ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 Справа № 904/656/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп", м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" м. Дніпро

про стягнення 97 560,00 грн. заборгованості за договором постачання, 2 579,14 грн. пені та 2453,63 грн. інфляційних втрат

Суддя: Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №144 від 24.11.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" суми заборгованості у розмірі 97 560,00 грн., 2 579,14 грн. пені та 2 453,63 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором постачання № 17276 від 02.11.2017 в частині своєчасної та повної оплати отриманої продукції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2018 відкрито провадження у справі №904/656/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 20.03.2018.

Позивач у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, надав витребувані судом документи, відповів на поставлені питання.

Відповідач у судове засідання з'явився, згідно відзиву, зазначив, що оплата товару здійснюється протягом 30 календарних дня з дати підписання уповноваженими представниками з обох сторін та скріплення штампами (печатками) підприємств видаткової накладної та отриманого рахунку-фактури від постачальника, за умови реєстрації податкової накладної та (або) розрахунку коригування, виписаної на відповідну партію товару, відповідно до вимог чинного законодавства. Разом з тим, спірні видаткові накладні не місять штампу (печатки) покупця, що свідчить про неможливість визнання даних документів як первинних згідно п.2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88 (Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою). Подав заяву про зменшення розміру пені до 255,39 грн.

Позивачем, 06.04.2018, подано відповідь на відзив, згідно якої заперечує проти зменшення розміру пені та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 17.04.2018.

Справа розглядається за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 17.04.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору постачання №17276 від 02.11.2017, укладеного між ТОВ "Експохім-Олтіг Груп" (постачальник) та ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (покупець), постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити соду каустичну (натрій гідроокись їдкий, чешуя) (далі продукція) в кількості та по цінам, які вказані в специфікації до цього договору, яка є невід'ємною його частиною.

Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору узгоджені сторонами кількість, вартість, а також строки доставки кожної партії продукції вказуються у заявці. Одночасно з кожною партією продукції постачальник надає покупцю один оригінальний екземпляр видаткової накладної на дану партію продукції.

Згідно п.4.1 Договору датою переходу права власності на продукцію від постачальника до покупця є дата підписання сторонами видаткової накладної.

Ціна на продукцію встановлюється в національній валюті України - гривнях ( з урахуванням податку на додатну вартість), вказується у додатках до цього Договору , які є невід'ємною його частиною. Вартість тари, упаковки та маркування продукції включена в її ціну. Загальна сума Договору складається з суми накладних, підписаних сторонами в період дії Договору, і складає 239 835,00 грн. з ПДВ. (п.5.1,.5.2, 5.3 Договору).

Датою оплати продукції вважається дата зарахування грошових коштів, сплачених покупцем за поставлену партію продукції, на розрахунковий рахунок постачальника (п.6.6. Договору).

Відповідно до п. 13.1 Договір набирає сили з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та дії до 31 грудня 2017 або до повного виконання сторонами своїх обов'язків. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не заявить про намір не продовжувати його, то строк дії Договору буде автоматично продовжений на 1 (один) календарний рік.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного Кодексу України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем виконано умови договору та поставлено відповідачу продукцію передбачену умовами договору та специфікацією. Згідно видаткових накладних №3578 від 06.11.17 та №3623 від 14.11.17, підписаних сторонами у справі, відповідачу було поставлено соду каустичну на загальну суму 97 560,00 грн.

Однак, відповідач порушив умови договору та не здійснив оплату отриманого товару в строки передбачені умовами договору.

Згідно п.6.1 Договору оплата по цьому договору здійснюється покупцем за кожну окрему партію товару, згідно рахунку на партію замовленого товару протягом 30 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками з обох сторін та скріплення штампами (печатками) підприємств видаткової накладної та отриманого рахунку-фактури від постачальника , за умови реєстрації податкової накладної та (або) рахунку коригування, виписаної на відповідну партію товару, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, строк оплати за поставлений товар, з урахуванням дати підписання видаткових накладних та п. 6.1 Договору, настав 06.12.2017 та 14.12.2017.

30.01.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією, згідно якої наполягав на погашенні заборгованості протягом пяти днів з дня отримання претензії.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді.

На час розгляду справи сума заборгованості складає 97 560,0 грн.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості, чим порушено приписи ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, з огляду на що суд вбачає підстави для задоволення вимоги про стягнення 97 560,0 грн. боргу.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Згідно п. 10.2 Договору у випадку порушення строків оплати продукції, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України (яка діяла в період, за який сплачується пеня), від несплаченої суми за кожен день прострочення, до дня фактичної оплати продукції.

Позивачем заявлено до стягнення 2 570,14 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, зокрема, за видатковою накладною №3578 від 06.11.2017 за період прострочення 06.12.2017 12.02.201 у розмірі 1136,12 грн., за видатковою накладною №3623 від 14.11.2017 за період прострочення 14.12.2017-12.02.2018 у розмірі 1223,02 грн.

Разом з тим, позивачем при нарахуванні пені невірно визначено початковий період прострочки, а саме нарахування здійснюється з 06.12.2017 та з 14.12.2017, у той час як прострочка виникла з 07.12.2017 та 15.12.2017 (з урахуванням п.6.1 Договору), у зв'язку з чим вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню, а саме, за видатковою накладною №3578 від 06.11.2017 за період з 07.12.2017 по 12.02.2017 у розмірі 1 119,27 грн.; за видатковою накладною №3623 від 14.11.2017 за період прострочення 15.12.2017-12.02.2018 у розмірі 1 398,59 грн. Загалом стягненню підлягає пеня у розмірі 2 517,86 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цього, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 2 453,63 грн. втрат від інфляції за період грудень 2017- січень 2018.

Розрахунок, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та правильно враховує періоди нарахувань, з огляду на що позовна вимога про стягнення 2 453,63 грн. втрат від інфляції є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача судом не приймаються, оскільки останнім отримано продукцію визначену умовами договору та специфікацією, що підтверджується матеріалами справи, та не заперечується самим відповідачем.

Підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

Окрім того, суд не вбачає підстав задоволення заяви про зменшення розміру пені, оскільки відповідачем не зазначено обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, зокрема які саме підстави дають можливість зменшити розмір пені.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м.Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп" (01135, АДРЕСА_1; ) суму боргу у розмірі 97560,0 грн., 2 517,86 грн. пені, 2 453,63 грн. інфляційних втрат та судовий збір в розмірі 1 760,95 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.04.2018

Суддя Е.М.Бондарєв