УХВАЛА

м. Київ

19.04.2018Справа № 910/20479/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали

за клопотанням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі представника за довіреністю Кібець Романа Романовича

про зустрічне забезпечення позову

у справі №910/20479/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тотал Фінанс" (03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, буд. 42)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтернешинал Фінанс" (01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 46/48)

2) Товарної біржі "Українська енергетична біржа" (01030, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 44, офіс 7)

3) Державного підприємства "ПРОЗОРРО" (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 22)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" Валендюк Владислав Сергійович (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), буд.60)

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), буд.17)

3) Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), буд.60)

про визнання недійсним електронних торгів в частині визначення переможця та зобов'язання вчинити дії з зазначення переможця електронних торгів.

за участю представників сторін: без виклику

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тотал Фінанс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтернешинал Фінанс", Товарної біржі "Українська енергетична біржа" та Державного підприємства "ПРОЗОРРО" про визнання недійсним електронних торгів в частині визначення переможця та зобов'язання вчинити дії з зазначення переможця електронних торгів.

В поданій позовній заяві позивач просить суд визнати Протокол електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, який сформовано 22.09.2017 13:20:39, недійсним в частині визнання переможцем електронних торгів Учасника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕРНЕШИНАЛ ФІНАНС", а також зобов'язати Державне підприємство "Прозорро" та Товарну біржу "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" сформувати в Центральній базі даних ETC новий протокол електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b з продажу лоту №Q80318b12267, в якому зазначити переможця даних електронних торгів, та який невідкладно після формування передати для підписання Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТОТАЛ ФІНАНС" та Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06.12.2017 року.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 року заяву постановлено:

1) Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тотал Фінанс" про забезпечення позову - задовольнити повністю.

2) З метою забезпечення позову, до розгляду справи по суті, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕРНЕШИНАЛ ФІНАНС" (01004, м. Київ, вулиця Шовковична, будинок 46/48, ), Товарній біржі "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" (01030, м. Київ, вул. Хрещатик, 44, офіс 7; ), Державному підприємству "ПРОЗОРРО" (01601, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 22, ідентифікаційний ) вчиняти будь-які дії на підставі Протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, який сформовано 22.09.2017 13:20:39, в тому числі дії з оформлення результатів електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b з продажу лоту №Q80318b12267, укладати та підписувати які-небудь договори (в тому числі, договір про відступлення права вимоги, договір купівлі-продажу права вимоги, тощо) на підставі Протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, який сформовано 22 вересня 2017 року, проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі Протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, який сформовано 22 вересня 2017 року, вчиняти дії щодо гарантійних внесків учасників електронних торгів №UA-EA- 2017-09-12-000064-b, приймати та передавати будь-які документи, пов'язані з предметом електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, які проведені 22 вересня 2017 року через електронний майданчик Товарної біржи "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА", номер лоту Q80318b12267.

3) З метою забезпечення позову, до розгляду справи по суті, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕРНЕШИНАЛ ФІНАНС" (01004, місто Київ, вулиця Шовковична, будинок 46/48; код за ), Товарній біржі "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" (01030, м. Київ, вул. Хрещатик, 44, офіс 7; ), Державному підприємству "ПРОЗОРРО" (01601, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 22; ) яким-небудь чином змінювати суттєві характеристики активів ПАТ "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ", щодо яких 22 вересня 2017 року проведено електроні торги №UA-EA-2017-09-12-000064-b з продажу Публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" лоту №Q80318b12267, в тому числі вчиняти будь-які юридично-значимі дії або створювати будь-які інші фактори, які можуть вплинути на ціну продажу зазначених вище активів (лоту №Q80318b12267) або зацікавленість та юридичну можливість потенційного покупця щодо їх придбання на підставі Протоколу електронних торгів №UA- ЕА-2017-09-12-000064-b.

4) З метою забезпечення позову, до розгляду справи по суті, заборонити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053; ) вчиняти будь-які юридично-значимі дії щодо активу (найменування активу: право вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичною особою з забезпеченням/ №663-01-07 від 03.08.2007р.: Майнові права вимоги грошових коштів, які виникли на підставі Договорів поставки укладених з 8-ми юридичними особами. №1261-08від 11.08.2008р.: 1. Майнові права вимоги грошових коштів, які виникли на підставі Договорів поставки укладених з 3-ма юридичними особами. 2. Виробниче обладнання, а саме: установка сушіння тип WSD 400-РС, установка коптіння WAF 300-РС, установка коптіння WAF 300-РС., що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Кременчук, пров. Герої Бреста. №1281м-08 від 25.12.2008р.: 1. Нерухоме майно - цілісний майновий комплекс підприємства, який складається з усіх видів продукції, усього нерухомого майна, усіх майнових прав вимоги. 2. Товари в обороті: хвости збагачення залізної руди в с. Мар'янівка П'ятихатського району та с. Червоне Криворізького району Дніпропетровської області) та електронних торгів №UA-EA-2017-09-12-000064-b, які проведені 22 вересня 2017 року через електронний майданчик Товарної біржи "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА", номер лоту Q80318M2267.

10.04.2018 року через канцелярію Господарського суду міста Києва від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі представника за довіреністю Кібець Романа Романовича надійшло клопотання про зустрічне забезпечення позову, згідно якого заявник просив суд з метою зустрічного забезпечення позову по справі №910/20479/17 зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тотал Фінанс" внести на депозитний рахунок Господарського суду м. Києва грошові кошти в розмірі 150 265 000,00 грн.

Розглянувши клопотання про зустрічне забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання про зустрічне забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з ч. 2 ст. 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову (ч. 3 ст. 141 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 141 ГПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що право вимоги за кредитними договорами є активом банку та відповідно включаються до складу ліквідаційної маси для подальшого задоволення вимог кредиторів банку, тому отримання грошових коштів від такої реалізації прямо впливає на формування ліквідаційної маси ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», за рахунок якої в подальшому задовольняються вимоги кредиторів такого банку. Оскільки ТОВ «ФК «Інтернешинал Фінанс» не сплатило вартість придбаного активу (лот № Q 80318b 12267) та не уклало договір, результати торгів підлягають скасування, а лот, відповідно, підлягає виставленню на новий (повторний) продаж.

Проте, наявність ухвали про забезпечення позову фактично унеможливлює здійснення Фондом та неплатоспроможним банком однієї з найголовніших функцій під час виведення банку з ринку - реалізувати актив. Як наслідок, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб можуть бути завдані збитки у розмірі ціни реалізації такого активу. Тим більше, тривале забезпечення позову призведе до знецінення активу.

Розмір зустрічного забезпечення заявником визначено в сумі розміру активу (лот № Q 80318b 12267), а саме 150 265 000,00 грн.

При цьому за приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування зустрічного забезпечення.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про зустрічне забезпечення господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Заходи до зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1, 2 ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч. 1 ст. 225 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 ЦК України).

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності порушення покладено на заявника, наявність та розмір понесених можливих збитків, а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і можливими збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності збитків (упущеної вигоди). Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому такий зв'язок між порушенням та можливими збитками має бути прямим та безпосереднім.

Як на підставу для застосування зустрічного забезпечення заявник посилається на те, що наявність ухвали про забезпечення позову фактично унеможливлює реалізацію активу (лот № Q 80318b 12267), а тому, як наслідок, ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб можуть бути завдані збитки у розмірі ціни реалізації такого активу, тим більше, тривале забезпечення позову призведе до знецінення активу.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 р., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. №18-рп/2012).

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 р. в справі "Півень проти України").

Відповідно до п. 4.2 рішення Європейського суду від 27.07.2004 р. у справі "Ромашов проти України" невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Таким чином, основною ідеєю (аксіомою) права на судовий захист (права на суд) є не лише прийняття судом рішення про захист прав та інтересів особи, а й виконання зазначеного судового рішення, яке в країні, що поважає верховенство права, не може залишатися невиконаним та є складовою частиною судового розгляду.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що заявником не доведено наявності прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями позивача та сумою можливих збитків у розмірі 150 265 000,00 грн.

За таких обставин, оскільки заявником у клопотанні про зустрічне забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів зустрічного забезпечення позову може бути завдано збитки у розмірі ціни реалізації такого активу, тим більше, тривале забезпечення позову призведе до знецінення активу визнається судом необґрунтованою та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі представника за довіреністю Кібець Романа Романовича про зустрічне забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили 19.04.2018 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» та статей 255, 2556 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М.М. Якименко

Повний текст ухвали складено та підписано 19.04.2018 року.