ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2018 Справа № 905/226/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донелектроавторанс про стягнення заборгованості за користуванням кредитом на суму 541107 грн. 78 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача не зявились;

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» про стягнення 541107 грн. 78 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору кредиту №150/29-КГ9 від 16.09.2011.

Ухвалою від 08.02.2018 господарського суду Донецької області порушено провадження по справі №905/226/18.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» заборгованість за Додатковим договором №1 про надання невідновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору про здійснення кредитування №150/29-КГ9 від 16.09.2011 в загальній сумі 541 107,78 грн., в т.ч.:

235 460,00 грн. прострочений Кредит;

119 083,90 грн. прострочені проценти, нараховані за період з 30.09.2014 по 31.01.2018;

21 152,70 грн. 3% річних за простроченим Кредитом;

165 411,18 грн. інфляційні нарахування за простроченими Кредитом та процентами.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Пунктом 4 ст.122 ГПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з відомостями, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» () є Донецька обл., м. Донецьк, вул. Донецька, б. 39.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 15.02.2018, 07.03.2018, 30.03.2018 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua) було розміщено оголошення про дату та час судового засідання у справі № 905/226/18, призначеного на 01.03.2018, 26.03.2018, 17.04.2018 відповідно.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку статей 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

16.09.2011 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (надалі «Кредитор» або «Позивач») та Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» (надалі «Позичальник» або «Відповідач»), був укладений Генеральний договір №150/29-КГ9 про закупівлю послуг з надання кредиту за державні кошти, до якого в подальшому вносилися зміни (надалі «Генеральний договір»). Засвідчені копії Генерального договору зі змінами до нього додаються.

Відповідно до умов п. 1.1. Генерального договору, Кредитор взяв на себе зобовязання надавати Позичальнику послуги з кредитування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим Договором та Додатковими договорами до нього, в межах загального ліміту в сумі 7 590 000,00 грн. (надалі «Кредит»), а Позичальник зобовязався прийняти та повертати Кредит у строки/терміни та в порядку, визначених цим Договором та Додатковими договорами до нього, сплачувати такі послуги шляхом сплати процентів у розмірі, що визначатиметься у Додаткових договорах, але, в будь-якому разі, не більше 15% річних.

Відповідно до умов п. 1.3. Генерального договору, конкретні умови кредитування, а саме: валюта, сума, мета та строк Кредиту (кінцевий термін Кредиту), розмір процентної ставки, порядок погашення Кредиту, форма та спосіб надання Кредиту, визначаються Додатковими угодами, що укладаються Сторонами, та є невідємною частиною цього Договору.

Відповідно до умов п. 4.1. Генерального договору, порядок погашення Кредиту встановлюється у Додаткових договорах.

Відповідно до умов п. 4.3. Генерального договору, якщо останній день строку погашення заборгованості за Кредитом припадає на вихідний чи неробочий день, то погашення заборгованості за Кредитом здійснюється в наступний після нього робочий день.

Відповідно до умов п. 4.4. Генерального договору, Позичальник сплачує Кредитору проценти за користування Кредиту у валюті Кредиту за процентними ставками, що визначатимуться у відповідних Додаткових договорах, з урахуванням п. 1.1. цього Договору, за період з дня видачі до терміну повернення Кредиту, вказаного у відповідному Додатковому договорі. Розрахунок процентів здійснюється за період користування Кредитом з моменту списання кредитних коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку Кредитора, до моменту повернення коштів на відповідний внутрішньобанківський позичковий рахунок Кредитора. Нарахування процентів здійснюється за методом «факт/360», де «факт» - це фактична кількість днів, за яку здійснюється нарахування процентів, а « 360» - умовна кількість днів у році, на суму фактичної заборгованості за Кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Сплата процентів за користування Кредитом здійснюється щомісячно, в період, що починається з останнього календарного дня поточного місяця по пятий календарний день наступного місяця (включно). Сплаті в зазначений період підлягають проценти, що нараховані за період з останнього календарного дня попереднього місяця по передостанній календарний день поточного місяця.

Відповідно до умов п. 6.3.1. Генерального договору, Позичальник взяв на себе зобовязання своєчасно та в повному обсязі повертати Кредит та сплачувати за надані послуги згідно з умовами Договору. Забезпечити сплату Кредитору процентів в розмірі, передбаченому у відповідних Додаткових договорах, але, в будь-якому разі, не більше розміру процентної ставки, встановленого в п. 1.1. цього Договору.

У відповідності до наведених вище умов Генерального договору, 16.09.2011 між Кредитором та Позичальником був укладений Додатковий договір №1 про надання невідновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору про здійснення кредитування №150/29-КГ9 від 16.09.2011, до якого в подальшому вносилися зміни (надалі «Додатковий договір №1»). Засвідчені копії Додаткового договору №1 зі змінами до нього додаються.

Відповідно до умов п. 1 Додаткового договору №1, Кредитор взяв на себе зобовязання надавати Позичальнику Кредит на суму, що не перевищує 7 590 000,00 грн.

Відповідно до умов п. 2 Додаткового договору №1 (з урахуванням змін до нього від 15.09.2014), Кредитор та Позичальник погодили, що кінцевим терміном погашення всіх траншів Кредиту є 31.01.2015.

Відповідно до умов п. 3 Додаткового договору №1 (з урахуванням змін до нього від 15.09.2014), Позичальник зобовязався сплачувати Кредитору за користування Кредитом проценти в розмірі 15% річних, порядок нарахування та сплати яких визначений в Генеральному договорі. При цьому, відповідно до умов п. 3.1. Додаткового договору №1 (з урахуванням змін до нього від 15.09.2014), Сторони також дійшли згоди, що за умови належного виконання Позичальником зобовязання щодо щомісячної сплати процентів за користування Кредитом в порядку та в строки, встановлені цим Додатковим договором та Генеральним договором, на строк починаючи з 01.08.2014 по 31.01.2015 (включно) буде діяти процентна ставка в розмірі 12% річних. В разі порушення Позичальником зобовязання щодо сплати процентів за користування Кредитом процентна ставка встановлюється в розмірі, вказаному в п. 3 цього Додаткового договору, починаючи з місяця, в якому відбулося порушення. Починаючи з 01.02.2015 процентна ставка за користування Кредитом встановлюється в розмірі, визначеному в п. 3 цього Договору.

Позивач свої зобовязання за Генеральним договором виконав належним чином, надавши Відповідачу 21.09.2011 обумовлений Генеральним договором та Додатковим договором №1 Кредит в сумі 7 590 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером (том 1, а.с.43).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань за Генеральним договором та Додатковим договором №1, у встановлений строк 02.02.2015 (з урахуванням того, що 31.01.2015 був не робочий день), Кредит повернув не в повному обсязі, в результаті чого утворилася заборгованість за Кредитом в сумі 235 460,00 грн..

Крім того, починаючи з листопада 2014 року Позичальник повністю припинив сплачувати проценти за користування Кредитом, в результаті чого утворилася заборгованість за процентами, нарахованими за період з 30.09.2014 по 31.01.2018, в загальній сумі 119 083,90 грн..

Виникнення та наявність даних сум заборгованості за Кредитом та процентами за користування ним, підтверджується банківськими виписками по особових рахунках відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивач доводить матеріалами справи, що станом на 02.02.2018р. заборгованість за кредитом складає 235460,00 грн., заборгованість за відсотками складає 119083,90 грн.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

На підставі зазначеного, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» про стягнення 235460,00 грн. заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками у сумі 119083,90 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за простроченим кредитом та процентами 165411,18 грн. за період з лютого 2015р. по грудень 2017р. та три відсотки річних 21152,70 грн. за період з 03.02.2015р. по 31.01.2018р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є штрафними санкціями (штрафом, пенею), а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Як зазначено у п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна правова позиція щодо порядку розрахунку інфляційних втрат викладена у Постанові Верховного суду від 24 січня 2018 року по справі № 910/24266/16.

Господарський суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на за прострочення Кредиту, прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат за простроченим кредитом та процентами 165411,18 грн. за період з лютого 2015р. по грудень 2017р. та три відсотки річних 21152,70 грн. за період з 03.02.2015р. по 31.01.2018р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надали господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ПАТ Укрсоцбанк Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» про стягнення 541107,78 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідачів повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донелектроавторанс про стягнення заборгованості за користуванням кредитом на суму 541107 грн. 78 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донелектроавторанс (83086, вул.. Донецька, 39, м.Донецьк, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, вул. Ковпака, 29, м.Київ, ) заборгованність за Додатковим Договором № 1 про надання невідновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору про здійснення кредитування № 150/29-КГ9 від 16.09.2011 в загальній сумі 541 107 (пятсот сорок одна тисяча сто сім) грн.. 78 коп., з яких:

235 460,00 грн. прострочений Кредит;

119 083,90 грн. прострочені проценти, нараховані за період з 30.09.2014 по 31.01.2018;

21 152,70 грн. 3% річних за простроченим Кредитом;

165 411,18 грн. інфляційні нарахування за простроченими Кредитом та процентами.

Стягнути з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради Донелектроавторанс (83086, вул.. Донецька, 39, м.Донецьк, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, вул. Ковпака, 29, м.Київ, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 116 (вісім тисяч сто шістнадцять) грн..,62 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 17 квітня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 20 квітня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов