РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Справа № 906/657/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Судді доповідача (головуючого судді) Маціщук А.В.,

судді Гудак А.В.,

судді Грязнов В.В.

секретар судового засідання Харитонюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - адв. ОСОБА_1А (дог-р №1/20/18 від 07.03.2018 р. і свід-во ЖТ №000931 від 02.03.2018 р.)

відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради пред-ків ОСОБА_3 (пост.дов.№ 1 від 07.03.2018 р.) і ОСОБА_4 (пост.дов. № 2 від 07.03.2018 р.)

відповідача ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі не з`явився

третьої особи ОСОБА_6 фінансів України - не з`явився

третьої особи ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира - не з`явився

третьої особи ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"

на рішення Господарського суду Житомирської області (ухваленого 06.12.2017 р. суддею Шніт А.В. о 15:50 год. в приміщенні Господарського суду Житомирської області, повний текст рішення складено 11.12.2017 р.)

у справі № 906/657/17

за позовом ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"

до ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради

до ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6 фінансів України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира

про стягнення 504075,93 грн. боргу за надані телекомунікаційні послуги

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2017 р. у справі № 906/657/17 частково задоволено позов ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" до ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради, до ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_6 фінансів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира про стягнення 504075,93 грн. боргу за надані телекомунікаційні послуги. Відповідно до рішення суду підлягає стягненню з ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради на користь ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" 481387,68 грн. боргу за надані телекомунікаційні послуги споживачам, які мають встановленні законодавством України пільги з їх оплати, та відмовлено в задоволенні позову в частині 22688,25 грн. боргу за надані телекомунікаційні послуги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач ОСОБА_8 акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2017 р. у справі № 906/657/17 в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду в частині відмови в задоволенні позову є необґрунтованим, незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що всупереч вимогам законодавства України ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради не проводилась щомісячна звірка по розрахункам за формою « 2-пільга» з Реєстром, які щомісячно надсилались відповідачу.

Вважає, безпідставними, такими, що не підтверджені жодним доказом та не були дослідженні судом в судовому засіданні висновки суду першої інстанції, що на виконання своїх повноважень ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Богунської та Корольовської районної ради м. Житомира щомісячно, в тому числі впродовж 2016 року, звіряли інформацію, яка надходила від Житомирської філії ПАТ "Укртелеком", і щомісяця в електронній формі повідомляли ПАТ "Укртелеком" про виявлені розбіжності для їх усунення та виправлення в звітних документах, які повинні були враховуватись при підписанні щомісячних актів звіряння розрахунків, котрі, в свою чергу, є підставою для оплати.

В ході звірки в процесі судового розгляду були виявлені розбіжності у розрахунках за формою « 2-пільга» на суму 12656,19 грн., і позивачем виявлені розбіжності були усунені, виправлені у звітних документах та враховані у акті звіряння розрахунків станом на 06.12.2017 р. Проте, ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради відмовився підписувати акт вивірки на суму 504075,93 грн., пославшись на те, що не по всім особам-пільговикам в базі Реєстру є відповідний запис.

Скаржник вважає, що акт звірки розрахунків від 04.10.2017р. на суму боргу 481387,68 грн., наданий ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради і підписаний лише відповідачем, не може підтверджувати фактично понесені витрати позивача.

Також вважає, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства щодо проведення обліку пільгових категорій населення та звірки за формою « 2- пільга» протягом 2016 року, а тому сума відшкодування повинна бути врахована судом за даними ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком".

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2017 р. у даній справі в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу повідомив про зміну назви ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради () на ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради. На підтвердження такої обставини відповідачем до відзиву додано рішення Житомирської міської ради від 18.12.2017 р. № 869 Про зміну назви департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради та Положення про департамент соціальної політики Житомирської міської ради, затверджене цим рішенням ради /а.с. 53 60 у т.2/.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до п. 1 рішення Житомирської міської ради від 18.12.2017 р. № 869 Про зміну назви департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради вирішено змінити назву ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради на ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради та затверджене Положення про департамент соціальної політики Житомирської міської ради.

У п.2 Положення про департамент соціальної політики Житомирської міської ради /а.с.54-60 у т.2/ зазначено, що ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради є правонаступником ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради та ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира , ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира після їх припинення. ОСОБА_2 є головним розпорядником бюджетних коштів, а також інших коштів, спрямованих з державного та місцевих бюджетів на соціальний захист населення.

Рівненський апеляційний господарський суд ухвалою від 13.03.2018 р. замінив відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, буд. 4/2, ) правонаступником ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, буд. 4/2, ).

Відповідач ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу, зазначає, що за результатами проведеного ОСОБА_8 акціонерним товариством Укртелеком в особі Житомирської філії ПАТ Укртелеком та ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради за участю управлінь праці та соціального захисту населення Богунської та Корольовської районних рад м. Житомира звіряння по пільгах з послуг звязку за жовтень - грудень 2016 року на підставі інформації, що міститься в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, встановлено, що ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради належну і визнану відповідачем суму боргу перед позивачем в розмірі 481387,68 грн. Матеріалами справи підтверджено існування перед позивачем боргу з компенсації фактично понесених витрат за надання послуг звязку на пільговій основі в розмірі 481387,68 грн. та відсутність оплати останнього з боку відповідачів.

Зазначає, що пільги з оплати послуг звязку окремим категоріям громадян на 2016 рік мали бути профінансовані саме з Державного, а не з місцевих бюджетів. Проте субвенція з Державного бюджету України на пільги з оплати послуг звязку виділена не була. При цьому зазначає, що Конституційний Суд України у рішенні від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 звернув увагу, що відсутність у Державному бюджеті України на 2016 рік коштів на надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг звязку не може бути причиною невиконання державою взятих на себе зобовязань по їх відшкодуванню.

Враховуючи викладене, відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради просить, рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2017 р. у справі № 906/657/17 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає що рішення господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, за невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, чим порушені інтереси держави, оскільки безпідставно кошти стягнуті з Державного бюджету України.

Зазначає, що у 2016 році кошти субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг на компенсацію втрати частини доходів не надходили.

Відповідач не погоджується з рішенням суду в частині залучення ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі як другого відповідача у справі та зазначає, що ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі не має жодних повноважень щодо втручання у діяльність Житомирської філії ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради. Виконуючи свої повноваження, ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, його прав та охоронюваних законом інтересів не порушувало, фактичними даними на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи не володіє. На підставі цього управління Казначейства є неналежним відповідачем у даній справі. Тому вважає, що відсутні законні підстави для вирішення питання про взаємовідносини між ОСОБА_8 акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" та ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі.

Враховуючи викладене, відповідач ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі просить відмовити позивачу ОСОБА_7 акціонерному товариству "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі та залучити ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідач ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі не забезпечив участь представників у судовому засіданні. 10.04.2018 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшла заява відповідача ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі про розгляд справи без участі його представника.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що форми « 2-пільга» щомісячно надсилались відповідачу, проте відповідач звірку з Єдиним державним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги, за спірний період не проводив. Представник скаржника зазначив, що судом першої інстанції взято до уваги акт звірки розрахунків за надані послуги пільговій категорії населення від 04.10.2017 р., наданий ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради, однак відсутні докази такої звірки протягом спірного періоду. Оскільки в акті містяться необґрунтовані розбіжності, тому даний акт не підписаний позивачем станом на 04.10.2017 р.

Пояснив, що в спірний період відповідачу надавалась інформація, передбачена п.п. 10, 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, а саме - щомісяця до 25 числа подавались розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам, згідно з формою "2-пільга". Жодних заперечень на той час не було.

Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що на виконання своїх повноважень ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення Богунської та Корольовської районних рад м.Житомира щомісячно упродовж 2016 року звіряли інформацію, що надходила від Житомирської філії ПАТ «Укртелеком» по пільговиках, і щомісячно в електронній формі повідомляли ПАТ «Укртелеком» про виявлені розбіжності для їх усунення.

Треті особи відзиви на апеляційну скаргу не подали, не забезпечили участь представників у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомлено.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 44 49, 97, 99-102, 124-140, 143-146, 153-154, 165-171, 174 у т.2/, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідача ОСОБА_5 Державної казначейської служби України у м.Житомирі та третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено таке.

ОСОБА_8 акціонерне товариство Укртелеком надає телекомунікаційні послуги на підставі Закону України від 18.11.2003 р. № 1280-ІV Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., та інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України Про телекомунікації оператори телекомунікацій повинні надавати споживачам, які мають установлені законодавством пільги, телекомунікаційні послуги з урахуванням цих пільг відповідно до законодавства України.

Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про статус ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" та Законом України "Про охорону дитинства" для категорій осіб, визначених цими законами, встановлені пільги з оплати за послуги звязку.

За період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року включно ОСОБА_8 акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" пільговим категоріям населення надало телекомунікаційні послуги, вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок субвенції з бюджету на загальну суму 504075,93 грн., що підтверджено розрахунком боргу за період з 01.10.2016 по 31.12.2016 р. /а.с.201 у т.1/, щомісячними розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг по категоріям споживачів форми 2-пільга /а.с. 21-37 у т.1/ та актами форми № 3-пільга звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги станом на 01 листопада, на 01 грудня 2016 року та станом на 01 січень 2017 року /а.с. 10,12,16 у т.1/.

Позивач надав суду докази надсилання актів форми № 3-пільга звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги, ОСОБА_8 акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради, правонаступником якого є відповідач, фіскальні чеки, описи вкладень до цінного листа, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 11, 13-15, 17-18, 20 у т.1/.

Крім того, ОСОБА_8 акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" на адресу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради був надісланий лист № 04/02/363 від 08.08.2016 р., що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за змістом якого/листа позивач просив відповідно до п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги провести звіряння розрахунків, у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику надати протокол розбіжності для проведення відповідних корегувань /а.с. 19 20 у т.2/. Відповіді на даний лист ОСОБА_2 не надав.

Відповідачем не відшкодовано витрати позивача на надання послуг зв'язку пільговим категоріям споживачів в сумі 504075,93 грн., що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Позивач як постачальник послуг звязку надає телекомунікаційні послуги кожному, хто до нього звернеться відповідно до ст.633 Цивільного кодексу України та ст.178 Господарського кодексу України, оскільки послуга звязку є предметом публічного договору.

Згідно зі ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ст. 178 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання, який відповідно до закону та своїх установчих документів зобов'язаний здійснювати виконання робіт, надання послуг або продаж товарів кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у виконанні робіт, наданні послуг, продажу товару за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими, крім випадків, передбачених законодавством.

Кабінет Міністрів України може у визначених законом випадках видавати правила, обов'язкові для сторін публічного зобов'язання, в тому числі щодо встановлення або регулювання цін. Умови зобов'язання, що не відповідають цим правилам або встановленим цінам, є недійсними.

Відповідно до п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" № 117 від 29.01.2003 р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України. Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, ОСОБА_6 соціальної політики Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінь праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.

Відповідно до п. 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, ОСОБА_5 праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи):

- організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги;

- ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, тощо.

Згідно ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

При цьому ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України визначає, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".

Відповідно до п. 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (головні розпорядники коштів).

Отже, до повноважень відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради в установленому порядку віднесено здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення. Відповідач є розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг на території міста Житомир, і відшкодування витрат, понесених внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Між сторонами виникли правовідносини щодо надання послуг зв'язку окремим категоріям споживачів на пільговій основі.

Відповідно до норм ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов'язання виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Відповідно до норм ст..193 ГК України субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.4 п.116 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, розрахунковим періодом для оплати загальнодоступних послуг є поточний календарний місяць. Відповідно до п.10 Положення "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. № 117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга"

Відповідно до п. 5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення). Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх ОСОБА_6 фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (п.6 Порядку).

За змістом п.8 Порядку отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпровідного доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення нормативно-правових актів та встановлені судом обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення боргу (з урахуванням заяви про зменшення суми позову на а.с.200-201 у т.1/ по компенсації витрат за надання послуг звязку на пільговій основі є правомірними.

Колегія суддів зазначає, що законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 р. у справі № 902/545/17.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, доводи відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради щодо відсутності субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку відхиляються колегією суддів з урахуванням вищенаведеного.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 р. у справі "Сук проти України" суд постановив порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки національними судами проігноровано вимоги ст. 28 Закону України "Про бюджетну систему", яка забороняла внесення змін до законодавства Закону України "Про Державний бюджет", а також судом встановлено, що відсутність коштів не може бути підставою для невиконання зобов`язань.

Колегія суддів враховує при цьому, що Законом України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України від 20.12.2016 р. внесені зміни до статті 102 Бюджетного кодексу України та відмінено субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот) на компенсацію втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Згідно із Законом України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України від 20.12.2016 р. частину першу статті 91 "Видатки місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів" доповнено пунктом 20-4) щодо пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг, що надаються певним категоріям населення відповідно до чинного законодавства. У п. 3 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України визначено, що місцеві бюджети є самостійними. Тому місцеві органи виконавчої влади, які володіють ситуацією на місцях та можуть оперативно впливати на її зміну, мають можливість передбачати вищезазначені видатки у місцевому бюджеті в складі асигнувань на місцеві програми соціального захисту та соціального забезпечення відповідно до підпункту „б пункту 3 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності відповідних бюджетних призначень та ненадходження на рахунок ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради цільових коштів.

Також колегія суддів не приймає до уваги як необґрунтовані доводи ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради щодо розбіжностей суми заборгованості внаслідок розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків та розміру пільг за спірний період. Колегія суддів звертає увагу на такі обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 р. запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі по тексту Положення).

Відповідно до п. 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, саме відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради визначено уповноваженим органом, який здійснює ведення обліку пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга".

Згідно з п.10 Положення підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

У відповідності до п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

Відповідач не надав суду доказів виконання такого обовязку - звіряння щомісяця протягом жовтня-грудня 2016 року інформації, що міститься в реєстрі, з інформацією, яка надходила від позивача.

Не надано суду також доказів можливого повідомлення про припинення розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення інформації.

Як зазначено вище, позивач на адресу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Житомирської міської ради надіслав лист № 04/02/363 від 08.08.2016 р., за змістом якого позивач просив відповідно до п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, провести звіряння розрахунків, у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику надати протокол розбіжності для проведення відповідних корегувань /а.с. 19 20 у т.2/. Відповідач на такий лист не відреагував - докази направлення відповіді на даний лист відсутні.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, шляхом подання суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

З матеріалів справи вбачається, що на вимогу суду першої інстанції відповідач в односторонньому порядку виконав акт вивірки розрахунків та надав суду звіти та зведені списки пільговиків за жовтень-грудень 2016 року /а.с.113-115, 118-152, 180-185 у т.1/, однак зі змісту цих звітів вбачається, що складені вони 31.03.2017 р. та 09.10.2017 р., тоді як відсутні докази виконання ОСОБА_2 свого обовязку провести вивірку розрахунків щомісяця протягом спірного періоду відповідно до п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги. Пояснення про надання такої інформації позивачеві на електронних носіях також не підтверджені жодним доказом і заперечується позивачем.

Оскільки зазначені звіти та зведені списки пільговиків виконані відповідачем 31.03.2017 р. та 09.10.2017 р. /а.с.113-115, 118-152, 180-185 у т.1/, колегія суддів оцінює їх як неналежні докази іншої, ніж заявлена позивачем, суми вартості послуг пільговим категоріям громадян, що були надані протягом жовтня-грудня 2016 року.

Отже, є необґрунтованими заперечення відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради про розбіжності загальної кількості пільговиків та розміру пільг за спірний період. Відповідач не довів, що позивач надав послуги за списками пільговиків, які протягом жовтня-грудня 2016 року не були підтверджені ним/відповідачем згідно з п.п.10,11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм ст.ст.525, 526 ЦК і ст..193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадане судове рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права для національного суду.

За наведених обставин колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 22688,25 грн. боргу за надані телекомунікаційні послуги споживачам, які мають право на пільги.

Колегія суддів вважає, що позивач довів надання послуг звязку певних категоріям населення на пільгових умовах у період з жовтня по грудень включно 2016 року на суму 504075,93 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), тоді як відповідачем як розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг не виконаний обовязок відшкодування вартості послуг в установленому законодавством порядку. Тому рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2017 р. у справі № 906/657/17 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 22688,25 грн. боргу за надані телекомунікаційні послуги споживачам, які мають право на пільги, підлягає скасуванню згідно з п.1-2 ч.1 ст.277 ГПК України. Позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача ради згідно з ст.129 ГПК України.

Виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, яким є державна установа, буде здійснюватись згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 277, 281-282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" задоволити. Рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2017 р. у справі № 906/657/17 в частині відмови в задоволенні позову скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, задоволити позов повністю і викласти резолютивну частину рішення в такій редакції :

"Позов задоволити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, буд. 4/2, ) на користь ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ) в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (10014, м. Житомир, вул. Київська, буд. 20, ) 504075,93 грн. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги споживачам і 7561,14 грн. витрат на судовий збір. Видати наказ."

Стягнути з ОСОБА_2 соціальної політики Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, буд. 4/2, ) на користь ОСОБА_7 акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ) в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком" (10014, м. Житомир, вул. Київська, буд. 20, ) 2400,00 грн. витрат на судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Житомирської області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Матеріали справи № 906/657/17 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "23" квітня 2018 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Грязнов В.В.