ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" квітня 2018 р. Справа № 911/2813/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС» про розстрочення виконання судового рішення від 30.10.2017 у справі №911/2813/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Б25

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС»

про стягнення 75 377,89 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.01.2018)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 07.11.2017)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Б25 (далі ТОВ «Б25»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄІС (далі ТОВ «ЄІС»/відповідач) про стягнення 75 377,89 гривень, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЄІС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Б25 43 683 (сорок три тисячі шістсот вісімдесят три) грн 00 коп. заборгованості, 3 960 (три тисячі девятсот шістдесят) грн 82 коп. пені, 21 841 (двадцять одну тисячу вісімсот сорок одну) грн 50 коп. штрафу, 1 091 (одну тисячу девяносто одну) грн 02 коп. 3% річних, 4 801 (чотири тисячі вісімсот одну) грн 09 коп. інфляційних втрат та 1 599 (одну тисячу пятсот девяносто девять) грн 99 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 скасовано частково, відмовлено ТОВ "Б25" в стягненні 21 841,50 грн штрафу нарахованого позивачем згідно п. 7.3 договору № 003/У-003-16 від 12.01.2016.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення штрафу в сумі 21 841,50 грн та в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Б25" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" 1 489,83 грн судового збору за подання апеляційної скарги скасовано, залишено в силі рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі за №911/2813/17 в частині задоволення позову про стягнення штрафу в сумі 21 841,50 грн

28.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ЄІС надійшла заява про розстрочення виконання рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на обставини, що унеможливлюють виконання рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17, а саме важкий фінансовий стан, оскільки сплата всієї суми одразу унеможливить повне виконання боргових зобовязань перед кредиторами та призведе до неспроможності виплачувати заробітну плату працівникам, а накладення арешту на рахунки призведе до зупинки діяльності відповідача. На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано суду оборотно-сальдову відомість за 2017 рік, фінансовий звіт субєкта малого підприємництва та копію рішення господарського суду Київської області від 12.02.2018 у справі №911/3329/17.

До того ж, відповідачем зазначено про добровільне виконати рішення суду в даній справі, на підтвердження чого суду надано копію платіжного доручення №364 від 22.03.2018.

Таким чином, вважаючи вищенаведені обставини такими, що унеможливлюють виконання рішення суду у справі на даний час, відповідач просить розстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17 згідно наведеного в заяві про розстрочення виконання судового рішення графіку на 12 місяців.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.03.2018 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС» про розстрочення виконання рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17 та призначено розгляд заяви на 10.04.2018.

05.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшов відзив на заяву про розстрочення виконання судового рішення в справі №911/2813/17. Відповідно до поданого відзиву позивач зазначає, що відповідачем не зазначено обставин, що ускладнюють виконання рішення вданій справі, а надане суду платіжне доручення №3634 від 22.03.2018 не можна вважати доказом добровільного виконання рішення в даній справі, оскільки це оплата на виконання рішення у справі №911/2812/17.

10.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про виправлення описки в прохальній частині заяви про розстрочення виконання судового рішення, відповідно до якої просить вважати вірним, зокрема, пункт 2 прохальної частини заяви про розстрочення виконання судового рішення у наступній редакції: «Розстрочити виконання судового рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17 відповідно до наступного графіку:

- до 10 квітня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 травня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 червня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 липня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 серпня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 вересня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 жовтня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 листопада 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 грудня 2018 року 5627,82 грн,

- до 10 січня 2019 року 5627,82 грн,

- до 10 лютого 2019 року 5627,82 грн,

- до 10 березня 2019 року 5627,82 грн.»

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників відповідача та позивача, суд встановив, що заява ТОВ «ЄІС» про розстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає виходячи з нижченаведеного.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 73 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, в силу приписів ст. ст. 13, 74, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Однак, всупереч приписів ст. 74, 77 ГПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють виконання відповідачем рішення суду у даній справі та сплату боргу у повному обсязі, а саме: доказів відсутності у ТОВ «ЄІС» грошових коштів та майна, на які можливо було б звернути стягнення, у той час як складний фінансовий стан відповідача не є винятковою обставиною в розумінні ст. 331 ГПК України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі, оскільки підприємництво є самостійною ініціативною діяльністю юридичної особи, несприятливі наслідки якої - ризики та майнова відповідальність повністю несе товариство самостійно, та не може ставити в залежність від існування інших фінансових факторів та економічної ситуації.

Дослідивши ж наведені відповідачем у заяві мотиви та надані документи, надавши оцінку аргументам відповідача, суд дійшов висновку, що надані заявником оборотно-сальдові відомості по рахунку та фінансовий звіт субєкта малого підприємництва не є доказами, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення в даній справі у розумінні статті 331 ГПК України.

Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими боржник пов'язує виникнення у нього можливості щомісячно сплачувати на виконання рішення суду у даній справі кошти у розмірі 5627,82 грн, що свідчить про необгрунтованість та безпідставність визначеної боржником дати виконання рішення суду у даній справі.

Посилання ж відповідача на добровільне виконання судового рішення в даній справі визнається судом неспроможним, оскільки надана суду копія платіжного доручення №364 від 22.03.2018 з призначенням платежу: оплата згідно рішення суду по справі №911/2812/17 не є належним та допустимим доказом виконання судового рішення в даній справі.

Жодних інших доказів на підтвердження обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення господарського суду Київської області від 30.10.2017 у справі №911/2813/17 або роблять його неможливим, ТОВ «ЄІС» суду не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи, що покладені відповідачем в основу обґрунтування поданої заяви обставини не є винятковими у розумінні ст. 331 ГПК України, за наявності яких можливе надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі, у той час як інших доказів на підтвердження зазначених обставин не надано, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ЄІС» про розстрочення виконання судового рішення в справі №911/2813/17 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає, що не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із відповідною заявою.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄІС» про розстрочення виконання судового рішення в справі №911/2813/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення у відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду протягом десяти днів з дня складення повної ухвали у відповідності до ч. 2 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана 23.04.2018.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, відповідно до підпункту 17.5) підпункту 17) пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Ярема