ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року справа № 925/1119/17 м. Черкаси

За позовом приватного підприємства "Галекс-Агро"

до фізичної особи - підприємця Лавренко Вікторії Леонідівни

про стягнення 100476 грн. 45 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Гапончук І.С. за довіреністю від 27.09.2017, Гусаімова Н.П. за довіреністю від 27.09.2017;

від відповідача: Кондратенко Н.А. за довіреністю від 29.03.2018.

У вересні 2017 року приватне підприємство "Галекс-Агро" (далі також - позивача) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до фізичної особи - підприємця Лавренко Вікторії Леонідівни (далі також - відповідач) про стягнення 100476 грн. 45 коп., у тому числі, 37000 грн. попередньої оплати, 34740 грн. 12 коп. пені, 3700 грн. штрафу, 22348 грн. інфляційних нарахувань та 2688 грн. 33 коп. 3% річних.

У позовній заяві приватне підприємство "Галекс-Агро" також просить господарський суд стягнути з відповідача на його користь 1684 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним між сторонами договором поставки товару від 12.01.2015 № 71/15 щодо передачі позивачу попередньо оплаченої ним 1 тонни насіння конюшини та на неповернення відповідачем позивачу на вимогу останнього суми попередньої оплати у розмірі 37000 грн.

Ухвалою від 07.09.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, порушив провадження у цій справі, і призначив судове засідання у справі на 12 год. 00 хв. 28.09.2017 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

27 вересня 2017 року від відповідача до господарського суду надійшов відзив на позов, яким відповідач заперечив проти позовних вимог позивача.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що він належним чином виконав зобов'язання за договором поставки товару від 12.01.2015 №71/15 з урахуванням укладеної між сторонами додаткової угоди до цього договору від 16.07.2015 №1 про заміну поставки 1 тонни насіння конюшини на 7,5 тонн гірчиці, переданої позивачу за видатковою накладною від 16.07.2015 №72/15.

Ухвалою від 28.09.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 12 год. 00 хв. 19.10.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

05 жовтня 2017 року до господарського суду надійшов лист позивача від 03.10.2017 №238, яким він заперечив факти підписання представниками позивача додаткової угоди від 16.07.2015 №1 до договору поставки товару від 12.01.2015 №71/15, видаткової накладної від 16.07.2015 №72/15 і сам факт одержання позивачем за цією видатковою накладною 7,5 тонн гірчиці.

Ухвалою від 19.10.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 год. 00 хв. 01.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 01.11.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 12 год. 00 хв. 08.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 08.11.2017 Господарський суд Черкаської області призначив у цій справі почеркознавчу та технічну експертизи, доручив їх проведення Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз і зупинив на час проведення експертиз провадження у справі.

На вирішення почеркознавчої експертизи господарський суд поставив таке питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 у додатковій угоді від 16.07.2015 №1 до договору поставки товару від 12.01.2015 №71/15 у графі "Покупець" та у видатковій накладній від 16.07.2015 №72/15 у рядку після слова "Отримав" ОСОБА_5, чи іншою особою?

На вирішення технічної експертизи господарський суд поставив таке питання: чи нанесено відтиск печатки в додатковій угоді від 16.07.2015 №1 до договору поставки товару від 12.01.2015 №71/15 та у видатковій накладній від 16.07.2015 №72/15 печаткою приватного підприємства "Галекс-Агро", експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?

14 грудня 2017 року Черкаське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз подало до Господарського суду Черкаської області клопотання від 01.12.2017 №23/1428-17 про погодження проведення судової експертиз у строк понад три місяці, у зв'язку із значним поточним навантаженням експертів та знаходженням у них на виконанні одночасно понад 30 експертиз, у тому числі комісійних та комплексних різної категорії складності у кримінальних, цивільних та господарських справах.

Ухвалою від 14.12.2017 Господарський суд Черкаської області, задовольнив клопотання Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строку проведення експертизи і погодив проведення призначених ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.11.2017 судових експертиз у справі №925/1119/17 у строк понад три місяці.

Ухвалою від 14.03.2018 Господарський суд Черкаської області, у зв'язку із надходженням висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 02.03.2018 №1428/17-23,204-205/18-23, поновив провадження у цій справі і призначив її розгляд по суті у судовому засіданні на 11 год. 00 хв.03.04.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

03.04.2018 представник приватного підприємства "Галекс-Агро" подав до господарського суду заяву від 02.04.2018 № 72 про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.04.2018, за згоди представників обох сторін господарський суд провів підготовче засідання за правилами загального позовного провадження, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Ухвалою від 03.04.2018 Господарський суд Черкаської області заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог від 02.04.2018 №72 та додані до неї докази повернув позивачу без розгляду.

Іншою ухвалою від 03.04.2018 року Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі і призначив її розгляд по суті на 11 год. 30 хв. 19.04.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2018 за участю представників обох сторін, представники позивача підтримали позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача підтримав заперечення проти позову з викладених у відзиві підстав. Господарський суд розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2015 року відповідач, як постачальник, і позивач, як покупець, уклали між собою договір поставки товару №71/15 (далі - договір від 12.01.2015 №71/15), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.1 Постачальник зобов'язується виготовити на своєму обладнанні - зерноочисній машині ВСМ - Агротех., СВЧ ультрафіолет та обробка повітряно - озоновою сумішшю (органічна обробка від шкідників і хвороб) поставити й передати у власність покупцеві, а покупець прийняти й оплатити - насіння проса жовтого сорту "Харківське - 31" та конюшини лугової червоної сорту "Миронівська - 5" 1-ї репродукції (далі - товар).

1.2 Кількість товару за цим договором становить: 10.0 метричних тон.

1.4 Поставка товару здійснюється на умовах самостійного вивозу товару покупцем від постачальника за адресою: Україна, 19500, Черкаська обл., м. Городище.

2.1 Вартість одиниці товару (однієї метричної тони) насіння проса жовтого сорту "Харківське - 31" 1-а репродукція складає 8900 грн. без ПДВ та конюшини лугової червоної сорту "Миронівська - 5" 1-ї репродукції становить 37000 грн. без ПДВ. Доставка товару сплачується по рахунку замовником. Товар оплачується в національній валюті України.

4.2 Оплата за договором проводиться у вигляді попередньої оплати на умовах та за ціною у відповідності до п. 2.1, п. 2.2 цього договору. Попередня оплата за договором становить 234000,00 грн. без ПДВ.

6.1 У разі не поставки в строк постачальником зазначеної в договорі кількості товару останній сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості оплаченого проте не отриманого товару.

6.3 У всіх випадках порушення умов даного договору сторони мають право вимагати відшкодування збитків та неустойки у повному обсязі (штрафна неустойка).

6.4 За прострочення виконання зобов'язання винна сторона зобов'язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого або затриманого товару за кожен день прострочення.

7.1 Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов'язань за цим договором.

Строк поставки відповідачем позивачу товару договором від 12.01.2015 №71/15 не встановлений.

На вимогу господарського суду про обґрунтування строку, у який відповідач мав поставити товар, позивач у письмовому поясненні від 20.09.2017 №221 зазначив, що згідно з особливостями технології вирощування конюшини лугової червоної сорту "Миронівська - 5" 1-ї репродукції строк її сівби - друга декада квітня, тож і відповідач мав поставити конюшину не пізніше 10 квітня 2015 року.

12 січня 2015 року відповідач виставив позивачу рахунок №71/15 на загальну суму 234000 грн.

13 січня 2015 року позивач за платіжним дорученням від 13.01.2015 №60 перерахував відповідачу на його рахунок в установі банку 234000 грн. з призначенням платежу - оплата за конюшину "Миронівська - 5" та просо "Харківське - 31" 1Р згідно з рахунком від 12.01.2015 №71 без ПДВ.

Відповідач за видатковою накладною від 12.01.2015 №71 передав позивачу, а останній прийняв товар на загальну суму 197000грн., у тому числі: 5 тонн проса "Харківське - 31" 1Р на 44500 грн. та 4 тонни конюшини "Миронівська - 5" на 148000 грн., а також послуги з доставки товару у сумі 4500 грн.

Отож відповідач не поставив позивачу на виконання договору від 12.01.2015 №71/15 1 тону попередньо оплаченого позивачем насіння конюшини лугової червоної сорту "Миронівська - 5" 1-ї репродукції вартістю 37000 грн.

Позивач разом із позовом подав до господарського суду копію свого листа від 12.03.2015 №119, адресованого відповідачу, з вимогою провести допоставку продукції, якої не вистачає, у триденний термін з моменту отримання даного листа або повернути кошти за недопоставлену продукцію у розмірі 37000 грн. у той самий термін. Однак доказів надіслання (вручення) відповідачу цього листа позивач господарському суду не надав.

Відповідач не визнав факту одержання ним листа позивача від 12.03.2015 №119.

Також позивач надав господарському суду копію свого листа від 25.08.2016 №202, адресованого відповідачу, з вимогою на протязі 3-х банківських днів з моменту одержання цього листа перерахувати позивачу суму в розмірі 133500,57 грн. Цей лист позивач надіслав відповідачу 25.08.2016 цінним листом з описом вкладення.

Відповідач доказів неодержання ним листа позивача від 25.08.2016 №202. господарському суду не надав і залишив викладені у ньому вимоги щодо перерахування позивачу 133500,57 грн. без задоволення, що і спричинило даний спір.

Позивач, крім суми попередньої оплати за товар у розмірі 37000 грн., нарахував на цю суму відповідачу до сплати передбачену пунктом 6.4 договору від 12.01.2015 №71/15 пеню за прострочення поставки товару у сумі 34740 грн. 12 коп., передбачений пунктом 6.1 договору від 12.01.2015 №71/15 за прострочення поставки товару штраф у сумі 3700 грн., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 22348 грн. і 3% річних у сумі 2688 грн. 33 коп.

На підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором від 12.01.2015 №71/15 відповідач надав господарському суду додаткову угоду від 16.07.2015 №1 до цього договору про заміну поставки 1 тонни насіння конюшини на 7,5 тонн гірчиці та видаткову накладну від 16.07.2015 №72/15, згідно з якою фізична особа-підприємець Лавренко Вікторія Леонідівна передала приватному підприємству "Галекс-Агро", а останнє прийняло 7,5 тон гірчиці на загальну суму 37500 грн. За твердженням відповідача і додаткова угода і видаткова накладна від імені приватного підприємства "Галекс-Агро" була підписана його директором ОСОБА_5

Згідно з наданим господарському суду висновком експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної ними комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 02.03.2018 №1428/17-23,204-205/18-23 підписи від імені гр. ОСОБА_5 в графі "Покупець" додаткової угоди від 16.07.2015 №1 до договору поставки товару від 12.01.2015 №71/15 та в графі "Отримав" видаткової накладної від 16.07.2015 №72/15 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; підпис від імені ОСОБА_5 у додатковій угоді від 16.07.2015 №1 до договору поставки товару від 12.01.2015 №71/15 у графі "Покупець" та у видатковій накладній від 16.07.2015 №72/15 у рядку після слова "Отримав" виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою; відтиск печатки приватного підприємства "Галекс-Агро" у додатковій угоді від 16.07.2015 №1 до договору поставки товару від 12.01.2015 №71/15 та у видатковій накладній від 16.07.2015 №72/15 нанесені не печаткою приватного підприємства приватного підприємства "Галекс-Агро", зразки якої надані на експертизу.

Отже, висновок експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.03.2018 №1428/17-23, 204-205/18-23 доводить про непричетність приватного підприємства "Галекс-Агро" до підписання додаткової угоди від 16.07.2015 №1 до договору від 12.01.2015 №71/15 та видаткової накладної від 16.07.2015 №72/15 і скріплення його власною печаткою, тому ці документи господарський суд не приймає до уваги як докази виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором від 12.01.2015 №71/15.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, 2. якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 1.7 своєї постанови від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" щодо застосування ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України роз'яснив, що днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Оскільки згаданою статтею 530 Цивільного кодесу України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою. Подання ж кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми Цивільного кодексу України.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

Строк поставки відповідачем позивачу товару за договором від 12.01.2015 №71/15 ні законом, ні цим договором не встановлений.

Доводи позивача про те, що таким строком є 10.04.2015 з огляду на особливості технології вирощування конюшини лугової червоної сорту "Миронівська - 5" 1-ї репродукції і строку її сівби, не ґрунтуються на договорі від 12.01.2015 №71/15 та інших доказах, з яких би вбачалася наявність згоди відповідача щодо встановлення такого строку поставки товару. Тобто ці доводи не підтверджуються відповідними доказами і ґрунтуються лише на односторонньому розумінні позивача, як заінтересованої у такому строку поставки особи, спірних правовідносин, тому не беруться господарським судом до уваги.

Прийняття позивачем виконання відповідачем частини зобов'язання за договором від 12.01.2015 №71/15, строк виконання якого не був встановлений, не означає, що строк виконання решти зобов'язання настав у момент прийняття виконаної частини зобов'язання.

Позивач не доказав надіслання (вручення) відповідачу листа від 12.03.2015№119 чи іншої вимоги про виконання відповідачем зобов'язання за договором від 12.01.2015 №71/15 щодо допоставки 1 тонни насіння конюшини. В листі від 25.08.2016 №202 позивач такої вимоги перед відповідачем не ставив.

Таким чином, підстави для визначення строку виконання відповідачем зобов'язання за договором від 12.01.2015 №71/15 щодо допоставки 1 тонни насіння конюшини за правилами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України відсутні. Отож наразі цей строк ще не настав, а тому відсутній факт прострочення виконання відповідачем цього зобов'язання, що унеможливлює застосування до відповідача передбачених п. 6.1 та п. 6.4 договору від 12.01.2015 №71/15 штрафу та пені.

Виникнення права вимоги на повернення попередньої оплати ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України пов'язує з непереданням продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару в установлений строк.

Оскільки у даному випадку строк передання відповідачем позивачу 1 тонни насіння конюшини не встановлений і не настав за правилами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, то й право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати у позивача не виникло.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 5.2. своєї постанови від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснив, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 Цивільного кодексу України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 Цивільного кодексу України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Обов'язок щодо повернення продавцем грошових коштів, отриманих ним як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

В силу ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536, а не відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Отже, підстав для застосування позивачем до відповідача у спірних правовідносинах передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і трьох процентів річних немає.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову судовий збір та інші судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено і підписано26.04.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко