КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2018 р. Справа№ 911/2755/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Чорної Л.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Молокопой І.А.

за участю представників:

від позивача: Прилуцька Т.О., Пілягін О.В.

від відповідача: Журавель Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Щасливської сільської ради

на рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. (дата підписання 31.07.2017)

у справі № 911/2755/16 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Щасливської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Русь, ХХІ століття"

про стягнення 1 225 449,57 гр., розірвання договору, зобов'язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. у справі № 911/2755/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Щасливська сільська рада звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. у справі № 911/2755/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції всупереч положенням ст. 35 ГПК України, не було взято до уваги, що представником відповідача не заперечувався той факт, що у поданих податкових деклараціях вказувалась відсоткова ставка 10%, як це передбачено додатковою угодою № 1/130 від 01.06.2009 та рішенням Щасливської сільської ради від 13.11.2008 № 463.2-24-У «Про встановлення орендної плати за оренду земельних ділянок із організаціями на 2009 рік». Крім того, судом не був витребуваний акт про результати камеральної перевірки податкової звітності від 14.07.2016 р., який є доказом наявності заборгованості відповідача. Також, судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду України щодо збільшення розміру орендної плати за землю відповідно до норм Податкового кодексу України, яка полягає в тому, що з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету має відповідати вимогам підпункту 288.5.1. пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017 р. колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Яковлєва М.Л., Чорної Л.В. прийнято апеляційну скаргу Щасливської сільської ради на рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. у справі № 911/2755/16 до провадження, розгляд справи призначено на 04.10.2017 р.

04.10.2017 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у відзиві вказує на те, що рішенням господарського суду Київської області від 13.03.2017, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 у справі № 911/4244/16 встановлена обставина щодо неукладеності додаткової угоди № 1/130 від 01.06.2009 до договору оренди земельної ділянки від 08.02.2003, а тому доводи позивача щодо обов'язку відповідача сплачувати орендну плату від нормативної грошової оцінки землі відповідно до умов такої додаткової угоди є безпідставними. Посилання ж позивача на передбачений нормами Податкового кодексу України обов'язок відповідача сплачувати орендну плату в залежності від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, є необґрунтованими, оскільки зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду орендної плати, що має відбуватись у передбаченому законом порядку, зокрема шляхом укладення відповідної угоди про внесення змін до договору, а не автоматично, як помилково вважає позивач.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 р. продовжено строк розгляду спору у справі № 911/2755/16 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 26.10.2017 р. та витребувано у сторін та Бориспільського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС України у Київській області додаткові документи.

25.10.2017 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу. У вказаних поясненнях відповідач зазначив про те, що в договорі оренди землі від 08.02.2003 відсутнє положення про обов'язок відповідача самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Судом першої інстанції зроблені правомірні висновки про те, що встановлення нормами Податкового кодексу України мінімального та максимального розміру орендної плати, що визначається у відсотковому відношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не свідчить про автоматичну зміну умов договору оренди земельної ділянки від 08.02.2003, яким закріплена фіксована ставка орендної плати, умови та форми її внесення. Верховним судом України у постанові від 03.12.2013 у справі № 3-34гс13 висловлена правова позиція згідно якої нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 06.11.2017 р.

26.10.2017 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів у відповідача.

Відповідно до розпорядження начальника управління Київського апеляційного господарського суду № 09-53/4322/17 від 06.11.2017 р. у зв'язку з участю у підготовці для підвищення кваліфікації судді Яковлєва М.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2755/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.11.2017 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Чорної Л.В., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 р. прийнято справу №911/2755/16 за апеляційною скаргою Щасливської сільської ради на рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Чорна Л.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 06.11.2017 р.

26.10.2017 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів у відповідача.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. на лікарняному, судове засідання, призначене на 06.12.2017 р., не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 р. розгляд справи призначено на 10.01.2018 р.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10.01.2018 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданні 10.01.2018 р. було оголошено перерву до 24.01.2018 р.

16.01.2018 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданні 24.01.2018 р. було оголошено перерву до 12.02.2018 р.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.02.2003 р. між Щасливською сільською радою (далі - орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Київська Русь, ХХІ століття", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська Русь, ХХІ століття", (далі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки № 36, який був посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко А.П. (зареєстровано в реєстрі за №453) та зареєстрований у Бориспільському районному відділі земельних ресурсів, про що вчинено запис №19 від 12.02.2003 р. (далі - договір оренди).

Відповідно до пп. 1, 2.2., 2.3. та 8 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в адмінмежах Щасливської сільської ради, Бориспільського району, Київської області, в межах с. Щасливе, Бориспільського району, Київської області, загальна площа якої згідно з п. 3 даного договору становить 2,1356 гектара земель громадського призначення.

Договір укладається на 49 років, починаючи з дати його реєстрації.

Орендна плата становить 3900,00 грн. за поточний рік, що становить 325,00 грн. за кожний місяць. У розмір орендної плати входить податок на землю в розмірі 1 984,61 грн.

Періодичність внесення орендної плати: щомісячно не пізніше 15 числа наступного місяця.

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення, державної реєстрації.

01.06.2009 р. між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі була укладена додаткова угода №1/130 до договору оренди земельної ділянки №36 від 08.02.2003 р., відповідно до п. 1 якої сторонами погоджено, що укладення даної додаткової угоди в письмовій формі без нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 2 вищенаведеної додаткової угоди сторони погодили, зокрема, що розмір річної орендної плати встановлюється в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Як зауважив позивач, відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №946-п від 25.02.2011 р. Управління держкомзему у Бориспільському районі Київської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки, переданої відповідачу у користування за договором оренди, становить 3 684 370,88 грн.

За твердженням Щасливської сільської ради, відповідач був зобов'язаний сплачувати орендну плату, виходячи з нової нормативної грошової оцінки, а тому звернувся до відповідача з пропозицією № 312 від 21.03.2013 р. про внесення змін до договору оренди.

04.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією №02-14-1406, відповідно до якої вимагав провести донарахування плати за користування земельною ділянкою згідно з додатковою угодою №1/130 від 01.06.2009 р. до договору оренди землі.

Натомість, як зауважив позивач, відповідач користуючись земельною ділянкою свої обов'язки за договором в частині своєчасної та повної сплати орендної плати за договором оренди з врахуванням змін, внесених додатковою угодою №1/130 від 01.06.2009 р., виконав неналежним чином, орендну плату сплатив не в повному розмірі та з порушенням встановлених законом строків, внаслідок чого за ТОВ "Київська Русь, ХХІ століття" за період з липня 2013 року по червень 2016 року утворилось 855 179,90 грн. заборгованості.

В підтвердження відповідних обставин позивачем надано суду лист Управління держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області №18-1006-99.2-1222/2-16 від 20.09.2016 р. щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 2,1356 га, яка перебуває в оренді ТОВ "Київська Русь, ХХІ століття" та розташована у с. Щасливе, станом на 2013-2016 роки, а також банківські виписки по рахунку позивача.

До того ж, позивач зауважив, що обов'язок сплачувати орендну плату в залежності від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки виникає у відповідача в силу приписів Податкового кодексу України, відповідно до яких, зокрема, орендар самостійно визначає та індексує розмір щомісячної плати за землю.

Посилаючись на те, що відповідач свої грошові зобов'язання за договором оренди у повному обсязі не виконав, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 855 179,90 грн. заборгованості по оренді землі, 20 232,66 грн. пені, 34 866,07 грн. - 3% річних, 315 170,94 грн. - інфляційних втрат; розірвати договір оренди земельної ділянки № 36 від 08.02.2003, укладений між Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області та Відкритим акціонерним товариством "Київська Русь, ХХІ століття", який посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко А.П. та зареєстрований в реєстрі за №453 зі змінами внесеними відповідно до додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська Русь, ХХІ століття" повернути Щасливській сільській раді Бориспільського району Київської області земельну ділянку загальною площею 2,1356 га у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому ТОВ "Київська Русь, ХХІ століття" одержало її в оренду, відповідно до п. 2.4. договору оренди №36 від 08.02.2003, за актом прийому-передачі (повернення) (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 11.10.2016).

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначав на те, що сторонами не було внесено змін до договору оренди щодо розміру орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки землі, а тому відповідачем належним чином сплачувалась орендна плата у строки та у розмірі, передбаченому договором оренди від 08.02.2003, нарахування позивачем заборгованості з орендної плати без внесення відповідних змін до договору є безпідставним.

Приписами статей 175, 173, 283 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статей 1, 2, 13, 21, 24 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Так, обґрунтовуючи обставини виникнення у відповідача заборгованості по орендній платі, позивач посилається на положення додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009 р. до договору оренди землі, якою встановлено новий розмір орендної плати, що визначається від нормативної грошової оцінки землі, та порядок її сплати.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, ухвалою господарського суду Київської області від 10.01.2017 р. було зупинено провадження в даній справі до вирішення господарським судом Київської області справи №911/4244/16 за позовом Щасливської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Русь, ХХІ століття" про визнання дійсною та укладеною додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009 р.

Рішенням господарського суду Київської області від 13.03.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 р. у справі №911/4244/16, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

При прийнятті вищезазначених рішень судами встановлено, що додаткова угода №1/130 від 01.06.2009 р. до договору оренди земельної ділянки №36 від 08.02.2003 р. не була зареєстрована у визначеному на той час законодавством України порядку, а тому, в силу ст. ст. 210, 640 Цивільного кодексу України, є неукладеною.

До того ж, як вірно встановлено судом першої інстанції, при прийнятті рішень у справі №911/4244/16, суди відмовили у задоволенні позовної вимоги Щасливської сільської ради про визнання додаткової угоди № 1/130 від 01.06.2009 р. дійсною, з огляду на те, що момент вчинення правочинів, що підлягають реєстрації та нотаріальному посвідченню, пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

За таких обставин, оскільки встановлені рішенням господарського суду Київської області від 13.03.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 р. у справі №911/4244/16, обставини щодо неукладеності додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009 р. до договору оренди земельної ділянки №36 від 08.02.2003 р., в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017 р.), є преюдиціальними та не потребують доказування, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що додаткова угода №1/130 від 01.06.2009 р. не породжує для сторін взаємних прав та обов'язків, відповідно юридичних наслідків, а тому доводи позивача щодо обов'язку відповідача сплачувати орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки землі відповідно до умов такої додаткової угоди є безпідставними.

З огляду на зазначене, доводи позивача про наявність заборгованості відповідача з орендної плати на загальну суму 855 179,90 грн., яка розрахована позивачем на підставі додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009 р. до договору оренди земельної ділянки №36 від 08.02.2003 р., є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо посилань позивача на те, що розмір орендної плати, яку вносить відповідач, суперечить підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України, то колегія суддів зазначає, що позивач в порядку ст. 22 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017) підстав позову не змінював, розрахунок заборгованості відповідача за період з липня 2013 року по червень 2016 року, здійснений у відповідності до вимог Податкового кодексу України, суду не надавав, а посилання скаржника на те, що господарський суд не був позбавлений права самостійно розрахувати розмір заборгованості відповідача з орендної плати, не відповідають приписам процесуального законодавства.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлені судом обставини неукладеності додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009 р. до договору оренди земельної ділянки, на підставі якої позивачем здійснено розрахунок заборгованості по орендній платі, колегія суддів вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 855 179,90 грн. заборгованості необгрунтованими, недоведеними, та погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в їх задоволенні.

Оскільки вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є похідними від вимоги про стягнення 855 179,90 грн. заборгованості в задоволенні якої відмовлено, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача 20 232,66 грн. пені, 34 866,07 грн. 3% річних, 315 170,94 грн. інфляційних втрат.

Крім того, посилаючись на істотне порушення відповідачем умов договору, що полягає у систематичній несплаті орендної плати за землю, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки №36 від 08.02.2003 р., укладений між Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області та Відкритим акціонерним товариством "Київська Русь, ХХІ століття", посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко А.П. та зареєстрований в реєстрі за №453 зі змінами внесеними відповідно до додаткової угоди №1/130 від 01.06.2009 р., з підстав ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. 32 Закону України "Про оренду землі", і як наслідок зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку за актом прийому-передачі.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Приписами ст. ст. 32, 34 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 4 договору оренди підставою розірвання договору є, зокрема, вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором.

В разі припинення або розірвання цього договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у п. 2.4. цього договору.

За таких обставин, враховуючи недоведеність позивачем наявності заборгованості відповідача по орендній платі за період з липня 2013 року по червень 2016 року в розмірі 855 179,90 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки №36 від 08.02.2003 р. та, відповідно, зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, а отже і відмову у задоволенні відповідних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає відсутніми підстави для скасування рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017р.

Керуючись статтями 232, 233, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Щасливської сільської ради на рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 24.07.2017 р. у справі № 911/2755/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Л.В. Чорна

О.О. Хрипун