КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. Справа№ 910/19952/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Зеленіна В.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Гончаренко С.М. за дов. № б/н від 15.01.2018р.

від відповідача: Каракоць О.Р. за дог. № б/н від 20.08.2017р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р.

у справі № 910/19952/17 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "СБІ-Скелябудінвест"

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про стягнення 33 338,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "СБІ-Скелябудінвест" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - Банк): 14 847,14 грн. основного боргу, що утворився у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору підряду від 25.11.2016 №25-11/16-СБИ (далі - Договір); 16 999,97 грн. пені; 279,44 грн. 3 % річних та 1 212,10 грн. втрат від інфляції, а всього 33 338,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р. у справі № 910/19952/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "СБІ-Скелябудінвест": 14 847 грн. 14 коп. основного боргу; 2 477 грн. 24 коп. пені; 279 грн. 44 коп. 3 % річних; 1 196 грн. 05 коп. втрат від інфляції та 902 грн. 25 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р. у справі № 910/19952/17 в частині задоволених позовних вимог Банку та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог позивача у повному обсязі. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Ткаченко Б.О., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 р. у справі № 910/19952/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" залишено без руху. Публічному акціонерному товариству комерційного банку "Приватбанк" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом шляхом доплати судового збору.

25.01.2017р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшла заява від Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про усунення недоліків, а саме долучення до матеріалів апеляційної скарги оригіналу платіжного доручення № PROM4BD4R2 від 24.01.2018р. про доплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 р. у справі № 910/19952/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2017р. у справі № 910/19952/17, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2018р. у справі № 910/19952/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Ткаченко Б.О. призначено до розгляду на 20.03.2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.03.2018 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Алданова С.О., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 910/19952/17 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Алданова С.О., Зеленін В.О. апеляційні скарги прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 10.04.2018 р.

Розпорядженням № 09.1-08/959/18 від 10.04.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Алданової С.О., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем., у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.04.2018 р., у зв'язку із перебуванням судді Алданової С.О., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем., у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2018р. прийнято справу № 910/19952/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 р. до розгляду колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Зеленін В.О. Розгляд справи № 910/19952/17 призначили на 10.04.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

25.11.2016р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (замовник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "СБІ-Скелябудінвест" (підрядник) було укладено Договір підряду № 25-11/16- СБИ (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами і способами зі своїх матеріалів і матеріалів поставки замовника виконати роботи з організації водовідведення з проїжджої частини на об'єкті, розташованого за адресою: вул. Набережна Перемоги, 30 в м. Дніпро.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що підрядник приступає до роботи протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Договору та зобов'язується виконати роботи не пізніше 30.12.2016р.

Договірна ціна встановлюється твердою і становить всього 14 847,17 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 474,53 грн., згідно з додатку №1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 4.1 Договору).

Відповідно пункт 5.1 Договору, оплата за Договором проводиться шляхом перерахування замовником на розрахунковий рахунок підрядника безготівкових грошових коштів в такому порядку: розрахунок проводиться за фактом виконаних робіт протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту передачі сертифікатів на матеріали та підписання уповноваженими представниками двох сторін таких документів: акта приймання виконаних підрядних робіт; довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за формою №КВ-3; актів на приховані роботи; розрахунок за роботи може здійснюватися частинами (у міру виконання робіт) на підставі зазначених вище документів, підписаних уповноваженими представниками двох сторін

Сторони до початку виконання робіт визначають осіб, уповноважених представляти їх на об'єкті, і визначають обсяг наданих їм повноважень (пункт 9.1 Договору).

Всі документи, оформлені цими особами, в межах їх повноважень, вважаються оформленими відповідно замовником, підрядником (пункт 9.2 Договору).

Приймання та оцінка виконаних робіт проводиться уповноваженими представниками двох сторін (пункт 9.3 Договору);

Відповідно до п 9.4 Договору, приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання актів приймання виконаних підрядних робіт двома сторонами Договору; відповідні роботи вважаються виконаними підрядником і прийняті замовником з моменту підписання уповноваженими представниками двох сторін відповідного акта приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за формою № КБ-3 та актів на приховані роботи (в разі наявності прихованих робіт)

Пунктом 15.1 Договору встановлено, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами з використанням електронного цифрового підпису за допомогою папки24 на сайті https://papka24.com.ua/, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором.

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Дзозем О.А., який діяв на підставі статуту, від відповідача - заступником голови правління - керівника корпоративного VIP-бізнеса ГО Яценком В.А., який діяв на підставі довіреності від 07.03.2014 №843-Н, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним, не розірвано.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог Договору виконано роботи з організації водовідведення з проїжджої частини на об'єкті, розташованого за адресою: вул. Набережна Перемоги, 30 у м. Дніпро, на суму 14 847,14 грн., які були прийняті відповідачем, що підтверджується актом виконаних робіт від 14.12.2016р. №СБІ00207 за грудень 2016 року на суму 14 847,14 грн.; крім того, 14.12.2016р. сторонами підписана довідка про вартість виконаних робіт і затрати.

Вказаний акт виконаних робіт підписаний повноважними представниками сторін без зауважень, скріплений печатками та є належним доказом виконання робіт підрядником на загальну суму 14 847,14 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані позивачем роботи складає 14 847,14 грн.

Згідно з ч.1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Проте, Банк умови Договору не виконав та у встановлений строк, а саме протягом 20 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками двох сторін акта виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (пункт 5.1 Договору) за виконані роботи не розрахувався; доказів протилежного суду не подано.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 14 847,14 грн.

Також, крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача 16 999,97 грн. пені; 279,44 грн. 3 % річних та 1 212,10 грн. втрат від інфляції. Позивач визначає період прострочення з 13.01.2017 по 31.08.2017.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 11.3 Договору замовник у разі порушення п. 5.1 Договору (щодо оплати вартості робіт), сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

За перерахунком місцевого суду з яким погоджується колегія суддів сума пені становить 2 477,24 грн., а сума втрат від інфляції - 1 196,05 грн.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача 2 477,24 грн. пені та 1 196,05 грн. втрат від інфляції, а в решті стягнення суми пені (14 522,73 грн.) та втрат від інфляції (16,05 грн.) суд вірно відмовив.

Щодо періоду нарахування 3% річних, то він визначений позивачем з 13.01.2017р. (12.01.2017р. останній день сплати відповідачем заборгованості) по 31.08.2017 (дата, визначена позивачем у розрахунку) та є вірним, а тому стягненню з відповідача підлягає 3% річних у сумі 279,44 грн. за розрахунком позивача.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про відсутність будь-яких документів стосовно укладання договору підряду від 25.11.2016р. та виконання будь-яких робіт за цим договором. Зазначені твердження не приймаються судом до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні надані позивачем докази укладення договору та його виконання.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "СБІ-Скелябудінвест" підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р. у справі № 910/19952/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р. у справі № 910/19952/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/19952/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

В.О. Зеленін