ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/23/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6

до Житлово-експлуатаційної служби Приватного акціонерного товариства "Броварський ЗЗК", 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 12 А

про стягнення 5146,32 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №1340/14-ТЕ-17 від 16.12.2013

суддя Н.Г. Шевчук

секретар Н.С. Матраєва

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1Г (дов. №16-64 від 14.04.2017);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 16.04.2018).

суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Житлово-експлуатаційної служби Приватного акціонерного товариства "Броварський ЗЗК" про стягнення 2777,05 грн. пені за період з 15.02.2014 по 30.09.2014, 449,13 грн. 3% річних за період з 15.11.2014 по 18.01.2015 та 1920,14 грн. інфляційних втрат за період з 15.11.2014 по 18.01.2015.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу №1340/14-ТЕ-17 від 16.12.2013 в частині своєчасної оплати природного газу, поставленого в січні-квітні та жовтні-грудні 2014 року.

Ухвалою суду від 11.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.02.2018.

Ухвалою суду від 23.01.2018 у звязку з відрядженням судді Шевчук Н.Г. з 05.02.2018 по 09.02.2018 судове засідання 08.02.2018 перенесено на 26.02.2018.

08.02.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву (т.1 а.с.72-73), в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що Житлово-експлуатаційна служба Приватного акціонерного товариства "Броварський ЗЗК" здійснила переплату за договором купівлі-продажу природного газу №1340/14-ТЕ-17 від 16.12.2013 в сумі 1948,10 грн. яка мала погасити вимоги щодо стягнення штрафних та фінансових санкцій, нарахованих позивачем. Відповідач вважає, що взаєморозрахунки за даним договором між ним та позивачем проведені в повному обсязі та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у даній справі.

Ухвалою суду від 26.02.2018 позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк, надавши суду заяву з додатковим письмовим обґрунтуванням позовних вимог в частині визначення обставин щодо періодів прострочення, за які нараховані заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні, та докази направлення копії такої заяви відповідачу.

06.03.2018 на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2018 позивач подав заяву з додатковим письмовим обґрунтуванням позовних вимог в частині визначення обставин щодо періодів прострочення, за які нараховані заявлені до стягнення пеня, 3% річних, інфляційні, та докази направлення копії такої заяви відповідачу.

Ухвалою суду від 07.03.2018 розгляд справи №911/23/18 продовжено та призначено наступне підготовче засідання на 19.03.2018.

Ухвалою суду від 19.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів по 19.04.2018 та відкладено підготовче засідання на 05.04.2018.

Ухвалою суду від 05.04.2018 закрито підготовче провадження, а судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.042018.

У судовому засіданні 19.04.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін суд

встановив:

16.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Житлово-експлуатаційною службою Приватного акціонерного товариства "Броварський ЗЗК" укладено договір №1340/14-ТЕ-17 купівлі-продажу природного газу (а.с. 14-19, договір), відповідно до пункту 1.1 якого позивач (продавець) взяв на себе зобовязання передати у власність відповідачу (покупцеві) у 2014 році природний газ, а покупець - зобовязується прийняти і оплатити природний газ на умовах договору.

Згідно пункту 1.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 28.04.2014 газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

За умовами пунктів 3.3 та 3.4 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязався надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязався повернути покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленим печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.3 визначено, що у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

Відповідно до пункту 5.5. договору загальна вартість природного газу за вказаним договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Відповідно до пункту 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (розділ 11 договору).

Крім того, між сторонами укладались додаткові угоди до договору купівлі-продажу природного газу №1340/14-ТЕ-17 від 16.12.2013, якими, зокрема, змінювались положення пунктів 2.1 та 5.2 договору в частині кількості, фізико-хімічних показників та вартості газу і вказувались актуальні банківські реквізити сторін (а.с.20-23).

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв протягом січня-квітня та жовтня-грудня 2014 року природний газ на загальну 96633,35 грн, що підтверджується належно оформленими актами приймання-передачі (арк. с. 23-29).

Відповідач здійснив оплату у повному розмірі, проте, з порушенням встановлених пунктом 6.1 Договору строків, що відповідачем не спростовано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 2777,05 грн. пені за період з 15.02.2014 по 30.09.2014, 449,13 грн. 3% річних за період з 15.11.2014 по 18.01.2015 та 1920,14 грн. інфляційних втрат за період з 15.11.2014 по 18.01.2015 згідно доданого до позовної заяви розрахунку (арк. с. 8-11).

Суд, перевіривши розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 2777,05 грн. пені за період з 15.02.2014 по 30.09.2014, 449,13 грн. 3% річних за період з 15.11.2014 по 18.01.2015 та 1920,14 грн. інфляційних втрат за період з 15.11.2014 по 18.01.2015 підлягаєють задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-експлуатаційної служби Приватного акціонерного товариства "Броварський ЗЗК" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 12 А, код 25896693) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6 код 20077720) 2777 (дві тисячі сімсот сімдесят сім) грн. 05 коп. пені, 449 (чотириста сорок девять) грн. 13 коп. 3% річних, 1920 (одна тисяча девятсот двадцять) грн. 14 коп. інфляційних втрат та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 25.04.2018