КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2018 р. Справа№ 910/1733/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Гіндрюк Т.С. - представник за довіреністю від 03.04.2018 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 - ордер КС № 157894 від 24.04.2018 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року

у справі № 910/1733/18 (суддя Головатюк Л. Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до ОСОБА_5

про стягнення 399 862,48 доларів США

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення 399 862,48 доларів США за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року відмовлено Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у справі № 910/1733/18 скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спір у даній позовній заяві виникає з такого правочину як договір поруки, який укладений для забезпечення зобов'язання (повернення кредиту), сторонами якого є юридичні особи - АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Західбудінвест Компані Консалтинг», а отже згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України даний спір підсудний господарському суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у справі № 910/1733/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1733/18 та призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у справі № 910/1733/18 на 24.04.2018 р.

У судовому засіданні 24.04.2018 р. було оголошено перерву до 26.04.2018 р.

У судовому засіданні 26.04.2018 р. представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.04.2018 р. проти апеляційної скарги заперечував, ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено колегією суддів, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами до ОСОБА_5 про стягнення 399 862,48 доларів США за кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року на підставі договору поруки № 12/14/03/569 від 29.09.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року відмовлено Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" у відкритті провадження у справі та роз`яснено Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" про те, що даний спір віднесено до юрисдикції місцевого районного суду.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі виходив з того, що відповідач - ОСОБА_5 є фізичною особою і яка не є підприємцем, а тому прийняття позовної заяви до розгляду Господарським судом міста Києва неминуче порушить права та законні інтереси цієї особи, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У даному випадку позовні вимоги пред'явленні до відповідача, який є фізичною особою, що не є підприємцем, на підставі договору поруки № 12/14/03/569 від 29.09.2008 року, укладеного для забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 010/14/043 від 03.04.2007 року. Протилежного позивачем суду не доведено.

Зважаючи на суб'єктний склад даного спору, а саме оскільки відповідачем виступає фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, вказаний спір не підвідомчий господарським судам.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2018р. у справі № 14-40цс18 з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.03.2018 р. у справі № 14-40цс18, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об'єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов'язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від місцезнаходження сторін основного зобов'язання.

Проте, як вбачається з вищевказаної постанови, вона була прийнята Великою Палатою Верховного Суду України за результатами розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про стягнення з ПП «Снабтехмонтаж», ТзОВ «Сав-пласт» та фізичних осіб заборгованості за кредитним договором та штрафних санкцій, нарахованих за порушення зобов'язань за кредитним договором, в той же час як у даному випадку сторонами спору є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та фізична особа ОСОБА_5.

Крім того, посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 14-40цс18, позивач не врахував, що висновки Верховного Суду у цій справі стосуються необхідності розгляду об'єднаних позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов'язання, в одному позовному провадженні, оскільки таким чином гарантується ефективний захист прав та інтересів позивача, що вплине на ефективність виконання рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин.

В той же час, у даній справі позивач звертається до суду виключно до поручителя щодо виконання договору поруки, який укладений для забезпечення зобов'язання за кредитним договором, без об'єднання їх з вимогами до боржника за кредитним договором.

Таким чином, висновок Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 14-40цс18 був наданий щодо іншого суб'єктивного складу сторін.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 р. у справі № 910/1733/18.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у справі № 910/1733/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 року у справі № 910/1733/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/1733/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.04.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко