ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" квітня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/332/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 по довіреності,

від відповідача не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ - ПОСТАЧАННЯ" (вул. Приморська, 47/1, Одеса, Одеська область, 65026) до Приватного підприємства "ДРАЙВ" (АДРЕСА_1, Одеса, Одеська область, 65020) про стягнення 80872,46 грн.;

, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "ДРАЙВ" про стягнення 69515,88 грн. за порушення відповідачем умов договору на постачання пиродного газу №000095(2017) від 01.06.2017., з яких 63635,15грн. сума основної заборгованості, 3% річних у розмірі 403,96грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 1509,08грн., пеню 3967,69грн. Крім того, позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.03.2018року.

23.03.2018року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог відповідно якої просить суд стягнути з відповідача 80872,46 грн., з яких 72678,97грн. сума основної заборгованості, 3% річних у розмірі 594,32грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 1509,08грн., пеню 6090,09грн. Крім того, позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2018року оголошено перерву в судовому засіданні до 25.04.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву, з урахуванням збільшення, підтримав у повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „за закінченням встановленого строку зберігання. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 25.04.2018р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

Між ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (далі - Позивач, Постачальник) та приватним підприємством «ДРАЙВ» (далі - МПП «ГАЛИНА», Відповідач, Споживач,) 01.06.2017р. укладено договір №000095(2017) на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання)(далі - Договір).

Зазначений Договір укладено у частині постачання природного газу на термін до 31 грудня 2017 року, а у частині оплати - до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п.12.3.).

За умовами Договору Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 2.1.).

Предметом Договору є постачання природного газу Споживачу в пункт споживання, обладнаний вузлом обліку без коректора : м. Одеса, вул. пляж Лонжерон, 65(п. 2.4.).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Ціна може змінюватись і є обовязковою для сторін Договору з дати вступу її в дію і оприлюднення Постачальником на власному сайті та в офіційних друкованих виданнях (п. 5.1., п. 5.1.1.).

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п. 5.1. Договору, є обовязковою для Сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та у розрахунках за газ згідно з умовами Договору (п.5.3.).

Оплата за постачання та розподіл природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7 (сім) банківських днів до початку місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури (п. 5.5.).

Звірка розрахунків здійснюється Сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дати предявлення вимоги однієї із Сторін (п. 5.6.).

Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним Сторонами актом прийому-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку вказаного в п. 2.4. (п. 3.6.).

Акти прийому-передачі газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. 3.9.).

Пунктом 3.10 Договору передбачено, що Постачальник здійснює постачання природного газу на протязі року, в тому числі по місяцях: січень 1,0 тис. м. куб.; лютий 1,0 тис. м. куб.; березень - 0,9 тис. м. куб.; квітень - 0,9 тис. м. куб.; травень - 0,5 тис. м. куб.; червень - 0,5 тис. м. куб.; липень - 0,5 тис. м. куб.; серпень - 0,6 тис. м. куб.; вересень - 0,7 тис. м. куб.; жовтень - 0,8 тис. м. куб.; листопад - 0,9 тис. м. куб.; грудень - 1,0 тис. м. куб..

Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу добової номінації та/або місячної номінації шляхом подання реномінації обсягів транспортування газу для окремої газової доби та/або газового місяця в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи. Всі зміни замовлених обсягів повинні бути оформлені у письмовій формі, підписані Споживачем і надані Постачальнику до 20-ого числа розрахункового періоду включно (п. 3.11.).

Позивач стверджкє, що жодних листів від Споживача на адресу Постачальника щодо зміни підтверджених (замовлених) обсягів природного газу, відповідно до пп. 3.10-3.11 Договору, не надходило.

Також позивач зазначає, що на виконання умов Договору Позивач поставив 13029м3 природного газу на загальну суму 130 287,41грн. до пункту споживання Відповідача (пляж Ланжерон, 65, м. Одеса), що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, а Споживач, в свою чергу, сплатив за отримані послуги 36 652,26грн., а саме:

- у вересні 2017р. Споживачем отримано 2591м3 природного газу за ціною 8 356,72грн. за 1000м3 на загальну суму 21 652,26грн. Строк оплати до 10.10.2017р. включно. 26.10.2017р. Споживачем сплачено 1 500,00грн. Залишок боргу - 20 152,26грн. 20.11.2017р. Споживачем сплачено 20 152,26грн.

-у листопаді 2017р. Споживачем отримано 4389м3 природного газу за ціною 9 998,10грн. за 1000м3 на загальну суму 43 881,66грн. Строк оплати 10.12.2017р. включно. Зазначена заборгованість Споживачем не сплачена.

- у грудні 2017р. Споживачем отримано 2662м3 природного газу за ціною 10 154,16грн. за 1000м3 на загальну суму 27 030,37грн. Строк оплати 10.01.2018р. Станом на 11.01.2018р. заборгованість склала 70 912,03грн.( 43 881,66грн. за листопад 2017р.+ 27 030,37грн. за грудень 2017р.). 29.01.2018р. Споживачем сплачено 15 000,00грн. Залишок боргу склав 55 912,03грн. (70 12,03грн. - 15 000,00грн.).

- у січні 2018р. Споживачем отримано 3387м3 за ціною 11 137,62грн. за 1000м3 на загальну суму 37 723,12грн. Строк оплати 10.02.2018р. включно. Станом на 11.02.2018р. заборгованість склала 93 635,15грн. ( 28 881,66грн. за листопад 2017р. (43 881,66грн. - 15 000,00грн.) + 27 030,37грн. за грудень 2017р. + 37 723,12грн. за січень 2018р.). 16.02.2018р. Споживачем сплачено 30 000,00грн. Залишок заборгованості склала 63 635,15грн. (25 912,03грн. за грудень 2017р. і 37 723,12грн. за січень 2018р.)

- у лютому 2018р. Споживачем отримано 3507м3 за ціною 10 562,82грн. за 1000м3 на загальну суму 37 043,82грн. Строк оплати 10.03.2018р. включно. Станом на 11.03.2018р. заборгованість Споживача склала 100 678,97грн. (25 912,03грн. за грудень 2017р., 37 723,12грн. за січень 2018р. і 37 043,82грн. за лютий 2018р.). 15.03.2018р. Споживачем сплачено 8 000,00грн. Залишок заборгованості склав 92 678,97грн. 16.03.2018р. Споживачем сплачено 10 000,00грн. Залишок заборгованості склав 82678,97грн. 19.03.2018р. споживачем сплачено 10 000,00грн. Залишок заборгованості склав 72 678,97грн. (35 635,15грн. за січень 2018р. і 37 043,82грн. за лютий 2018р.)

Отже, станом на 20.03.2018р. заборгованість Відповідача за отриманий природний газ у січні 2018р. і лютому 2018р. склала 72 678,97грн.

За прострочення виконання грошового зобовязання позивачем Відповідачу нараховано 3% річних у сумі 594,32 грн. та 1509,08рн. інфляційного збільшення боргу

Пунктом 8.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Отже, оскільки у у січні 2018р. і лютому 2018р.Споживачем несвоєчасно та не в повному обсязі проводилися розрахунки за поставлений природний газ, позивачем з урахуванням ч.6 ст. 232 ГК України нарахована пеня у загальній сумі 6090,09грн.

Відповідач своїми діями порушив права та законні інтереси ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» то позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 80872,46 грн., з яких 72678,97грн. сума основної заборгованості, 3% річних у розмірі 594,32грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 1509,08грн., пеню 6090,09грн. Крім того, позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, судом встановлено наявність надання позивачем послуг за Договором на постачання природного газу в січні та лютому 2018року, існування заборгованості відповідача у розмірі 72678,97грн., у звязку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги постачання природного газу підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором 3% річних у розмірі 594,32грн., індексу інфляції у розмірі 1059,08грн.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 594,32грн., індексу інфляції у розмірі 1059,08грн, підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за Договором в розмірі 6090,09грн.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Підпунктом 8.2.1 пункту 8.2 Договору, передбачено: «У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із Споживача стягується пеня, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу».

Враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені за прострочку виконання зобовязання у розмірі 6090,09грн. вважає його обґрунтованим та таким що відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати боргу, пені, 3%річних та індексу інфляції до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" до Приватного підприємства "ДРАЙВ" про стягнення 80872,46 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ДРАЙВ" (АДРЕСА_1, Одеса, Одеська область, 65020, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, ) 72678 (сімдесят дві тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 97 коп. сума основного боргу, пеню у розмірі 6090 (шість тисяч девяносто ) грн. 09 коп., 3% річних у розмірі 594 (пятсот девяносто чотири) грн. 32 коп., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 1509 (одна тисяча пятсот девять) грн. 08 коп. та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві ) грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 02 травня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов