УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.04.2018Справа №910/4948/18

Господарський суд міста Києва у складі судді О.Є. Блажівської розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Актабанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо»

про встановлення факту нікчемності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Актабанк», 20 квітня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо», про встановлення факту нікчемності правочину.

Суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із вимогами п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригінали письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що 17 квітня 2013 року між Публічним акціонерим товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо» було укладено Кредитний договір №01-1333/Т (Далі - кредитний договір), окрім цього, на забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо» зобов'язань за кредитним договором було укладено:

-Іпотечний договір №01-13333/Т/2 від 11.10.2013 року між Публічним акціонерим товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо»;

- Іпотечний договір №01-13333/Т/2 від 22.01.2014 року між Публічним акціонерим товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо»;

- Договір застави майнових прав №01-1333/Т/2 від 03.07.2014 року між Публічним акціонерим товариством «Актабанк» та ОСОБА_1.

Також позивачем зазначено, що Постановою Національного банку України №468/БТ від 07.08.2014 року Публічне акціонере товариство «Актабанк» віднесено до категорії проблемних, підставою стали результати позапланової інспекційної перевірки, що розпочата 30 липня 2014 року згідно з розпорядження НБУ 450-р, а на підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 року №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 №6 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Актабанк» та делегування повноважень ліквідатору банку».

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, зокрема, не додано до матеріалів справи вищезазначені документи (договори, постанови, рішення тощо) та не зазначено жодних відомостей щодо діяльності ОСОБА_1 (наприклад, не додано до позовної заяви інформації, що розміщена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо діяльності зазначеного суб'єкта чи інших підтверджуючих документів), чим останній не дотримався вимог п.8 ч.3 ст.162 та ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (факт засвідчення та документи, що були засвідчені).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Отже, позивачем, Публічним акціонерним товариством «Актабанк», при поданні даного позову мало бути сплачено 1 762,00 грн судового збору.

Натомість, як вбачається з квитанції банку №80883 від 20.04.2018 доданої позивачем до позовної заяви, позивачем було сплачено до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 17,62 грн, що не відповідає вимогам чинного законодавства України станом на дату подання позовної заяви (20.04.2018), у зв'язку з чим позивачу необхідно доплатити до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 744, 38 грн.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Згідно з ч.2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи викладене, позивачем не дотримано вимог ст.162 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю в додатках до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Окрім цього, п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неналежно визначив спосіб захисту порушених прав, оскільки останній некоректно визначив в який спосіб має відбутись відновлення порушеного права позивача та не зазначив як обраний позивачем спосіб захисту дозволить відновити порушене право позивача.

Так, позивач у позовній заяві просить Господарський суд міста Києва встановити факт нікчемності Додаткової угоди №4 від 24.07.2013 до Кредитного договору №01-13333/Т від 17 квітня 2013 року, втім у позовній заяві останній зазначає, що Наказом комісії з перевірки правочинів за кредитними операціями №25 від 30.06.2017 року, затвердженим Протоколом №65 від 14 серпня 2017 року, вже встановлено факт нікчемності договорів. Окрім цього, позивачем зазначено, що відповідно до приписів Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом, при цьому позивач у позовній заяві зазначає, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду вразі наявності відповідного спору.

Оскільки позивачем не доведено факту наявності спору щодо нікчемності правочину та не зазначено чітко визначеного способу захисту порушених прав та інтересів, - суд не вбачає в який саме спосіб повинно відбутися відновлення порушеного права позивача, у зв'язку з чим позивачем не дотримано вимог п.4 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Актабанк» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каріан Діо» про встановлення факту нікчемності правочину залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити Публічному акціонерному товариству «Актабанк» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- подання суду документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- доплати до Державного бюджету України за належними реквізитами судового збору в розмірі 1 744, 38 грн та подання суду відповідного розрахункового документу в оригіналі;

- здійснення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

- конкретизування вимог до відповідача шляхом формулювання чітких позовних вимог відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

4. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя О.Є.Блажівська