ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

12 квітня 2018 року м.Тернопіль Справа №921/698/17-г/17
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Ярославській З.І.

розглянув матеріали справи

за позовом: фізичної особи - підприємця Кушніра Василя Омеляновича, АДРЕСА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м.Тернопіль; 2) Державного підприємства "Укрриба", м.Київ;

до відповідача-1: Зборівської районної державної адміністрації, м.Зборів Тернопільської області

відповідача-2: Комунального підприємства Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств", смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області

про розірвання договорів оренди та зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача: Дмитерко Б.Б., довіреність №1827 від 21.08.2017;

відповідача-1: не з'явився;

відповідача-2: Петрик Г.М., начальник, розпорядження №231 від 23.08.2017;

Дзюба П.П., довіреність №б/н від 16.01.2018;

третіх осіб: Фесик Л.І., селищний голова Залозецької селищної ради, посвідчення №001 від 21.08.2017

Ткач Р.М, головний спеціаліст юридичного сектору РВ ФДМ України по Тернопільській області, довіреність №02 від 05.01.2018;

ДП "Укрриба": не з'явився.

Позивач - фізична особа - підприємець Кушнір Василь Омелянович, АДРЕСА_1, звернувся 01.12.2017 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції господарського суду) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Зборівської районної державної адміністрації, м.Зборів Тернопільської області та Комунального підприємства Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств", смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, про розірвання договору оренди землі від 10.07.2007 та договору оренди водного об'єкта від 02.10.2008, а також зобов'язання відповідача-2 вчинити дії щодо повернення земельної ділянки водного фонду Тернопільській обласній державній адміністрації.

Ухвалою суду від 05.12.2017 порушено провадження у справі, витребувано від сторін додаткові документи; судове засідання призначено на 21.12.2017.

У зв'язку із набранням чинності 15.12.2017 Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, ухвалою суду від 21.12.2017 вирішено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2018.

Ухвалою суду від 22.01.2018 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м.Тернопіль та державне підприємство "Укрриба", м.Київ, а на підставі ухвали суду від 01.02.2018, з урахуванням клопотання відповідача-1, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 залучено Залозецьку селищну раду Зборівського району Тернопільської області, у зв'язку з чим підготовче засідання відкладено на 13.02.2018, з подальшим оголошенням перерви до 20.02.2018 та 27.02.2018.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Андрусик Н.О. судове засідання, призначене на 27.02.2018 ухвалою суду від 06.03.2018 перенесено на 20.03.2018.

Строк підготовчого провадження у даній справі продовжувався, в порядку ст.177 ГПК України, до 23.03.2018 (ухвала суду від 20.02.2018) з метою надання можливості учасникам справи врегулювати спір мирним шляхом.

20.03.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.04.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. з посиланням на положення частини 1 ст. 796 Цивільного кодексу України. Також зазначив, що порушення майнового права позивача полягає у передачі згідно договору оренди землі від 10.07.2007, який укладений між Зборівською районною державною адміністрацією та КП «Залозецький комбінат комунальних підприємств» та договору оренди водного об'єкта (ставка) від 02.10.2008, який укладений між Зборівською районною державною адміністрацією та КП «Залозецький комбінат комунальних підприємств», земельних ділянок водного фонду, які є прилеглими до орендованих позивачем гідроспоруд, що відповідно, позбавляє ФОП Кушнір В.О. права належно використовувати гідротехнічні споруди для розведення прісноводної товарної риби.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився. Втім, згідно поданого 16.03.2018 клопотання без номеру від 16.03.2018 (вх.№7609) просив здійснювати розгляд справи без участі їхнього представника. Проти заявленого позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, зокрема вказав, що Договір оренди землі від 10.07.2007 та Договір оренди водного об'єкта від 02.10.2008, укладені між Зборівською районною державною адміністрацією та КП «Залозецький комбінат комунальних підприємств» на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 05.06.2007 року №320 та у відповідності до ст.ст. 17, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 6, 13, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Представники відповідача-2 у судових засіданнях підтримали письмовий відзив на позов з підстав, наведених у ньому та посилаючись на долучені до матеріалів справи згідно заяви б/н від 30.01.2018 (вх.№4762 від 30.01.2018), докази. Вказали, що Позивачем не наведено жодних обставин порушення прав позивача на використання орендованого ним державного майна, які б слугували підставою дострокового розірвання Договору оренди землі від 10.07.2007 та Договору оренди водного об'єкта від 02.10.2008; зазначили, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог. Наголосили, що Договір оренди землі від 10.07.2007 та Договір оренди водного об'єкта від 02.10.2008, сторонами яких є Зборівська райдержадміністрація та КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств" укладені із дотриманням норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, Водного кодексу України, Закону України "Про оренду землі". Позивачу на момент укладення 27.06.2017 Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна було відомо про існування спірних договорів оренди землі та водного об'єкту.

Повноважний представник третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області підтримав подані письмові пояснення за вих.№10-12-00408 від 31.01.2018 (вх.№4878 від 01.02.2018). Зазначив, що у відповідності до п. 5.25. Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 27.06.2017 передбачено, що орендар зобов'язується самостійно вирішити питання користування земельною ділянкою під об'єктом оренди, водним об'єктом, а також питання отримання дозволу на спеціальне водокористування. Окрім того, вказав, що згідно положень ст. 796 Цивільного кодексу України, одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (її окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. Водночас, представник третьої особи, як і позивач у справі, посилаючись на рішення господарського суду Тернопільської області від 02.08.2011 у справі №11/37/5022-783/2011 зазначив, що КП Залозецький комбінат комунальних підприємств" втратило право користування державним майном - ставом Заложці №5, у зв"язку з цим даному підприємству слід було припинити договір оренди землі від 10.07.2007 та договір оренди водного об'єкта від 02.10.2008, які укладені із Зборівською районною державною адміністрацією. З огляду на наведене, вважає позовні вимоги ФОП Кушнір В.О. обґрунтованими.

Представник селищної ради позов не визнав та зазначив, що став Залізці 5 є водним об"єктом, котрий перебуває в користуванні комунального підприємства селищної ради, видом діяльності якого згідно Статуту є, зокрема ведення рибного господарства. Оскільки договірні зобов"язання виконуються сторонами договору, то підстав для його розірвання в судовому порядку немає. Щодо рішення суду у справі №11/37/5022-783/2011, яким визнано недійсним договір оренди № 23/06 гідротехнічних споруд зазначив, що договір зберігання гідроспоруд з правом оренди від 20.07.2006 було укладено комунальним підприємством з ДП "Укрриба" з ініціативи державного підприємства, яким надано для підписання запропонований проект договору.

В судове засідання 12.04.2018 уповноважений представник Державного підприємства "Укрриба" не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення від 26.03.2018. Будь-яких клопотань від ДП "Укрриба" на адресу суду не надходило. Згідно пояснень по суті позову №11-09/19 від 12.02.2018 державним підприємством зазначено, що гідротехнічні споруди та став Заложці 5 (під інвентарним №330) перебувають на балансі державного підприємства відповідно до наказу Державного Департаменту рибного господарства України №192 від 25.07.2003, Акту прийому-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду відкритого акціонерного товариства "Тернопільський облрибокомбінат" (з додатками) та протоколу №1 засідання комісії з питання передачі об'єктів державної власності, що не увійшли до статутного фонду ВАТ "Тернопільський облрибокомбінат" на баланс ДП "Укрриба". Органом управління даного майна є центральний орган виконавчої влади - Державне агентство рибного господарства України. Зважаючи на передачу гідротехнічних споруд в оренду позивачу у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги з метою уникнення безоплатного та неправомірного користування відповідачем -2 даним нерухомим майном державної власності.

Зважаючи на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи по суті, відсутність клопотань про перенесення розгляду справи, беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі документи, заслухавши доводи та заперечення сторін, третіх осіб, господарський суд встановив таке.

У 2011 році Господарським судом Тернопільської області розглянуто справу №11/37/5022-783/2011 за позовом прокурора Зборівського району Тернопільської області в інтересах держави в особі Державного комітету рибного господарства України (правонаступника Міністерства аграрної політики України), в особі Державного підприємства "Укрриба", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Тернопільській області, до Комунального підприємства "Залозецький комбінат комунальних підприємств", про визнання недійсним договору зберігання з правом користування №23/06 від 20 липня 2006 року та зобов'язання повернути майно, за результатами розгляду якого 02.08.2011 прийнято рішення про задоволення позовних вимог (а.с.82-87, том-1), котре набрало законної сили. При розгляді даного спору судами першої та другої інстанції встановлено наступні обставини:

- 20.07.2006 між Державним підприємством "Укрриба" та Комунальним підприємством "Залозецький комбінат комунальних підприємств" було укладено договір №23/06 зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), котре перебуває на балансі ДП "Укрриба", зі строком його дії до 20.07.2016. На виконання п.1.1 договору ДП "Укрриба" передано, а КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств" прийнято за Актом приймання-передачі від 20.07.2006 для зберігання з правом користування державне нерухоме майно - гідротехнічні споруди ставу Заложці, 5, розташовані за адресою: смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області;

- передача вказаного майна за спірним договором від 20.07.2006, укладеним без участі Фонду державного майна України відбулася серед іншого, без дозволу останнього, тому господарський суд констатував, що вказаний правочин укладено з порушенням вимог чинного законодавства; є удаваним, оскільки за своїм правовим змістом фактично є довгостроковим договором оренди;

- при укладенні договору оренди державного майна Державним підприємством "Укрриба" було перевищено свою компетенцію як балансоутримувача майна.

На примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2011 у справі №11/37/5022-783/2011, судом 14.09.2011 видано наказ про зобов'язання Комунальне підприємство "Залозецький комбінат комунальних підприємств" повернути за актом приймання-передачі Державному підприємству "Укрриба" нерухоме державне майно: гідротехнічні споруди ставу Заложці 5, яке знаходиться на балансі ДП "Укрриба" та розташоване за адресою: смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області.

- 12.06.2012 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №32994691 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №11/37/5022-783/2011 від 14.09.2011;

- станом на 19.04.2013 рішення суду виконано (ухвала суду від 19.04.2013 у справі №11/37/5022-783/2011, Акт приймання-передачі майна від 17.07.2012);

27.06.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області як Орендодавцем та фізичною особою-підприємцем Кушніром В.О. як Орендарем, на підставі протоколу №3 від 12.06.2017 засідання конкурсної комісії з підготовки та проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого наказом №00285 від 13.06.2017, було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №1228, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у платне користування терміном на 2 роки та 11 місяців (з 27.06.2017 по 26.05.2020) нерухоме майно державної власності для розведення прісноводної товарної риби, а саме: гідротехнічні споруди ставу Заложці 5, інвентарний №330, реєстровий №25592421.79.ААЕЖАЖ614, площею 183,06га, розташовані в смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області; водозабірну споруду, інвентарний №341, реєстровий №25592421.79.ААЕЖАЖ570; підводну споруду, інвентарний №342, реєстровий №25592421.79.ААЕЖАЖ599, що знаходяться за межами населеного пункту Зборівського району Тернопільської області та перебувають на балансі ДП "Укрриба" (п.п.1.1, 1.2, 2.1, 10.1 договору).

У пункті п.5.25 договору оренди передбачено обов'язок підприємця самостійно вирішити питання користування земельною ділянкою під об'єктом оренди, водним об'єктом, а також отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Факт передачі об'єктів оренди в орендне користування ФОП Кушніру В.О. підтверджується складеним та підписаним сторонами Актом прийому-передачі від 27.06.2017.

Долученими до матеріалів справи доказами, зокрема, договором добровільного страхування майна юридичних осіб №002/06/100065, укладеним 25.07.2017 між товариством з додатковою відповідальністю "Страхова Група "Оберіг" та ФОП Кушнір В.О., квитанціями про сплату договору страхування, завдатку та сум орендних платежів, відшкодування ОСОБА_7 витрат на оцінку майна (а.с.198-232) підтверджуються доводи позивача про належне виконання ним договірних зобов'язань (п.п.3.10, 5.8, 5.23).

Згідно Положення "Про управління майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі", затвердженого наказом Фонду держаного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 №908/68, одним із способів управління державним майном є передача майна до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1482 від 21.09.1998 (в редакції закону від 19.05.2015).

За змістом п.2.4.1 вказаного Положення, такий спосіб управління державним майном, як передача його до сфери управління органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій, передусім застосовується, у випадках, за яких майно не підлягає приватизації та не може передаватися в оренду.

Органом приватизації майна - гідротехнічних споруд, було обрано спосіб управління цим майном шляхом передачі його до сфери управління Міністерства аграрної політики України, яке в свою чергу, передало зазначене майно на баланс Підприємства.

Так, на виконання спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України №126/752 від 06.05.2003 "Про передачу гідротехнічних споруд", гідротехнічні споруди (в тому числі ті, які є предметом даних позовних вимог), які під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшли до статутних фондів створених товариств, зокрема ВАТ "Тернопільський облрибокомбінат", відповідно до Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженого постановою КМУ від 21.09.1998 №1482, Протоколу №1 засідання комісії з питання передачі об'єктів державної власності, що не увійшли до статутного фонду ВАТ "Тернопільський облрибокомбінат" на баланс ДП "Укрриба", були передані на баланс державного підприємства "Укрриба", і закріплене за ним на праві повного господарського відання, що підтверджується актом приймання-передачі гідротехнічних споруд від 03.07.2003, затвердженого наказом Державного департаменту рибного господарства від 25.07.2003 №192. Перелік об'єктів наведено у додатках № 1,2,3, які є невід'ємною частиною даного акту.

Згідно з додатком №2 до акту приймання-передачі майна від 03.07.2003 визначено майно, яке передається на баланс ДП "Укрриба", але за своїм технічним станом не може використовуватися для рибогосподарської діяльності. Зокрема, по філії "Заложці" рибдільниці "Бліх" було передано, зокрема такі гідротехнічні споруди:

· став Заложці 5, площею 200га під інвентарним номером 330;

· водозбірна споруда, під інвентарним номером 341;

· підводна споруда під інвентарним номером 342.

Дані відомості додатково підтверджуються Інформацією, наданою Фондом державного майна України №10-15-5076 від 24.03.2016 (а.с.5, том-2), листом №11-09/19 від 12.02.2018 (а.с.105-124, том-2). Отже, гідротехнічні споруди ставу Заложці є державною власністю, а тому передача їх в орендне користування здійснюється уповноваженим державним органом в особі Фонду державного майна України.

Також у 2005 році на підставі Розпорядження голови Зборівської районної держадміністрації №676 від 24.12.2004, зокрема, Залозецькому комбінату комунальних підприємств надано дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки з метою ведення рибного господарства та про надання ставків №№4, 5 в оренду за рахунок земель запасу Залозецької селищної ради. Рішенням Залозецької селищної ради №43 від 23.06.2004 "Про надання ставків в оренду" було погоджено надання в оренду Залозецькому ККП ставків №№4, 5 терміном на 20 років за рахунок земель водного фонду селищної ради.

В подальшому, на замовлення комбінату комунальних підприємств (далі за текстом - ККП) СМП "Геодезія" на підставі Технічного завдання, погодженого Зборівським районним відділом земельних ресурсів, було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду на території Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, площею 227,86га для ведення рибного господарства Залозецькому комбінату комунальних підприємств на умовах оренди терміном на 20 років (а.с.166-185, том-1).

Даний проект землеустрою відповідно до Висновку державної землевпорядної експертизи №2266-06 від 10.01.2006 оцінено позитивно та визнано таким, що відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-методичним документам (зазначені у висновку зауваження виправлено, що підтверджується контрольним листом від 03.10.2006, підписаним в.о.начальника міськуправління районного відділу земельних ресурсів Пригарою О.П.).

У 2006 році згідно розпорядження голови Зборівської РДА №541 від 31.08.2006 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду на території Залозецької селищної ради та надання її у постійне користування комунальному підприємству "Залозецький комбінат комунальних підприємств"" Комбінатом комунальних підприємств отримано в орендне користування земельну ділянку водного фонду, що знаходиться на території Залозецької селищної ради для ведення рибного господарства, терміном на 20 років (Розпорядженням №320 від 05.06.2007 визнано таким, що втратив чинність пункт 2 Розпорядження голови райдержадміністрації №541 від 31.08.2006 - щодо передачі в постійне користування земельної діялнки).

Судом встановлено, що 10.07.2007 між Зборівською райдержадміністрацією як Орендодавцем та Комунальним підприємством "Залозецький комбінат комунальних підприємств" (правонаступником якого є відповідач-2 у справі) як Орендарем, укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Комбінат прийняв за Актом прийому-передачі у платне користування, терміном на 20 років земельну ділянку водного фонду, розташовану на території Залозецької селищної ради, загальною площею 227,8600га, у тому числі 183,0629га під ставком, 37,3579га відкритих заболочених земель, 7,4392га прибережної захисної смуги (в тому числі 4,0425га під гідротехнічними спорудами та 3,3967га під пасовищем) для організації рибного господарства (п.п.1.1, 2.1, 3.1, 5.1, 5.2, 6.3 договору оренди землі, п.п.1-5 акту від 10.07.2007).

Розділом 12 "Зміна умов договору і припинення його дії" сторонами передбачено підстави та умов зміни умов договору, припинення його дії та розірвання договору.

Відповідно до пункту 12.3 договору сторони передбачили можливість припинення дії договору шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Також, умовами п.п.12.4, 12.5 договору встановлено заборону його розірвання в односторонньому, та обумовлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов договору або його розірвання.

Відповідно до п.7.1 договору після припинення його дії Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно п.14.1 договір набирає чинності після підписання сторонами та здійснення державної реєстрації. Даний договір зареєстровано Зборівським відділом Тернопільської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" 18.10.2007, про що в Державному реєстрі вчинено запис за №75.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 16.01.2018 (а.с.124-126, том-1), №НВ-018 від 20.02.2018 (а.с.140-142, том-2) право оренди земельної ділянки за кадастровим №:01:001:0832, площею 227,8600га, зареєстровано в Державному земельному кадастрі.

За інформацією Зборівського відділення Бучацької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області №140/27-18/10 від 12.02.2018 (а.с.86, том-2) у КП Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств" відсутня заборгованість з орендної плати за землю, тобто договірні зобов'язання Орендарем виконуються належним чином.

02.10.2008 на підставі Розпорядження Зборівської РДА №320 від 05.06.2007 "Про надання комунальному підприємству "Залозецький комбінат комунальних підприємств" в оренду земельної ділянки водного фонду на території Залозецької селищної ради" між Зборівською РДА як Орендодавцем та КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств" як Орендарем, укладено договір оренди водного об'єкта (ставка), відповідно до п.п1.1, 2.1, 2.2, 3.1, 4 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у платне користування, терміном на 20 років водний об'єкт, площею водного дзеркала 183,0629га, розташований в смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області.

Згідно п.2.4 договору оренди від 02.10.2008 гідротехнічні споруди водного об'єкту, що передається в оренду, не є предметом даного договору, а умови їх використання визначаються іншими документами.

Орендна плата за користування об'єктом оренди встановлена у п.4.1 договору, виходячи з площі водного дзеркала і становить 915,31грн на рік, котра підлягає сплаті рівними частинами до Державного бюджету на відповідний банківський рахунок.

Відповідно до п.10.3 договір припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, а також за рішенням суду - на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та, внаслідок випадкового знищення, пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає його використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У 2013 році Тернопільським обласним управлінням водних ресурсів відповідачу-1 видано Технічний паспорт ставка - Залозецьке водосховище №5 на території Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, згідно якого загальна площа земельної ділянки, що передається в оренду становить 227,8600га, площа водного плеса - 183,06239га, заболочених зарослів - 37,3579га, прибережної захисної смуги 7,4392га, гідротехнічних споруд, площею 4,0425га, пасовищ, площею 3,3967га. Водозабір (поверхневий) для ставу здійснюється з р.Серет (верхній) з водозабірною площею басейну 550км2 в районі річкового басейну р.Дністер.

З наявної в матеріалах справи звітності про використання води за 2017 рік форми №2ТП-водгосп (річна), поданої до Тернопільського обласного управління водних ресурсів, звітності виробництва продукції аквакультури за 2017 рік форми №1А-риба (річна) (а.с.79-84) вбачається, що КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств" здійснювало у 2017 році рибогосподарську діяльність.

Натомість листом Управління державного агентства рибного господарства у Тернопільській №1-3-01/90-18 від 30.01.2018 (а.с.149, том-2) підтверджується, що КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств" у 2016, 2017 роках звітності за формою №1а-риба (річна) до Управління не подавало.

Між тим, комунальним підприємством отримано 29.12.2017 Дозвіл на спеціальне водокористування №163/ТП/49д-17, виданий Державним агентством водних ресурсів України зі строком дії з 29.12.2017 до 29.12.2020, тобто даним стверджується, що КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств" здійснює господарську діяльність (водокористування) на водосховищі №5 в смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області із встановленням лімітів водозабору, скидання забруднюючих речовин, тощо.

12.06.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та переможцем конкурсу на право оренди державного майна, (оформленого протоколом №3 від 12.06.2017, затвердженим 13.06.2017 наказом начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області №00285) ФОП Кушніром В.О. укладено договір оренди за № 1228 індивідуально визначеного (нерухомого майна), що належить до державної власності, а саме: гідротехнічних споруд ставу Заложці №5 під інвентарним №330, №341 та №342, котрі перебувають на балансі ДП "Укрриба".

Комунальним підприємством "Залозецький комбінат комунальних підприємств" результати конкурсу на право оренди гідротехнічних споруд були оскаржені в судовому порядку, оскільки предметом адміністративного спору було визнання незаконними результатів конкурсу та скасування результатів проведення конкурсу на право оренди гідротехнічних споруд ставу Заложці №5.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.10.2017 у справі №819/1009/17, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 (провадження №876/11394/17), в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судом з'ясовано, що станом на дату проведення конкурсу та дату укладення договору оренди державного майна № 1228 від 27.06.2017 позивачу було відомо про існування договорів оренди землі від 10.07.2007 та водного об'єкта від 02.10.2008. З метою вирішення питання щодо користування земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування та використання переданих в оренду гідротехнічних споруд позивач 08.09.2017 звернувся до Тернопільської обласної державної адміністрації з проханням доручити Зборівській РДА розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.07.2007 та договір оренди водного об'єкта від 02.10.2008, укладені між Зборівською РДА та КП "Залозецький комбінат комунальних підприємств". Втім, у відповідь Тернопільською ОДА повідомлено, що обласна адміністрація не є стороною вказаних правочинів, тому правових підстав для прийняття рішення про їх розірвання немає (лист №К-15/2434 від 23.10.2017 - а.с.30-31, том-1).

За твердженням позивача, наявність договірних правовідносин між відповідачами у справі, а також факт знаходження гідротехнічних споруд на земельній ділянці, що перебуває в оренді відповідача-2, унеможливлює реалізацію його права на використання гідроспоруд у відповідності до договору оренди №1228 від 27.06.2017 та унеможливлює здійснення рибогосподарської діяльності, тобто позивач вважає, що вказані обставини підтверджують порушення його прав на користування водним об'єктом та земельною ділянкою водного фонду, у зв'язку з чим просить захистити його право в судовому порядку шляхом розірвання договору оренди землі від 10.07.2007 та договору оренди водного об'єкта від 02.10.2008; зобов'язання відповідача-2 у справі повернути земельну ділянку Тернопільській ОДА.

Правовою підставою розірвання спірних договорів оренди землі та водного об'єкта позивачем визначено положення ст.ст.15, 16, ч.1ст.796 ЦК України, ст.283 ГК України, ст.ст.6, 13, 31, 32, 35 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.3, 58, 59, 116, 122, 124, 134 Земельного кодексу України, ст.4 Водного кодексу України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов до висновку, що позов з наведених позивачем підстав до задоволення не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.03 за №126/752, на баланс Підприємства були передані гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшли до статутних фондів створених товариств, в тому числі гідротехнічні споруди Товариства. Зазначені гідроспоруди (рибницькі ставки) є державним майном, що знаходиться у сфері управління Міністерства аграрної політики України та перебувають на балансі ДП "Укрриба".

В силу Закону України "Про управління об'єктами державної власності", Регіональне відділення ФДМ уповноважене здійснювати функції з управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств та приймати щодо нього відповідні управлінські рішення.

Статтею 136 Господарського кодексу України визначено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Звідси вбачається, що гідротехнічні споруди, які є предметом Договору оренди №1228 від 27.06.2017, не увійшли до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський облрибкомбінат", та були передані державному підприємству "Укрриба" на праві господарського відання, відповідно, таке майно не вибуло з державної власності, і за нормами Закону України "Про управління об'єктами державної власності", Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 №908/68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 за №414/3707, перебуває в сфері управління Міністерства аграрної політики України.

Дані обставини підтверджуються наявними документами, зокрема актом приймання-передачі гідротехнічних споруд від 03.07.2003, затвердженого наказом Державного департаменту рибного господарства від 25.07.2003 №192 з Додатками №№1,2,3, які є невід'ємною частиною даного акту, Інформацією, наданою Фондом державного майна України №10-15-5076 від 24.03.2016 (а.с.5, том-2), листом №11-09/19 від 12.02.2018 (а.с.105-124, том-2).

Як встановлено судом, правомірність укладення договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №1228 від 27.06.2017, право оренди якого набувалося за результатами проведення конкурсу на право оренди, досліджено Тернопільським окружним адміністративним судом. На даний час умови договору оренди №1228 виконуються обома сторонами (Орендодавцем майно передано в користування за Актом приймання-передачі, а Орендар прийняв зазначене Майно, здійснив страхування об'єкту оренди, сплатив завдаток, передбачений п.п.3.10, 5.2. договору, вносить орендну плату тощо), втім Орендар позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність про розведенню риби у зв'язку з відсутністю земельної ділянки, на якій знаходяться гідротехнічні споруди та відсутністю ставка, де б можна було розводити рибу.

Предметом позову позивачем визначено вимоги немайнового характеру, а саме: розірвання договору оренди землі від 10.07.2007; розірвання договору оренди водного об'єкта від 02.10.2008, а також зобов'язання відповідача-2 вчинити дії щодо повернення земельної ділянки водного фонду власнику (розпоряднику) земель державної форми власності.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питань оренди землі, є Закон України "Про оренду землі", статтею 13 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зокрема визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

В даному випадку позивач звернувся за захистом свого права на отримання в орендне користування земельної ділянки, на якій розташовані передані йому в оренду гідротехнічні споруди ставу Залізці №5 у смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, а також земельну ділянку, необхідну для їх обслуговування, з метою розведення прісноводної товарної риби. Однак, земельна ділянка, на яку претендує позивач у справі не є вільною, а перебуває в орендному землекористуванні відповідача-2 у справі на підставі правочинів, укладених у 2007 та 2008 роках із Зборівською РДА (відповідачем-1). Дані правочини є чинними, сторонами не припинялися достроково за згодою, судом не визнавалися недійсними і такі продовжують діяти, а сторони - продовжують їх виконувати.

За твердженням позивача, існування договірних правовідносин між відповідачами щодо оренди землі та водного об'єкта порушують його законні права на отримання в користування земельної ділянки водного фонду, необхідної для обслуговування об'єкту оренди - гідротехнічних споруд та, відповідно досягнення мети оренди, визначеної у п.1.2 договору №1228 від 27.06.2017- розведення прісноводної товарної риби.

Спосіб захисту порушених прав позивачем обрано як розірвання договорів оренди.

Суд враховує, що в силу ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між відповідачами у справі на підставі договорів від 10.07.2007, 02.10.2008 виникли зобов'язальні відносини, що випливають з договору найму.

Згідно з ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 651 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Водночас спеціальним законом, що регулює земельні правовідносини, статтею 24 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент звернення з позовом) визначено право орендодавця вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Права та обов'язки орендаря визначено ст.25 цього Закону, згідно з якою Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки; встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

За змістом положень ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України.

Аналогічні положення містить договір оренди землі від 10.07.2007 у розділі ХІІ.

Згідно п.п.12.3, 12.4, 12.5 договору оренди землі припинення його дії шляхом розірвання можливе за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто положення ст.ст.24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі" не містять обов'язкових вимог щодо дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду, а передбачають лише можливість такого розірвання, а також передбачають волевиявлення сторони договору.

При цьому, можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду законодавство надає лише сторонам договору. Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірних договорах, та з підстав, встановлених законом.

Однак, матеріалами справи не підтверджено наявності будь-якої обставини, встановленої спеціальною нормою закону чи умовами оскаржуваних договорів, яка пов'язується з підставою для їх розірвання в судовому порядку.

Крім того, статтею 141 ЗК України визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема такі як: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою (не було); використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам (не встановлено); використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (не підтверджено документально); систематична несплата земельного податку або орендної плати (не підтверджено, навпаки органом фіскальної служби підтверджено відсутність заборгованості з орендної плати); набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (не відбулося, адже право власності не є тотожним праву користування).

Передача в оренду земельної ділянки водного фонду здійснювалася у відповідності із ст.ст. 116,124 ЗК України, тобто на підставі рішення уповноваженого органу та із розробленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, котрий пройшов державну землевпорядну експертизу (позитивний Висновок експертизи №2266-06 від 10.01.2006 наявний в матеріалах справи) та з подальшим укладенням договору оренди 10.07.2007. Даний договір оренди містить всі істотні умови, необхідні для даного виду договорів, що надає йому чинності.

Отже, суд констатує, що передача відповідачу-2 земельної ділянки, на яку претендує позивач, здійснена з дотриманням вимог чинного земельного законодавства.

У зв'язку з наведеними обставинами та з огляду на відсутність визначених законом та умовами договору оренди землі порушень, в тому числі вимог ст.ст.24, 25 Закону про оренду землі, суд не вбачає законних підстав для розірвання договору оренди землі від 10.07.2007, відтак, вимоги позивача в цій частині до задоволення не підлягають.

Вимоги позивача щодо порушення його прав на використання земельної ділянки, необхідність її виділення з метою використання гідротехнічних споруд ставка Залізці 5 не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки зазначеної підстави закон про оренду землі, Земельний кодекс не містять.

Що стосується вимоги про розірвання договору оренди водного об'єкту (ставка) від 02.10.2008, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п."а" ч.1 ст.17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Правовий статус земель водного фонду та порядок їх використання визначається Водним Кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законом України "Про аквакультуру", постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них" від 08.05.1996 №486, "Про затвердження Порядку складання паспортів річок і Порядку установлення берегових смуг водних шляхів та користування ними" від 14.04.1997 №347 та іншими.

Згідно із положеннями частини першої статті 3 ВК України усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд.

Частина друга статті 3 ВК України визначає, що до водного фонду України належить: поверхневі води, природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об'єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами.

Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоч і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду. До таких земель відносяться землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно зі ст.ст.5, 88 Водного кодексу України водне дзеркало разом із земельною ділянкою, на якому воно знаходиться, пасовища розташоване на прибережній захисній смузі та земля під гідроспорудами, відноситься до земель водного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.51 ВК України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Відповідно до ч.4 ст.51 ВК України водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Відповідно до ч.1 ст.85 ВК України порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Аналогічне положення міститься у ч.3 ст.85 ВК України.

Згідно із частинами п'ятою, шостою статті 51 ВК України орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Оскільки за змістом частини п'ятої статті 51 ВК України місцеві державні адміністрації безпосередньо визначені орендодавцями водних об'єктів та Кабінетом Міністрів України не встановлено обмежень для Зборівської державної адміністрації щодо передачі в оренду водних об'єктів на території Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області для риборозведення, виробництва сільськогосподарської та промислової продукції, а також лікувальних і оздоровчих цілей, тому суд вважає, що місцева державна адміністрація була наділена повноваженнями щодо передачі в оренду відповідачу-2 водного об'єкту (ставу Залізці №5) в межах, визначених технічною документацією із землеустрою.

Відповідна правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.12.2016 по справі №6-1864цс16 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/63704046) та від 07.10.2015 по справі №3-744гс15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/52567557).

Поняття аквакультура міститься у ст.1 Закону України "Про аквакультуру", де вказано, що аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об'єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.11 Закону України "Про аквакультуру" від 18.09.2012 до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері аквакультури належать, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №320 від 05.06.2007 між відповідачами у справі було укладено договори оренди землі від 10.07.2007 та оренди водного об'єкта (ставка) від 02.10.2008. Дане Розпорядження в установленому законом порядку не оскаржувалося та не скасовано.

З матеріалів справи слідує, що предметом договорів оренди земельної ділянки та водного об'єкту є земельна ділянка, площею 183,0629га, на якій розташовані відкриті заболочені землі, прибережна захисна смуга ставка, гідротехнічні споруди та пасовища, а також водний об'єкт з відповідною площею водного дзеркала (183,0629га) та водним об'ємом 1122,80тис.м3.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру України земельна ділянка, передана в орендне користування відповідачу-2 за цільовим призначенням відноситься до категорії земель "землі водного фонду" з видом використання "для рибогосподарських потреб" та перебуває у державній власності.

Безпосередньо земельна ділянка під водою (ставком) та земельна ділянка під гідроспорудами окремого кадастрового номеру не мають. Вони входять до складу земельної ділянки площею 227,8600га за кадастровим №:01:001:0832, що перебуває в оренді ККП згідно договору від 10.07.2007.

З наведеного слідує, що відповідачу-2 передано в оренду за договором оренди від 10.07.2007 землі водного фонду та за договором від 02.10.2008 - водний об'єкт. Фактично даними договорами оформлено відповідачу-2 право оренди на ставок Залізці 5 в смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області.

Неправомірності набуття відповідачем-2 у користування земельної ділянки та водного об'єкта позивачем у справі не наводилося та документально не підтверджувалося, адже підприємець обґрунтовує позовні вимоги виключно фактом набуття ним права орендного користування гідротехнічними спорудами ставу "Залізці 5", на підставі цього стверджує про виникнення у нього права землекористування ділянкою, на якій розташовані гідротехнічні споруди, та яка необхідна для їх обслуговування.

Втім такі доводи судом відхиляються, оскільки за статтею 120 Земельного кодексу України, ст.377 Цивільного кодексу України передбачена можливість переходу права користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщені об'єкти нерухомості та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування у випадку, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, проте лише у випадку набуття права власності на зазначені будівлі, а не у разі набуття права оренди, що має місце в даному випадку.

Посилання позивача на норми ст.796 ЦК України, згідно з якою одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму, то слід зазначити, що передбачене статтею 796 ЦК України право користування наймача земельною ділянкою виникає з договору найму будівлі у межах правовідносин з наймодавцем. При цьому, наймач не набуває статусу суб'єкта земельних відносин в розумінні Земельного кодексу України (правова позиція, викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.08.2014, справа №904/9175/13).

Частиною 2 ст.792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, тобто Земельним кодексом України та спеціальним Законом України "Про оренду землі".

Таким чином, для врегулювання та юридичного оформлення земельних відносин, слід керуватися даними правовими актами.

Як вже зазначалося, згідно норм ст.ст.31, 32 Закону України "Про оренду землі" розірвання договору оренди землі допускається у випадку невиконання однією із сторін умов договору.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (ч.ч.3, 4 ст.31 Закону України "Про оренду землі").

Положеннями ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно п.10.3 договору оренди водного об'єкту, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованого об'єкту, яке істотно перешкоджає його використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Судом встановлено, що договори оренди землі від 10.07.2007 та оренди ставка від 02.10.2008 укладені строком на 20 років. На даний час строк орендного користування майном, переданого в оренду відповідачу-2 за оскаржуваними правочинами, не закінчився.

Виходячи з наведених норм закону та умов договору, необхідною умовою для розірвання договорів визначено невиконання сторонами обов'язків, встановлених законом та договором.

Позивачем не надано до суду будь-яких належних доказів використання відповідачем-2 орендованої земельної ділянки (в т.ч. водного об'єкту) не за її цільовим призначенням, чи з порушенням режиму санітарно-захисних зон, як і не надано належних доказів погіршення стану орендованої земельної ділянки, знищення її чи пошкодження, що у відповідності з п.12.3 договору оренди від 10.07.2007, п.10.3 договору від 02.10.2008 може бути підставою для дострокового припинення дії договорів.

Інших порушень закону в частині виділення земельної ділянки та об'єкту водного фонду в оренду судом не встановлено. У відповідності до постанови КМУ № 486 від 08.05.1996, ст.88 ВК України, статті 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" розмір та межі земельної ділянки водного фонду (ставка Заложці 5, площею 227,86га, що включає і прибережну захисну смугу, площею 7,4392га, гідроспоруди, пасовища, болота) були визначені, виходячи із землевпорядної документації з виготовленням Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, котрий пройшов державну землевпорядну експертизу.

Зазначена у позові позивачем обставина, зокрема як відсутність можливості користуватися гідроспорудами, котрі надані в оренду підприємцю за договором оренди державного майна №1228 від 27.06.2017 відтак, і неможливість здійснювати управління водними ресурсами рибницького ставу Залізці-5 для ведення рибогосподарської діяльності не є підставою, в силу положень спеціального закону та згідно умов договору для розірвання договору оренди землі (водного об'єкту).

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для розірвання договору оренди водного об'єкту від 02.10.2008 року в судовому порядку, відтак, вимоги позивача в цій частині до задоволення не підлягають.

Оскільки підстави для розірвання господарського договору відсутні, то відсутні підстави і для повернення відповідачем-2 Тернопільській облдержадміністрації, об'єкту оренди - земельної ділянки водного фонду, загальною площею 227,86га що знаходиться на території Залозецької селищної ради за межами населеного пункту с. Залізці Зборівського району Тернопільської області.

Позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин належить до виключної органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, які приймають з цього приводу відповідні рішення, а тому для розірвання договору оренди необхідно наявність волевиявлення відповідного органу, здійсненого у формі прийняття відповідного рішення.

Починаючи з 01.07.2013, відповідно до статті 51 Водного кодексу України, водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду у комплексі із земельною ділянкою. Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Відповідно до ст.122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Прийняття рішень про внесення змін до чинного договору оренди земельної ділянки щодо продовження його дії, зміни розміру орендної плати, припинення дії такого договору шляхом дострокового його розірвання та інші дії, є не що інше як розпорядження даною земельною ділянкою.

Повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою водного фонду для рибогосподарських потреб за межами населеного пункту, відповідно до чинного законодавства на теперішній час надано саме Тернопільській обласній державній адміністрації.

Однак, сторони договору не вносили змін в частині сторони Орендодавця у зв"язку із зміною законодавства, тому стороною даного правочину є Зборівська РДА, відповідно, твердження Тернопільської ОДА, викладені в листі №К-15/2434 від 23.10.2017 відповідають фактичним обставинам справи.

Суд також враховує, що оскільки позивач у справі був обізнаний про стан земельної ділянки, відтак мав розуміння того, що перебування земельної ділянки, на якій розташовані гідротехнічні споруди, право оренди яких було предметом аукціону, на якому він переміг, в оренді відповідача-2, перешкоджатиме отриманню ним в користування земельної ділянки, на якій розташовані гідротехнічні споруди (об'єкт договору оренди від 27.06.2017), то в даному випадку відсутні підстави вважати, що у ФОП Кушніра В.О. виникли справедливі/правомірні очікування щодо виникнення у нього у майбутньому відповідного землекористування, адже згідно чинного законодавства, в оренду може бути надано лише вільну земельну ділянку. Наведене додатково свідчить про безпідставність позовних вимог.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на позивача у справі, зважаючи на наявні у справі докази на підтвердження понесених сторонами судових витрат та враховуючи, що жоден із учасників справи не зробив заяви про подання відповідних доказів після ухвалення рішення суду.

В судовому засіданні 12.04.2018 відповідно до ст.240 ГПК України оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.42, 46, 50, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.04.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Суддя Н.О. Андрусик