/17.

3. Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.