ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/1279/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойка В.С.,

представників учасників справи

позивача - Слівінський А.О.,

відповідача - не з'явилися,

третьої особи - Слівінський А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринат Трейд"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2017

(головуючий - Бучинська Г.Б., судді- Філіпова Т.Л., Василишин А.Р.)

та рішення Господарського суду Житомирської області від 11.04.2017

(суддя Тимошенко О.М.)

у справі № 906/1279/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринат Трейд"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Брек"

про зобов'язання повернення шість одиниць гусеничних тягачів,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринат Трейд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про зобов'язання повернути позивачу шість одиниць гусеничних тягачів, одержаних підприємством від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" на виконання договору підряду з фарбування техніки.

1.2. В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на те, що за договором купівлі-продажу транспортних засобів від 19.09.2014 він придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" транспортні засоби - гусеничні тягачі в кількості 6 одиниць. У вересні 2014 року зазначені тягачі були передані Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" для їх фарбування Державному підприємству "Житомирський бронетанковий завод". Завод здійснив фарбування техніки, проте відмовився їх повертати.

1.3. Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст.ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.04.2017 у задоволенні позову відмовлено.

2.2. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 рішення Господарського суду Житомирської області від 11.04.2017

2.3. Розглядаючи справу, судами попередніх інстанцій встановлено такі обставин справи.

01 вересня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" (далі - ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек") надіслало Державному підприємству "Житомирський бронетанковий завод" (далі -ДП "Житомирський бронетанковий завод") лист №31, в якому просило надати роботи з передпродажної підготовки техніки - тягачів в кількості 6 штук.

ДП "Житомирський бронетанковий завод" у відповідь на зазначений лист повідомило листом №1342 від 02.09.2014, що підприємство може надати послуги з передпродажної підготовки техніки (зовнішнє фарбування) тягачів в кількості 6 одиниць, вартість послуг становить - 4 025,00 грн за одиницю техніки. Оплата робіт повинна бути проведена на умовах 100% передоплати.

30 вересня 2014 року сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з якою ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" виконало своє грошове зобов'язання з попередньої оплати робіт.

30 вересня 2014 року між ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" та ДП "Житомирський бронетанковий завод" складено акт надання послуг №406 про те, що відповідачем були виконані обумовлені роботи з надання послуг по відновленню машини "Полісся" (фарбування), а ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" роботи прийнято без зауважень, акт підписано сторонами та скріплено печатками.

19 вересня 2014 року між Tовариством з обмеженою відповідальністю "Ринат Трейд" (далі - ТОВ "Ринат Трейд") та TOB "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК" укладено договір купівлі-продажу транспортних засобів шести самостійно складених машин 2013 року складення: тягач заводський №06-07691, двигун №06-07692; тягач заводський №06-07698, двигун №06-07697; тягач заводський №06-07690, двигун №06-07689; тягач заводський №06-07688, двигун №06-07700; тягач заводський №06-07695, двигун №06-07696; тягач заводський №06-08343, двигун №06-08342.

29 вересня 2014 року між TOB "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК" та TOB "Ринат Трейд" укладено додаткову угоду №1 відповідно до якої з огляду на фактичне місцезнаходження шести транспортних засобів - тягачів, що є предметом договору купівлі-продажу від 19.09.2014, на території ДП "Житомирський бронетанковий завод", з яким у ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК" існують взаємні зобов'язання за договором підряду з фарбування цієї техніки, та об'єктивною неможливістю переходу права власності на транспортні засоби від продавця до покупця до моменту припинення таких договірних відносин, враховуючи відсутність попиту на дану техніку, сторони погодили змінити та доповнити умови договору купівлі-продажу від 19.09.2014, виклавши пункт 6 договору у такій редакції: "6. Право власності на транспортні засоби переходить до покупця з моменту повернення транспортних засобів з ДП "ЖБТЗ" до TOB "ТВФ "БРЕК" на виконання договору підряду з фарбування техніки, за умови перерахування покупцем коштів на розрахунковий рахунок продавця в повному обсязі та підписання акта приймання-передачі, який є невід'ємною частиною договору."

Судами також досліджено, що договір доповнено також пунктом: "6.1. Місцем передачі техніки є ДП "Житомирський бронетанковий завод", що знаходиться за адресою: смт. Новогуйвинське Житомирського р-ну та області, вул. Дружби Народів, 1."

30 вересня 2014 року ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК" та ТОВ "Ринат Трейд" підписано акт приймання-передачі, згідно з яким третя особа передала, а позивач прийняв транспортні засоби: тягач, реєстраційний номер - 09411АМ, 2013 року випуску, двигун №06-07697, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕА №029897, транзит АМ 01763; тягач, реєстраційний номер - 09410АМ, 2013 року випуску, двигун №06-07696, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕА №029896, транзит АМ 01765; тягач, реєстраційний номер - 09412АМ, 2013 року випуску, двигун №06-07700, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕА №029898, транзит АМ 01761; тягач, реєстраційний номер - 09408АМ, 2013 року випуску, двигун №06-07689, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕА №029894, транзит АМ 01764; тягач, реєстраційний номер - 09409АМ, 2013 року випуску, двигун № 06-07692, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕА № 029895, транзит АМ 01762; тягач, реєстраційний номер - 09974АМ, 2013 року випуску, двигун №06-08342, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕА № 039555, транзит АМ 01766. Відповідно до пункту 3 акта транспортні засоби передано без пошкоджень в технічно справному стані.

Судами досліджено, що Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області на підставі заяви власника техніки ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" в особі в.о. директора Трофімової О.Ю. від 22.09.2014 знято самохідну гусеничну техніку з реєстрації, що підтверджується витягом.

Водночас, спірні тягачі зареєстровано Державною інспекцією сільського господарства в м. Києві за ТОВ "Ринат Трейд", на підтвердження чого в матеріалах справи містяться копії свідоцтв про реєстрацію машин.

2.4. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій зазначили, що матеріали справи не містять первинних документів, які підтверджують, що спірне майно передавалось відповідачу. При цьому суди врахували також преюдиціальність цих обставин, встановлених під час розгляду справи №906/1398/15, за позовом ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" до ДП "Житомирський бронетанковий завод", за участю третьої особи - ТОВ "Ринат Трейд", про зобов'язання до виконання договору підряду від 02.09.2014.

2.5. Таким чином, суди дійшли висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на порушеннях кримінального характеру, які доводяться в кримінальному провадженні, під час якого і досліджуються докази протиправних дій, на які вказує позивач. За висновком суду, належним доказом обґрунтованості вимог позивача може бути лише вирок суду у кримінальному проваджені, який в силу ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України буде обов'язковими для господарського суду в питаннях чи мали місце діяння, про які заявляє позивач, та чи вчинені вони працівниками відповідача

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеними постановою та рішенням, ТОВ "Ринат Трейд" звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій, зазначаючи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що знайшло свій прояв в неналежному з'ясуванні судами усіх фактичних обставин справи, просить постанову та рішення у цій справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

3.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник, зокрема, зазначає таке.

3.2.1. Підставою позову у справі є привласнення та збереження відповідачем майна позивача. Відтак, на переконання позивача, ним вірно обрано спосіб захисту свого порушеного права з посиланням на ст.1212 Цивільного кодексу України.

3.2.2. Скаржник наполягає, що в порушення ст.32 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції безпідставно відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення у встановленому порядку кримінального провадження, направлення матеріалів господарської справи до органів досудового розслідування, призначення у справі судово-економічної експертизи бухгалтерського обліку та призначення експертизи лакофарбових матеріалів.

3.2.3. Поведінка головуючого в суді апеляційної інстанції Бучинського Г.Б. викликає обґрунтовані сумніви у його неупередженості.

3.2.4. Розгляд справи було здійснено судом апеляційної інстанції поверхнево, з безпідставним посиланням на обставини, встановлені у справі №906/1398/15, предметом якої були договірні відносини відповідача з третьою особою за договором підряду, а не обставини з привласнення чужого майна, на які посилається позивач.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК" вимоги касаційної скарги ТОВ "Ринат Трейй" підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Зазначає, що специфікою спору у справі є безпідставне набуття майна відповідачем та його часткове знищення посадовими особами останнього. Відтак, на переконання третьої особи, без призначення у справі судово-економічної та товарознавчої експертиз, без відібрання нотаріально-посвідчених заяв посадових осіб відповідача - свідків, вчиненого відповідачем злочину, позивач наперед позбавлений правового механізму доведення обгрунтованості своїх позовних вимог.

3.4. У письмових поясненнях щодо касаційної скарги відповідач зазначає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у матеріалах справи документам.

Відповідач наголошує, що суд апеляційної інстанції вірно відобразив умови договору купівлі-продажу від 19.09.2014 та акта приймання-передачі від 30.09.2014, підписаних між позивачем та третьою особою, згідно з якими ТОВ "Ринат Трейд" отримало від ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "Брек" 6 одиниць транспортних засобів, які є предметом спору у цій справі.

На підтвердження зазначеного ДП "Житомирський бронетанковий завод" вказує також на те, що 27.05.2015 Державною інспекцією сільського господарства у місті Києві проведено огляд та перереєстрацію 6 одиниць спірних тягачів та видано ТОВ "Ринат Трейд" свідоцтва про реєстрацію машин за їх власником.

З огляду на викладене відповідач просить залишити без задоволення касаційну скаргу ТОВ "Ринат Трейд", а постанову та рішення судів попередніх інстанцій у справі залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. Відповідно до частини 1 ст.300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.1.2. За приписами частини 2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.1.3. З урахуванням визначених меж розгляду справи судом касаційної інстанції, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність надання оцінки наявним у матеріалах справи документам та повторного встановлення фактичних обставин справи.

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

4.2.2. Спір у справі стосується питання витребування від ДП "Житомирський бронетанковий завод" на користь ТОВ "Ринат Трейд" на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України 6 одиниць спірних транспортних засобів - тягачів, власником яких є позивач згідно з договором купівлі-продажу, укладеним 19.09.2014 з ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК".

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з цим i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна; 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи; 3) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний господарський суд обґрунтовано вказав, що відповідачем у справах цієї категорії є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом, адміністративним актом чи договором.

Обов'язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов'язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими.

Матеріали справи свідчать та судами встановлено, що ТОВ "Торгівельна фірма "Брек" передала, а ТОВ "Ринат Трейд" прийняло спірні транспортні засоби на підставі акта приймання-передачі від 30.09.2014, після чого вони були перереєстровані на позивача. Як зазначив суд апеляційної інстанції, належних доказів того, що вказані транспортні засоби знаходяться саме у володінні ДП "Житомирський бронетанковий завод" матеріали справи не містять.

Суд касаційної інстанції вважає обґрунтованим твердження суду апеляційної інстанції про те, що встановлені у ході досудового розслідування кримінального провадження №0001272 факти, на підставі відібраних під час слідства пояснень посадових осіб відповідача, до винесення вироку у згаданому кримінальному провадженні, не підтверджують правомірність вимог позивача.

Таким чином, суд касаційної інстанції відхиляє доводи скаржника про неправильне застосування судами ст.1212 Цивільного кодексу України.

4.2.3. Доводи ТОВ "Ринат Трейд" про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001272 також є помилковими, оскільки обов'язок зупинення провадження у справі згідно з приписами ст.79 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), виникає у суду лише в разі неможливості розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

4.2.4. Доводи скаржника та третьої особи про незаконність відмови суду у задоволенні клопотання про призначення судових експертиз у справі не впливають на правильність висновків апеляційного господарського суду про передчасність позовних вимог з огляду на відсутність належних доказів передачі спірного майна відповідачеві.

4.2.5. Непереконливими та такими, що ґрунтуються на власних припущеннях є і доводи про упередженість під час розгляду справи судом апеляційної інстанції головуючого судді Бучинського Г.Б.

4.2.6. Зважаючи на викладене та приймаючи до уваги обставини, встановлені у справі судами попередніх інстанцій, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок господарських судів про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Ринат Трейд" до ДП "Житомирський бронетанковий завод" про зобов'язання повернути шість одиниць гусеничних тягачів, одержаних підприємством від ТОВ "Торгівельно-виробнича фірма "БРЕК" на виконання договору підряду з фарбування техніки. Протилежні аргументи, наведені у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді касаційної інстанції.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ТОВ "Ринат Трейд" без задоволення, а постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 - без змін.

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринат Трейд" залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 та рішення Господарського суду Житомирської області від 11.04.2017 у справі №906/1279/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко