ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" травня 2018 р. Справа № 911/862/18

Суддя Господарського суду Київської області Лилак Т.Д., розглянувши заяву комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сороки Тетяни Володимирівни заборгованість в розмірі 523,30 гривень, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати наданих послуг за договором №ШЧ-П-00098/0678 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до господарського суду Київської області із заявою від 26.04.2018 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сороки Тетяни Володимирівни заборгованість в розмірі 523,30 гривень, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати наданих послуг за договором №ШЧ-П-00098/0678 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом заяви про видачу судового наказу, заявником заявлено вимоги до ФОП Сороки Тетяни Володимирівни та зазначено його код ЄДРПОУ - 14360570.

Здійснивши запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було отримано Витяг, з якого вбачається, що за ідентифікаційним кодом зареєстровано іншу юридичну особу з найменуванням «ПАТ КБ «ПриватБанк»».

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник у заяві невірно зазначив найменування чи ідентифікаційний код ЄДРПОУ боржника, а отже неможливо встановити належного відповідача.

До заяви про видачу судового наказу долучено копію паспорта Сороки Тетяни Володимирівни (перша сторінка та прописка) низької якості, яка є нечитабельною, що позбавляє можливості ідентифікувати боржника за номером та серією паспорта.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 155 ГПК України у судовому наказі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника.

Заявником не надано суду ідентифікаційний код боржника, не вказано номер і серія паспорта та інші дані, що позбавляє можливості ідентифікувати боржника, що є порушення приписів ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 12, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Сороки Тетяни Володимирівни 523,30 гривень заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 02.05.2018

Суддя Т.Д. Лилак