РІШЕННЯ

25 квітня 2018 року Справа № 913/57/18

Провадження № 9/913/57/18

Господарський суд Луганської області у складі: судді Ворожцова А.Г.

за участю: секретаря судового засідання Богуславської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 господарства "Стельмахівське", с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України, м. Київ

про стягнення 3 822 598 грн. 98 коп.

у присутності:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 2 від 02.01.2018,

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 10.04.2018,

від 3-ої особи - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем, ПАТ "Український комунальний банк", заявлено вимогу про стягнення з відповідача, ФГ "Стельмахівське", заборгованості за кредитним договором № 614/12-Ю від 30.10.2012 в розмірі 3822598,49 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту в сумі 2072500,00 грн.,

- заборгованість по процентам в сумі 1750098,49 грн.

У судове засідання прибули повноважні представники сторін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Національний банк України, участь свого представника у засідання суду не забезпечила.

Представник відповідача надав письмові пояснення, у яких визнав позовні вимоги частково у сумі 829 000,0 грн., посилаючись на таке.

Додатковою угодою від 19.11.2013 до спірного кредитного договору було узгоджено новий графік кредитних платежів: сума була поділена на 5 (пять) платежів, при цьому перший платіж мав відбутися у лютому 2014 року, а останній у жовтні 2015 року (до 29.10.2015).

Останній платіж був сплачений відповідачем у лютому 2014 року, тому строк позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту за період з жовтня по грудень 2014 року сплинув у грудні 2017 року.

Крім того, відповідач вважає, що ОСОБА_3 неправомірно нараховував відсотки за користування кредитом в загальному розмірі 163642,33 грн. за період з 1 січня по 11 травня 2015 року, оскільки ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 В.В., буд. 18-А, відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яке згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Постановою правління НБУ від 23.07.2014 № 436 з 24.07.2014 запроваджено надзвичайний режим банківської системи, зокрема, в Луганській області, а з 31.02.2014 Національним банком України було заблоковано початкові платежі через систему електронних платежів на адресу ПАТ "Укркомунбанк" та від цього Банку.

Відповідач не погоджується з нарахуванням відсотків за користування кредитом за період з 14.08.2015 по 31.01.2018, оскільки таке нарахування відсотків є банківською діяльністю, а відповідно до постанови Правління НБУ від 14.09.2015 № 604 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Український комунальний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення № 169 від 14.09.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укркомунбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Загальна сума нарахованих за цей період відсотків складає 1086784,93 грн.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитом за період з 12.05.2015 (з моменту введення тимчасової адміністрації) до 13.08.2015 (до моменту відкликання банківської ліцензії), то відповідач вважає, що ОСОБА_3 припустився помилки, оскільки за цей період, виходячи з відсоткової ставки 22%, сума цих відсотків має становити 62485,90 грн.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи представника позивача, суд дійшов висновку про таке.

30 жовтня 2012 року між позивачем, ПАТ "Укркомунбанк", та відповідачем, ФГ "Стельмахівське", було укладено кредитний договір № 614/12-Ю (далі - договір) (а.с. 19-21), згідно з яким ОСОБА_3 надав відповідачу (позичальник) кредит на умовах не відновлювальної лінії з лімітом у сумі 2487000,00 грн. за відповідним цільовим призначенням на строк до 29.10.2015 зі сплатою 22% річних.

Відповідно до п. 2.1 договору в часткове забезпечення своєчасного повернення кредиту 30 жовтня 2012 року між сторонами було укладено договір застави (а.с. 22-25), згідно з яким предметом застави є сільгосптехніка, на придбання якої й видавався кредит.

У подальшому, 18.03.2013 додатковою угодою до кредитного договору було змінено умови забезпечення кредиту та укладено договір про внесення змін до договору застави, яким також змінено перелік заставного майна, при цьому заставна вартість предмета застави за згодою сторін склала 2 960 127,49 грн.

Відомості щодо обтяження у встановленому порядку були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, додатковою угодою до кредитного договору від 19.11.2013 (а.с. 21) сторони узгодили новий графік кредитних платежів:

- лютий 2014 року 414 500,00 грн. (платіж був сплачений відповідачем у лютому 2014 року),

- жовтень, листопад, грудень 2014 року по 414 500,00 грн.,

- жовтень 2015 року (по 29.10.2015) 829 000,00 грн.

Загальна сума боргу на момент укладення цієї угоди становила 2487000,00 грн.

Починаючи з квітня 2014 року відповідач припинив виконувати зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого, за розрахунком позивача станом на 01.02.2018 загальна сума заборгованості складає 3 822 598,49 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 2 072 500,00 грн., заборгованість за процентами в сумі 1 750 098,49 грн.

Матеріали справи містять відповідь відповідача від 19.12.2016 від 64 (а.с. 30) на лист позивача № 420/16-л від 05.12.2016 (а.с. 29) щодо необхідності виконати зобовязання за кредитним договором, у якій відповідач, з посиланням на проведення АТО, пояснив, що не мав можливості проводити платежі за відповідним графіком, однак має намір виконати договірні зобовязання.

Цим листом відповідач підтвердив внесення в лютому 2014 року кредитних коштів в сумі 414 500,00 грн. та факт подальшого невиконання умов кредитного договору.

За розрахунком позивача станом на 01.02.2018 (а.с. 17) заборгованість за кредитом складає 2072500,00 грн., заборгованість по процентам - 1750098,49 грн.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 14.09.2015 № 604 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Український комунальний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення № 169 від 14.09.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укркомунбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Наявність заборгованості відповідача стало приводом для звернення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду з цим позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність повного задоволення позову з таких підстав.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір № 614/12-Ю є кредитним договором, згідно з яким та відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Факт отримання відповідачем кредиту ним не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідач, посилаючись на ч. 9 ст. 17 Закону України "Про банки та банківську діяльність", вважає, що ОСОБА_3 неправомірно нараховував йому проценти за кредитом, оскільки забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії, а відповідно до ст.ст. 47, 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" видача банком кредитів під проценти є видом банківської діяльності.

За правилами ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає повноважень Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення банківської діяльності з нарахування відсотків за договором кредиту та пені при ліквідації банку.

Крім того, відповідач заявив про застосування строку давності до зобовязання сплати кредитних платежів протягом жовтня - грудня 2014 року у загальній сумі 1243500,00 грн., оскільки строк давності за цими платежами сплинув протягом жовтня грудня 2017 року.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" забороняють нарахування, передбачених розділом 5 кредитного договору, пені та штрафів.

Позовна заява не містить вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафів, а тому не суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківська діяльність залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Таким чином складовими банківської діяльності є:

залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб;

розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик;

відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Нарахування відсотків не входить до поняття банківської діяльності.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укркомунбанк" у межах строків позовної давності до ФГ "Стельмахівське" був направлений лист від 05.12.2016 № 420/16-Л з вимогою здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором та попередженням про можливе звернення стягнення на предмет забезпечення за Кредитним договором.

У відповідь було отримано лист від 19.12.2016 № 64 за особистим підписом керівника відповідача голови ФГ "Стельмахівське", у якому він визнавав наявність боргу та висловлював прохання сплатити заборгованість за кредитним договором до вересня 2017 року.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своєї вимоги.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача, ОСОБА_1 господарства "Стельмахівське", 92623, Луганська область, Сватівський район, с. Стельмахівка, код 34250278, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", 91055, м. Луганськ, вул. Шевченка, В.В., буд. 18-А, (місцезнаходження: 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 13), код 24191588, заборгованість за кредитним договором № 614/12-ю від 30.10.2012 в розмірі 3822598,49 грн., з яких: заборгованість по кредиту в сумі 2072500,00 грн. та заборгованість по процентам в сумі 1750098,49 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в сумі 57338,98 грн.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено - 27.04.2018.

Суддя А.Г. Ворожцов