ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.04.2018 м. Ужгород Справа № 907/470/17

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши матеріали за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 мастер фудс», м. Берегово до LLC KANTI, Ісані-Самгорський тупік 4, 0120 Тбілісі, Грузія про стягнення суми 5304дол. США, заборгованості за контрактом від 05.04.2014р. №61/05-04-12, що еквівалентно сумі 140000грн.

За участю представників: не зявились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 мастер фудс», м. Берегово звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до LLC KANTI, Ісані-Самгорський тупік 4, 0120 Тбілісі, Грузія про стягнення суми 5304дол. США, заборгованості за контрактом від 05.04.2014р. №61/05-04-12, що еквівалентно сумі 140000грн. посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 526-545, 601-614, 625,1046-1049 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19,198,2016-2018,220-222 Господарського кодексу України, ст.ст. 5, 10, 43 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», ст.ст. 1, 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» щодо неналежного виконання відповідачем своїх обовязків щодо своєчасності оплати товару за зовнішньоекономічним договором № 61/05-04-12 від 05.04.2014.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 12.06.2017р.

Ухвалою Господарського суду від 12.06.2017 розгляд справи було відкладено на 18.07.2017, з підстав, наведених у ній.

На день судового засідання представником позивача з метою належного повідомлення відповідача, нерезидента, про розгляд справи подано суду примірники нотаріально засвідченого перекладу на російську мову позовної заяви, ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.05.2017 року та ухвали про відкладення розгляду справи від 12.06.2017.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.07.2017 провадження у справі було зупинено та надіслано судове доручення до Міністерства юстиції Грузії для повідомлення відповідача про судове провадження у справі №907/470/17.

Листом від 26.09.2017 Міністерством юстиції України повідомлено суд про те, що Міністерством юстиції Грузії судове доручення не виконано з мотивів, наведених у ньому.

Ухвалою суду від 18.10.2017 провадження у справі було повторно зупинено до 16.04.2018 до 10:30 год. та надіслано судове доручення до Міністерства юстиції Грузії для повідомлення відповідача про судове провадження у справі №907/470/17.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, за правилами даного Кодексу продовження розгляду справ в судах здійснюється з тієї стадії, на якій вони знаходяться на момент набрання чинності новим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що справа № 907/470/17 не є складною з огляду на наявні в ній матеріали, враховуючи обсяг та характер доказів у справі, суд прийшов до висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не зявився, разом з тим, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, з урахуванням Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на вищенаведене, у судовому засіданні 16.04.2018 судом протокольно ухвалено здійснювати розгляд справи №907/470/17 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи щодо дати судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Відповідно до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В силу частини 3 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України на господарський суд покладено обовязок створити сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ч. 2 ст. 125 ГПК України).

Особливий порядок надання правової допомоги встановлено Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (далі - Угода), укладена державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.92, статтею 5 якої передбачено, зокрема, що у разі надання правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць СНД зносяться один з одним безпосередньо. У разі звернення господарського суду з приводу надання правової допомоги документи, викладені українською або російською мовою, направляються поштовим зв'язком безпосередньо до суду, до компетенції якого належить вирішення господарських спорів на території відповідної держави - учасниці СНД, чи іншого органу цієї держави. При виконанні доручення про надання правової допомоги компетентні суди застосовують законодавство своєї країни.

За таких обставин, враховуючи необхідність вручення процесуальних документів відповідачу, з метою забезпечення реалізації принципів змагальності та рівності перед законом і судом, суд направляв процесуальні документи відповідачу в порядку, передбаченому пунктом 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, укладеної державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.92р.

Відповідач відзиву по суті заявлених позовних вимог суду та позивачу не подав, свого повноважного представника у судове засідання не направив. У матеріалах справи містяться відомості стосовно повернення відділенням поштового звязку повідомлень суду про розгляд справи з причин спливу строку зберігання поштових відправлень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Фудс», м. Берегово та до LLC KANTI, Ісані-Самгорський тупік 4, 0120 Тбілісі, Грузія було укладено контракт купівлі-продажу №61/05-04-12 (далі - ОСОБА_2), за умовами якого позивач зобовязався здійснити поставку сокової продукції на користь відповідача на умовах поставки FCA в м. Берегово Закарпатської області по вул. Богдана Хмельницького, 163, у відповідності до правил ІНКОТЕРМС 2010, якщо інше не встановлено договором або додатками до нього, у кількості, асортименті та по ціні, визначеній контрактом, а відповідач здійснити оплату за поставлений товар.

Відповідно до п.3.1 ОСОБА_2 встановлено, що загальна сума контракту становить 2.000.000 дол. США.

Згідно з розділом 4 ОСОБА_2 розрахунок за отриманий товар проводиться покупцем на умовах попередньої оплати товару в розмірі 50 % вартості, решту частину в розмірі 50 % вартості протягом 60 календарних днів з моменту митного оформлення партії товару в країні продавця.

Відповідно до умов ОСОБА_2 датою виконання обов'язку по строкам поставки є дата складання рахунку про оплату.

Позивачем на виконання умов ОСОБА_2 від 05.04.2014 поставлено Відповідачу продукцію на суму 594.986,33дол.США, що підтверджується наявними у справі матеріалами та актом звірки взаємних розрахунків від 15.05.2017.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті товару виконав частково у розмірі 535.130,93дол.США, внаслідок чого станом на 17.05.2017 у нього виникла заборгованість в сумі 59855,40дол.США.

З огляду на вказане, обґрунтованим та доведеними є твердження позивача щодо поставки ним на користь відповідача ОСОБА_3 та прострочення останнім строку оплати такого на користь позивача у строки, визначені контрактом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 від 05.04.2014, та просить стягнути частину від утвореної заборгованості у сумі 5304дол. США, що еквівалентно 140000грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності з частиною першою статті 4 Закону України Про міжнародне приватне право право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Із частини другої та третьої статті 32 Закону України Про міжнародне приватне право, вбачається, що у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний звязок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно повязаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження. У разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є продавець - за договором купівлі-продажу (частина перша статті 44 Закону України Про міжнародне приватне право).

Згідно з листом Вищого господарського суду України від 01.01.2009р. Про узагальнення судової практики вирішення господарськими судами окремих категорій спорів за участю нерезидентів, відзначено, що при вирішенні спорів, повязаних з неналежним виконанням договірних зобовязань, слід приймати до уваги відповідні норми Закону України Про міжнародне приватне право і Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність.

Умовами пункту 9.4 ОСОБА_2 сторонами узгоджено, що будь-який спір з приводу виконання даного ОСОБА_2 підлягає вирішенню Господарським судом Закарпатської області.

Таким чином, застосуванню до спірних правовідносин підлягає право за місцезнаходженням продавця, яким є позивач у справі. Оскільки місцезнаходженням позивача є Україна, то застосуванню підлягає законодавство України.

Між сторонами у справі виникли зобовязання з приводу купівлі-продажу товару на підставі ОСОБА_2, згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, частини 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з нормою частини 1 статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобовязання - кредитор вправі вимагати виконання обовязку від боржника. Зобовязання виникають з підстав , встановлених ст.11 цього Кодексу.

У спірній ситуації підставою виникнення зобовязальних відносин між сторонами є факт укладання ОСОБА_2 та факт його виконання позивачем шляхом поставки товару відповідачу.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Обовязок покупця оплатити повну вартість поставленого йому товару, випливає також із змісту ст.ст. 53 та 59 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (є чинною для України 01.02.1991 року), якими передбачено обовязок покупця оплатити вартість товару та прийняти поставку.

Таким чином, строк виконання відповідачем обовязку щодо оплати поставленого товару настав та підлягав виконанню.

В матеріалах справи відсутні докази повної оплати відповідачем, поставленого йому товару загальною вартістю 535.130,93дол.США, внаслідок чого заборгованість за ОСОБА_2 станом на 17.05.2017 складає суму 59855,40дол. США. Позивач звернувся з вимогою про стягнення частково заборгованості у сумі 5304дол.США. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав, заперечень з цього приводу не висловив.

За таких обставин, позов щодо стягнення з відповідача заборгованості за ОСОБА_2 є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягає до задоволення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 мастер фудс», м. Берегово до LLC KANTI, Ісані-Самгорський тупік 4, 0120 Тбілісі, Грузія про стягнення суми 5304дол. США, заборгованості за контрактом від 05.04.2014р. №61/05-04-12, що еквівалентно сумі 140000грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 239, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з LLC KANTI (0120, Грузія Тбілісі, Ісані-Самгорський район, тупік Самгорі 4, код 200140267, INTERMEDIARY BANK Citibank N.A., New York, USA SWIFT: CITIUS33 ACCOUNT WITH INSTITUTION Bank of Georgia, SWIFT: BAGAGE22, 3, Pushkin Street, 0105 Tbilisi, Georgia, Beneficiary: KANTI LTD, Account: GE64BG884400) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Фудс» (90202, м. Берегово, вул. Б.Хмельницького, 163, ідент код 35771408, SWIFT: ELECUA2X) суму 5304дол. США, заборгованості за контрактом від 05.04.2014р. №61/05-04-12, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 19.05.2017 становить суму 140000,00грн. (Сто сорок тисяч грн. 00 коп.), а також суму 2100,00грн. (Дві тисячі сто грн. 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 24.04.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі