ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2018

Справа № 910/1698/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золоті Крила»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС»

про стягнення заборгованості в розмірі 661 280,10 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золоті Крила» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» про стягнення заборгованості в розмірі 661 280,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки нафтопродуктів № 143/1-М від 09.11.2017 в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2018 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

01.03.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 відкрито провадження у справі. З огляду на те, що ціна спору у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, які вказують на незначну складність даної справи, а також заявлене позивачем клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.03.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33.

Відповідач ухвалу суду від 02.03.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 06.03.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 596.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Золоті Крила» (далі – постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» (далі – покупець, відповідач) укладено Договір поставки нафтопродуктів № 143/1-М від (далі – Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов’язується передати в погоджені строки, а покупець прияти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти, іменовані далі – товар, найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п. 1.2 Договору номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюється сторонами за обопільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід’ємну частину цього Договору).

Одиниця виміру: літри/тони (згідно заявки покупця на постачання товару) (п. 1.3 Договору).

Згідно з п. 1.5 Договору умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов’язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору товар поставляється погодженими партіями у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними), які підписані представниками обох сторін.

Пунктом 2.2 Договору погоджено, що постачання товару, в рамках цього Договору здійснюється на умовах EXW – резервуар постачальника, що знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Мала Снітинка, вул. Гагаріна 134. Вивіз товару транспортом та за рахунок покупця.

У відповідності до п. 3.2 Договору покупець зобов’язується оплатити вартість (в розмірі 100%) товару в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах та накладних документах на товар (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі), протягом 14 банківських днів з дати здійснення поставки товару. Платіжні документи за цим Договором оформлюються згідно умов чинного законодавства, з дотриманням усіх вимог, які зазвичай ставляться до змісту та форми таких документів, з обов’язковим зазначенням номеру та дати укладення Договору згідно з яким здійснюється сплата грошових коштів, а також номер та дату відповідного рахунку-фактури.

Цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків до їх повного проведення. Якщо жодна зі сторін у термін одного календарного місяця до закінчення терміну дії Договору не виявила бажання його розірвати, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 6.1 Договору).

Як зазначає позивач, ним на виконанням умов укладеного між сторонами договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 111 280,10 грн. згідно наявних у справі видаткових накладних, однак відповідач не виконав свої договірні зобов’язання щодо здійснення оплати за поставлений за договором товар у повному обсязі, частково оплативши товар на суму 450 000 грн., в зв’язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 661 280,10 грн. яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 1 111 280,10 грн. згідно видаткових накладних № 1067 від 13.11.2017 на суму 83 520 грн., № 1070 від 13.11.2017 на суму 51 397,50 грн., № 1079 від 14.11.2017 на суму 35 805 грн., № 1084 від 15.11.2017 на суму 53 130 грн., № 1092 від 16.11.2017 на суму 44 121 грн., № 1123 від 20.11.2017 на суму 49 896 грн., № 1124 від 21.11.2017 на суму 43 890 грн., №1127 від 22.11.2017 на суму 47 355 грн., № 1133 від 23.11.2017 на суму 78 540 грн., № 1140 від 24.11.2017 на суму 3 465 грн., № 1141 від 25.11.2017 на суму 20 880 грн., № 1142 від 25.11.2017 на суму 13 860 грн., № 1144 від 26.11.2017 на суму 16 170 грн., № 1162 від 27.11.2017 на суму 48 510 грн., № 1170 від 28.11.2017 на суму 94 941 грн., № 1175 від 29.11.2017 на суму 10 741,50 грн., № 1198 від 30.11.2017 на суму 19 635 грн., № 1229 від 01.12.2017 на суму 10 418,10 грн., № 1232 від 03.12.2017 на суму 9 240 грн., № 1269 від 04.122017 на суму 18 800 грн., № 1271 від 05.12.2017 на суму 28 200 грн., № 1273 від 06.12.2017 на суму 10 340 грн., № 1297 від 07.12.2017 на суму 28 200 грн., № 1299 від 08.12.2017 на суму 16 450 грн., № 1301 від 10.12.2017 на суму 16 450 грн., № 1306 від 11.12.2017 на суму 32 900 грн., № 1312 від 12.12.2017 на суму 15 275 грн., № 1314 від 13.12.2017 на суму 78 725 грн., № 1324 від 14.12.2017 на суму 49 350 грн., № 1334 від 15.12.2017 на суму 23 500 грн., № 1336 від 16.12.2017 на суму 14 100 грн., № 1338 від 17.12.2017 на суму 35 250 грн., № 1345 від 18.12.2017 на суму 8 225 грн., які підписані сторонами без заперечень та зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частково оплачено товар на суму 450 000 грн., а відтак неоплаченим залишився товар на суму 661 280,10 грн.

31.01.2018 сторонами було складено та підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за період 09.11.2017 по 31.01.2018 за Договором № 143/1-М від 09.11.2017, відповідно до якого, за ТОВ «Логістик МТС» обліковується заборгованість перед ТОВ «Золоті крила» в розмірі 661 280,10 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У відповідності до п. 3.2 Договору покупець зобов’язується оплатити вартість (в розмірі 100%) товару в тому числі ПДВ) відображену в рахунках-фактурах та накладних документах на товар (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі), протягом 14 банківських днів з дати здійснення поставки товару. Платіжні документи за цим Договором оформлюються згідно умов чинного законодавства, з дотриманням усіх вимог, які зазвичай ставляться до змісту та форми таких документів, з обов’язковим зазначенням номеру та дати укладення Договору згідно з яким здійснюється сплата грошових коштів, а також номер та дату відповідного рахунку-фактури.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження оплати поставленого позивачем товару у повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 661 280,10 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 – 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» (93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Першотравнева, будинок 201А, кабінет 5; ідентифікаційний код: 39209821) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Золоті Крила» (08130, Київська область, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Соборна, будинок 1-Б; ідентифікаційний код: 39878168) заборгованість в розмірі 661 280 (шістсот шістдесят одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 919 (дев’ять тисяч дев’ятсот дев’ятнадцять) грн. 21 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 23.04.2018.

Суддя О.А. Грєхова