Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/220/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання Сидорчук О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/18 від 13.03.18,

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Новафілтер технолоджі" (м. Київ)

до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (м. Радомишль, Житомирської області)

про стягнення 56733,29грн,

26.03.18 через діловодну службу Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Новафілтер технолоджі" (м. Київ) до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (м. Радомишль, Житомирської області) про стягнення 56733,29грн, з яких: 48558,51грн основного боргу, 1101,55грн 3% річних, 4645,30грн інфляційних втрат, 2427,93грн пені.

В якості фактичних підстав позову позивач посилається на невиконання умов Договору поставки №30/2017 від 13.02.17, в якості правових підстав позову - на ст.ст. 11, 253,509,512,514,517,526,527,530,610,611,623,625,628-630,692,712,854 ЦК України.

Ухвалою від 30.03.18 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.04.18 о 10:00.

Ухвалою від 10.04.18 задоволено клопотання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Новафілтер технолоджі" вих.№LD-75/04-18 від 04.04.18 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

10.04.18 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання вих.№LD-76/04-18 від 04.04.18 про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема завіреної копії Акта приймання-передачі виконаних робіт №01-2018 від 21.03.18.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про місце, час та дату розгляду цієї справи повідомлений належним чином (про що свідчить розписка представника у повідомленні про вручення поштового відправлення), вимог ухвали суду від 30.03.18 не виконав, відзив на позовну заяву не надав.

Суд вирішив здійснювати розгляд справи по суті за наявними у ній матеріалами без участі представника відповідача, оскільки його явка не є обов'язковою, а неявка та неподання ним письмового відзиву не перешкоджають розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Дослідивши докази, заслухавши усні пояснення по суті спору учасника справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.17 між позивачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Новафілтер технолоджі" (як постачальник) та відповідачем ОСОБА_3 акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (як покупець) було укладено Договір поставки №30/2017 (далі за текстом - Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, поставляти, а покупець, у випадку відсутності зауважень до якості, приймати та оплачувати запасні частини до виробничого обладнання (а.с.15-16).

Кількість та асортимент товару визначаються у Специфікаціях. Товар має бути належної якості та відповідати стандартам, технічним умовам, іншій нормативно-технічній документації (ТУ, ДСТУ тощо), які встановлюють вимоги до якості товару. (п.п.1.2 Договору).

У п.2.1 Договору сторони погодили те, що поставка товару здійснюється на умовах DDP, склад покупця (ІНКОТЕРМС 2010), за адресою: м. Радомишль, вул. Микгород №71, якщо інше не зазначено у Специфікації, а у п.2.2 те, що особливості виготовлення та/або поставки товару, у тому числі строки поставки окремих партій визначаються у Специфікації.

У розділі 3 Договору сторонами закріплено ціну та порядок розрахунків, зокрема, відповідно до п.3.1, загальна сума Договору поставки визначається сукупністю погоджених та підписаних обома сторонами Специфікацій у грошовому виразі і не повинна перевищувати 300000грн.

Згідно з п.3.2 покупець сплачує за товар, що поставляється за даним Договором, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до банківських реквізитів останнього на умовах, передбачених Додатком до даного Договору (Специфікацією).

Моментом оплати вважається момент зарахування коштів на рахунок постачальника. Якщо строк оплати припадає на неплатіжний день, то останнім днем оплати вважається перший наступний платіжний день.

За умовами п.п.4.1, 4.2 Договору передача товару здійснюється відповідно до умов поставки, що підтверджується підписанням представниками сторін видаткових накладних. Моментом переходу ризиків пошкодження та втрати товару та права власності від постачальника до покупця є момент передачі товару від постачальника до покупця. Датою поставки вважається дата підписання покупцем накладної на отримання товару на складі покупця. У випадку невідповідності поставленого товару умовам Договору, супровідним документом, кількісної нестачі, неналежної якості покупець зобов'язаний сповістити про це постачальника за факсом або електронною поштою протягом 30 робочих днів від дати поставки. Постачальник зобов'язаний направити до покупця належним чином уповноваженого представника для складання двостороннього акта.

У п.7.1 Договору сторони домовилися, що у випадку прострочення поставки постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 0,05% від вартості непоставленого вчасно товару, за кожен день прострочення, але не більше 5% від вартості непоставленого вчасно товару. За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань по пп.3.2 покупець сплачує пеню у розмірі 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми заборгованості (п.7.2).

Строк дії договору, відповідно до п.10.1 Договору, визначається з дати його підписання та скріплення печатками по "31" грудня 2107 включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором, взятих на себе до вищевказаної дати, у тому числі гарантійних.

13.02.17 сторони уклали Специфікацію (Додаток №1 до Договору поставки №30/2017 від 13.02.17), якою погодили поставку товару: фільтротримач санітарний, на 12 картриджів, тип H-SCF, код H-SCF-12-30-S-S-D-C50-S-X-A за ціною 67348,05грн за 1шт.; фільтр-картридж Absoguard, код APP1000SSF30S-F за ціною 1131,90грн за 1шт., відповідно у сумі 13582,80грн за 12шт. (а.с.17).

Згідно із п.3.2 Специфікації, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 48558,51грн протягом 30 календарних днів з моменту остаточного та повного постачання товару за Додатком до даного Договору (Специфікацією), але тільки у платіжний день (на момент підписання Договору, платіжний день - вівторок і четвер). У разі, якщо кінцевий термін платежу припадає на період з 25 числа місяця включно по останній календарний день місяця включно, то цей платіж переноситься на перший робочий платіжний день наступного місяця.

Факт належного виконання позивачем свого грошового зобов'язання підтверджується такими доказами, а саме: видатковою накладною №10 від 12.05.17 на суму 97117,02грн з ПДВ, довіреністю №646 від 12.05.17 (а.с.18-19).

У загальному позивач поставив відповідачу товар на суму 97117,02грн.

Відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання зі сплати коштів за отриманий товар, здійснивши часткову оплату у розмірі 48558,51грн, що підтверджується випискою по рахунку №6 з 01.12.16 до 15.03.18. Крім цього, випискою передбачена також сплата коштів у розмірі 2880,00грн, але вже згідно з Додатком №2 від 19.04.17, що не стосується даного спору (а.с.20). Таким чином, залишок заборгованості у розмірі 48558,51грн залишився несплаченим, що і спонукало позивача звернутися до суду з позовом про стягнення 56733,29грн.

Додатково позивач заявив суду матеріально-правові вимоги про стягнення 2427,93грн пені, 4645,30грн інфляційних витрат та 1101,55грн 3% річних простроченої суми в розмірі 48558,51грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням ст. 86 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами Договір поставки №30/2017 від 13.02.17 за своєю правовою природою є договором поставки, який відповідає правовій природі договору поставки (далі - Договір поставки).

Статтею 265 ГК України, відповідно до договору поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що відповідач свій обов'язок зі сплати коштів за отриманий товар виконав частково, а строки сплати за отриманий товар, визначені п. 3.2 Специфікації, - сплинули.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач має прострочену заборгованість у розмірі 48558,51грн.

Згідно із ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст.ст.526, 525 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 48558,51грн, тому задовольняє її у повному розмірі.

Позивачем нарахована відповідачу договірна пеня у розмірі 2427,93грн за період прострочення з 14.06.17 по 16.03.18.

Як зазначалося раніше, відповідальність у вигляді сплати пені сторони погодили у п. 7.2 Договору поставки №30/2017 від 13.02.17, згідно з яким за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань по пп.3.2 покупець сплачує пеню у розмірі 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми заборгованості.

Господарський суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені за час прострочення грошового зобовязання, вважає розмір цієї пені в сумі 2427,93грн обґрунтованим , оскільки не перевищує 5% від суми заборгованості.

Положенням ст.625 ЦК України передбачено право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що наслідки такого прострочення є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарський суд, перевіривши розрахунок 3% річних визнає його арифметично правильним, тому задовольняє у повному розмірі на суму 1101,55грн.

Нараховані позивачем 4645,30грн інфляційних витрат, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Господарський суд перевірив заявлені позивачем до стягнення розрахунки інфляційних витрат у розмірі 4645,30грн та, вважаючи їх арифметично правильними, вирішив задовольнити у повному обсязі.

Щодо сплати судового збору та витрат, пов'язаних із правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Звертаючись із позовною заявою №LD-59/03-18 від 21.03.18, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762,00грн, згідно з платіжним доручення №124 від 15.03.18 (.ас.10), виходячи із ціни позову - 56733,29грн. На підставі ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 5000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

У статті 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Водночас відповідно до ч.5 ст. 131-2 Конституції України та ч. 2 ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначних справах) представником учасника справи може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ч.3 ст. 247, п. 1 ч. 2 ст. 250 Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.18 між позивачем та Адвокатським об'єднанням "Армадум Груп" укладено Договір про надання правової допомоги №LS-16/07-03/18 та Додаткову угоду від 07.03.18 №01 (а.с.24-31). Правничу допомогу надано адвокатом ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката (а.с.36).

Разом із позовною заявою складено і подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в порядку ст.ст.124, 126 ГПК України, в якому вказано опис робіт, виконаних адвокатом, а саме: аналіз документів, наданих позивачем; аналіз норм чинного законодавства, актуальної судової практики щодо порядку та можливості стягнення заборгованості з відповідача в судовому порядку; розроблення та обговорення правової позиції у справі з метою захисту інтересів позивача; підготовка попереднього розрахунку судових витрат; розрахунок штрафних санкцій для позовної заяви; збір необхідної доказової бази; запити до позивача, до банку і т.д.; складання (написання) позовної заяви; перевірка позовної заяви, додатків до неї, попереднього розрахунку судових витрат; формування повного пакета документів для поштового направлення до суду та відповідачу (роздрукування документів, їх завірення, підготовка листів) та зазначена загальна вартість наданих послуг у розмірі 5000,00грн (а.с.21-23). У матеріалах справи містяться докази, зокрема копія платіжного доручення №122 від 13.03.18 та копія виставленого рахунку "1-2018 від 12.03.18, які підтверджують оплату позивачем правничої допомоги станом на день напралення позовної заяви (а.с.32-33).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини (п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "ОСОБА_1 проти України" від 12.10.2006, п. 131 рішення у справі "Заїченко проти України" від 26 лютого 2015 року) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Саме тому, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

Враховуючи, що відповідач не заявив клопотання в порядку ч.ч.5,6 ст.126 ГПК України про зменшення розміру витрат на професійну правничу домогу, суд стягує такі витрати у повному обсязі у розмірі 5000,00грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Микгород, буд. 71, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Новафілтер технолоджі" ( 02140, АДРЕСА_1 , код за ): 48558,51 грн основного боргу, 1101,55 грн 3% річних, 4645,30 грн інфляційних нарахувань, 2427,93 грн пені, 1762,00 судового збору, 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.04.18

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2-3 сторонам (рек. з пов.)