РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2018 року м. Чернігівпо справі № 927/180/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Мурашко І.Г., за участю секретаря судового засідання Рослого В.В. розглянуто справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Томчук Андрія Михайловича,

юридична адреса: АДРЕСА_1

поштова адреса: АДРЕСА_2

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фідленс»,

вул. Шевченка, буд. 82, кв. 7, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, 17600

предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 75268,68 грн.

Суддя І.Г. Мурашко

За участю:

представника позивача: не прибув

представника відповідача: не прибув

У судовому засіданні 23.04.2018 року Господарським судом Чернігівської області на підставі ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фізичною особою - підприємцем Томчук Андрієм Михайловичем подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фідленс» про стягнення заборгованості в сумі 75268,68 грн., з якої 73968,00 грн. сума основного боргу за поставлений товар на підставі видаткових накладних від 15.12.2017 за № 121712191 та від 10.01.2018 за № 121800102; 739,68 грн. сума штрафу за порушення грошових зобов'язань; 174,00 грн. відсотки річних за період з 21.01.2018 по 07.03.2018 та 387,00 грн. інфляційних втрат за період з 21.01.2018 по 07.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 22.06.2017 за № 19.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2018 позовну заяву ФОП Томчук А.М. прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23.04.2018 (а.с.34-35).

Позивач у судове засідання 23.04.2018 по розгляду справи по суті не з'явився, повноважного представника не направив, на адресу суду будь - яких заяв чи клопотань не надіслав, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.39).

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив, у судове засідання 23.04.2018 не з'явився, повноважного представника не направив, будь - яких заяв чи клопотань на адресу суд не надіслав, про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи по суті був повідомлений належним чином за адресою державної реєстрації, про що свідчать матеріали справи (а.с.38).

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зважаючи на те, що згідно ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, відтак неявка сторін у судове засідання, не подання відповідачем відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у відповідності до ст. ст. 178, 202 Господарського кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2017 року між Фізичною особою - підприємцем Томчук Андрієм Михайловичем (постачальником; позивачем по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фідленс» (покупцем; відповідачем по справі) було укладено договір поставки за № 19, в порядку та на умовах якого постачальник зобов'язався передати у власність (поставити), а покупець прийняти та оплатити товар (п. 1.1 договору).

Найменування, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару, має визначатись сторонами у специфікаціях та/або видаткових накладних, які будуть формуватися постачальником на підставі заявок покупця з подальшим виставленням рахунків - фактур для здійснення оплати товару (п. 1.2 договору).

Виходячи з умов розділу 2 договору «Ціна і сума договору. Умови оплати», сторони погодили, що ціни на товар встановлюються в національній валюті України та погоджуються сторонами в специфікації та/або видатковій накладній до цього договору. Ціна включає в себе ПДВ 20%. Загальна вартість (ціна) договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого постачальником на виконання умов цього договору згідно специфікацій та / або видаткових накладних. Розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника згідно виставлених рахунків.

Пунктом 2.5 договору встановлено, що оплата товару здійснюється на умовах відтермінування терміном 30 календарних днів. Датою фактичного постачання товару є дата оформлення видаткової накладної (п. 3.4 договору).

За приписами пункту 3.2 договору, постачання товару здійснюється постачальником за свій рахунок на склад покупця. Склади покупця: (DAP згідно офіційних правил тлумачень (Інкотермс), в редакції 2010 року за адресою: с. Половинчик, Монастирищенський район, Черкаська область або с. Коржі, Баришівський район, Київська область або інший склад відповідно до специфікацій (додатку) до договору. Доказом передачі партії товару у власність відповідача є оформлені належним чином відвантажувальні документи (п. 3.3 договору).

Розділом 9 договору сторони визначили, що термін дії договору встановлюється з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, але в будь - якому разі до повного його виконання.

Проаналізувавши зміст укладеного сторонами правочину, суд встановив, що між сторонами склались правові відносини з поставки товару, що регулюються § 1 та § 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору від 22.06.2017 за № 19, позивач згідно видаткової накладної від 15.12.2017 за № 121712191 поставив, а відповідач прийняв товар: стреч - плівка технічна (23 мкм 2,40 кг) (200 рул.; за ціною за одиницю 107,5 грн.), загальною вартістю 25800,00 грн. (з ПДВ) (а.с.18). Видаткова накладна від 15.12.2017 за № 121712191 підписана та завірена печатками обох сторін. Факт поставки позивачем відповідачу товару вартістю 25800,00 грн. також підтверджується товарно - транспортною накладною від 15.12.2017 за № 121706512, що підписана та завірена печатками обох сторін (а.с.19). До оплати за поставлений товар відповідачу був висталений рахунок - фактура від 15.12.2017 за № 121707881, про що зазначено у товарно - транспортній накладній № 121706512.

Судом встановлено, що поза строком дії договору від 22.06.2017 за № 19, позивачем згідно видаткової накладної від 10.01.2018 за № 121800102 було поставлено, а відповідачем прийнято товар: стреч - плівка технічна (23 мкм 2,40 кг) (360 рул.; за ціною за одиницю 111,50 грн.), загальною вартістю 48168,00 грн. (з ПДВ) (а.с.20). Видаткова накладна від 10.01.2018 за № 121800102 підписана та завірена печатками обох сторін. Факт поставки позивачем відповідачу товару вартістю 48168,00 грн. також підтверджується товарно - транспортною накладною від 10.01.2018 за № 121800067, що підписана та завірена печатками обох сторін (а.с.21). До оплати за поставлений товар відповідачу був висталений рахунок - фактура від 10.01.2018 за № 121800078, про що зазначено у товарно - транспортній накладній № 121800067.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В силу вимог ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчиняється усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму правочину. Частиною 2 цієї статті встановлено, що правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В силу частини 1 статті 639 Кодексу, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що між сторонами склались правовідносини з поставки товару як на підставі письмового договору від 22.06.2017 за № 19, в межах строку дії якого сторонами складено видаткову накладну від 15.12.2017 за № 121712191, так і на підставі окремої видаткової накладної від 10.01.2018 за № 121800102, складеної сторонами поза строком дії вказаного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 вказаного Кодексу визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З наведеного слідує, що відповідач мав розрахуватися за товар на суму 25800,00 грн., поставлений на підставі видаткової накладної від 15.12.2017 за № 121712191, складеної в межах строку дії договору від 22.06.2017 за № 19, у строк до 16 січня 2018 року (оплату прострочено починаючи з 17.01), враховуючи відстрочення оплати вартості товару згідно умов пункту 2.5 договору; а за товар на суму 48168,00 грн., поставлений на підставі видаткової накладної від 10.01.2018 за № 121800102, негайно після його прийняття згідно вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України (оплату прострочено починаючи з 11.01).

Однак відповідач своїх зобов'язань по оплаті прийнятого ним товару загальною вартістю 73968,00 грн. не виконав.

На момент винесення рішення по справі відповідач за поставлений товар на суму 73968,00 грн. не розрахувався, доказів оплати до суду не надав, проти заявленого до нього позову не заперечив

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 73968,00 грн. за товар, поставлений згідно видаткових накладних від 15.12.2017 за №121712191 та від 10.01.2018 за № 121800102, є обґрунтованими, правомірними, підтверджуються матеріалами справи, - суд вирішив в цій частині позов задовольнити.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст. ст. 546, 547, 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За визначенням, наведеним у статті 549 Цивільного кодексу України, неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 6.1 договору від 22.06.2017 за № 19 встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати партії товару більше ніж на 5 календарних днів покупець сплачує штраф у розмірі 1% вартості партії товару, що мала бути оплачена згідно специфікації та/або видаткової накладної.

Керуючись пунктом 6.1 договору від 22.06.2017 за № 19, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 739,68 грн. штрафу, з якого 258,00 грн. за порушення грошових зобов'язань по оплаті вартості товару, поставленого за видатковою накладною від 15.12.2017 за № 121712191, та 481,68 грн. - за видатковою накладною від 10.01.2018 за № 121800102.

Як встановлено судом, поставка та прийняття товару за видатковою накладною від 10.01.2018 за № 121800102 здійснена сторонами поза строком дії договору від 22.06.2017 за № 19, відтак умови пункту 6.1 договору не поширюються на відносини сторін, що склались на підставі вказаної накладної. З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 481,68 грн. (1% від вартості поставленого товару за видатковою накладною № 121800102) задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись приписами статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 174,00 грн. відсотків річних за період з 21.01.2018 по 07.03.2018 та 387,00 грн. інфляційних втрат за аналогічний період за порушення ТОВ ТД Фідленс грошових зобов'язань по оплаті вартості товару, поставленого на підставі видаткових накладних від 15.12.2017 за № 121712191 та від 10.01.2018 за № 121800102.

Виходячи з того, що відповідач порушив грошові зобов'язання перед позивачем та не розрахувався за отриманий товар, суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши наданий позивачем розрахунок (а.с.12-13), дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення відсотків річних підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 174,00 грн., а в частині інфляційних втрат частково в сумі 232,20 грн., з урахування заявленого позивачем періоду та вимог листа Верховного Суду України від 03.04.1997 за № 62-97р «Про рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до обсягу задоволених вимог згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, ч. 2 ст. 178, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Фідленс» (17600, Чернігівська область, Варвинський район, смт. Варва, вул. Шевченка, буд. 82, кімната 7, , з будь - якого рахунку виявленого під час примусового виконання судового рішення) на користь Фізичної особи - підприємця Томчук Андрія Михайловича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ЖРВ ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», МФО 380281) - 73968,00 грн. основного боргу, 258,00 грн. штрафу, 174,00 грн. відсотків річних, 232,20 грн. інфляційних втрат та 1747,90 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 23.04.2018

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.Г. Мурашко

Веб - адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/