РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2018Справа № 910/23114/17

За позовомОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток»
до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»
простягнення 38 831,26 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

Від позивача: Коваленко І.М.

Від відповідача: Марковська В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Київської міської державної адміністрації заборгованості у розмірі 38831,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем закріплені квартири №41 та 43 в будинку за адресою: м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5, однак, житлово-комунальні послуги відповідачем не сплачувались, у зв'язку з чим в останнього утворилась заборгованість у розмірі 38831,26 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 відкрито провадження у справі № 910/23114/17 та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 замінено первісного відповідача - Київську міську державну адміністрацію належним відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Київенерго»; судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 07.03.2018.

05.03.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з ПАТ «Київенерго» суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 25 616,43 грн., що складає заборгованість по квартирі № 43 в будинку за адресою: м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5.

Зазначену заяву позивача прийнято судом до розгляду.

У судовому засіданні 07.03.2018 оголошено перерву до 22.03.2018.

20.03.2018 від відповідача - ПАТ «Київенерго» надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачем не доведено порушення його прав саме відповідачем, а також не доведено законності здійснених нарахувань. Також відповідачем заявлено до застосування загального трирічного строку позовної давності щодо вимог про стягнення боргу, який виник до 06.03.2015.

В судовому засіданні 22.03.2018 оголошено перерву до 18.04.2018.

13.04.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наголошував на тому, що станом на 01.09.2017 заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі № 43 в будинку за адресою: м.Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5 складає 25 616,43 грн.

В судовому засіданні 18.04.2018 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.04.2018 проти заявлених вимог заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 18.04.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до акту № 343 від 20.12.2007, складеного за участю представників Київської міської державної адміністрації та Теплових мереж АК «Київенерго», Київською міською державною адміністрацією передано, а Тепловими мережами АК «Київенерго» прийнято квартиру № 43 в будинку за адресою: м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5.

Позивач у позові зазначав, що в будинку за адресою: м.Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5 створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток», який є балансоутримувачем зазначеного будинку і здійснює його обслуговування.

Відповідно до сформованої квитанції по о/р 000043, станом на 01.09.2017 заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги складає 25616,43 грн., з яких 25586,43 грн. - утримання будинків (внески), 30,00 грн. - охорона, обслуговування домофону, утеплення будинку.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 1 цього Закону визначено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; представник співвласника - фізична або юридична особа, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 4 Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" , співвласник зобов'язаний, зокрема виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об'єднання відповідно до законодавства та статуту об'єднання.

Згідно з частинами 5 та 8 ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Особа, яка є власником приміщення в будинку, в якому створено ОСББ, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна незалежно від членства в об'єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), від 11.11.2015 у справі № 914/189/14 (№ 3-945гс15) та від 27.01.2016 у справі № 904/8242/14 (№ 3-1028 гс15)).

01.07.2015 набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII (далі - Закон № 417-VIII), який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов'язані з реалізацією прав та виконанням обов'язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною 2 ст. 7 Закону № 417-VIII передбачено, що кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 01.04.2015 року зі справи № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується загальними зборами членів об'єднання. При цьому, ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

З наведених вище норм законодавства слідує, що відповідач, які і інші власники приміщення в будинку, в якому створено ОСББ, має здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна в порядку та розмірах, встановлених загальними зборами об'єднання відповідно до законодавства та статуту об'єднання.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В свою чергу, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України прийняття відповідного рішення загальними зборами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток» про порядок сплати, перелік та розмір платежів співвласників приміщень, зокрема на утримання будинку та послуги охорони, вимоги про стягнення яких заявлено позивачем у позові. Здійсненого на підставі такого порядку розрахунку заборгованості позивач суду також не надав. Крім того, позивачем не доведено і затвердження загальними зборами членів об'єднання відповідного кошторису щодо розміру витрат у відповідності до ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 25616,43 грн. слід відмовити.

Щодо заяви відповідача про застосування до вимог позивача загального трирічного строку позовної давності щодо вимог про стягнення боргу, який виник до 06.03.2015, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.і 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (пункт 1), за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (пункт 5).

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

З урахуванням наведеного, оскільки прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про захист яких він просить суд у позові, відповідачем не порушено, і суд відмовляє позивачу у позові по суті в зв'язку з необгрунтованістю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток» до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення 25626,43 грн. відмовити повністю.

2. Судовий збір за подачу позову покласти на Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепелівський маєток».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:03.05.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова