УХВАЛА

19 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/2114/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестхолдінг",

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь"

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду

від 01.11.2017

у складі колегії суддів: Стойка О.В. (головуючий), Марченко О.А., Чернота Л.Ф.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестхолдінг"

до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

у справі № 905/2114/17

про стягнення заборгованості 30 466 450, 96 грн., пені - 3 677 204, 65 грн., інфляційних нарахувань - 4 752 766, 35 грн., 3% річних - 1 034 275, 08 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.03.2018, поштовим відправленням, направленим на адресу Донецького апеляційного господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Харцизький трубний завод" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 (про повернення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.10.2017) у справі №905/2114/17 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №905/2114/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2018.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 290 ГПК України, касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником.

Подану Приватним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" касаційну скаргу підписано представником ОСОБА_4 за довіреністю №2 від 19.12.2017, зі змісту якої вбачається уповноваження ОСОБА_4 на представництво інтересів товариства, зокрема, в суді касаційної інстанції.

При цьому, в довіреності №2 від 19.12.2017 зазначено дані свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_4

Однак, належно засвідченої копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю чи витягу з Єдиного реєстру адвокатів України з відомостями про здійснення ОСОБА_4 адвокатської діяльності скаржником до касаційної скарги не долучено.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення 07.03.2018 із касаційною скаргою, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду у березні 2018 року ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 (про повернення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.10.2017) у справі №905/2114/17, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Приватним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17, скаржник не надав належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених порядку та розмірі, при цьому, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом касаційної інстанції рішення у справі, обґрунтовуючи тяжким фінансовим станом підприємства, спричиненим проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, що унеможливило сплату ним судового збору на момент звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою 07.03.2018.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17, Верховний Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, оскільки Приватним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

З огляду на зазначене, Верховний Суд відмовляє Приватному акціонерному товариству "Харцизький трубний завод" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17.

Отже, подана Приватним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" касаційна скарга не відповідає вимогам 290 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 щодо її форми та змісту.

Положеннями статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, відповідно до статті 291 ГПК України, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов'язком заявника касаційної скарги.

Відповідно до положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Однак, Приватним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 учасникам справи №905/2114/17.

Виходячи з положень підпункту 14 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 110 ГПК України в редакції до 15.12.2017, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Отже, ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17 підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її винесення, а саме до 21.11.2017 включно.

Приватним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17 подано 07.03.2018, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження на 3,5 місяці. При цьому, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, мотивоване тим, що про оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв'язку з чим вважає, що пропустив строк на касаційне оскарження з поважних причин.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку про те, що скаржником не зазначено поважних причин, які перешкодили йому звернутися з касаційною скаргою у двадцятидений строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду та зумовили подання ним касаційної скарги зі спливом визначеного статтею 110 ГПК України строку на 3,5 місяці з дня набрання ухвалою законної сили.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України в редакції з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 3 статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і підстави, наведені в заяві про поновлення строків визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

При цьому, при розгляді касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги суд касаційної інстанції повинен дослідити оригінал апеляційної скарги з додатками, які було повернено скаржнику апеляційним судом, оскільки зазначені документи пов'язані з предметом касаційного оскарження та містять фактичні дані, що дозволяють суду касаційної інстанції перевірити обставини дотримання скаржником вимог господарського процесуального законодавства щодо форми та змісту апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 110 Господарського процесуального кодексу України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 3, 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Харцизький трубний завод" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі №905/2114/17 залишити без руху.

3. Надати Приватному акціонерному товариству "Харцизький трубний завод" строк на усунення недоліків касаційної скарги до 07 травня 2018 року.

4. Роз'яснити Приватному акціонерному товариству "Харцизький трубний завод", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук