ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 21-32-2/44-10-2632
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Апелянт Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Величко Т.А. Чеголя Є.О. ОСОБА_6, посвідчення № НОМЕР_6, дата видачі : 17.04.13 ОСОБА_7, посвідчення № НОМЕР_1, дата видачі: 19.10.13; ОСОБА_8, посвідчення НОМЕР_7, дата видачі: 24.07.02; ОСОБА_9, посвідчення № НОМЕР_8, дата видачі: 28.09.10; ОСОБА_10, посвідчення № НОМЕР_2, дата видачі: 21.08.07; ОСОБА_11, посвідчення НОМЕР_9, дата видачі: 13.12.13; ОСОБА_12, посвідчення № НОМЕР_3, дата видачі : 02.02.10; ОСОБА_13, посвідчення НОМЕР_10, дата видачі : 27.05.96; ОСОБА_14, посвідчення № НОМЕР_13, ОСОБА_15, посвідчення № НОМЕР_11, дата видачі: 09.10.03; ОСОБА_16, посвідчення № НОМЕР_12, дата видачі : 01.02.02; ОСОБА_17, паспорт серія НОМЕР_14, дата видачі : 12.10.98; ОСОБА_18, посвідчення № НОМЕР_15, дата видачі : 04.12.09; ОСОБА_19, посвідчення НОМЕР_16, ОСОБА_20, паспорт серія НОМЕР_17, дата видачі : 14.11.96;
Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор Кредитор розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_21, посвідчення № НОМЕР_4, дата видачі: 08.06.06; ОСОБА_22, паспорт серія НОМЕР_18, дата видачі: 23.01.15; ОСОБА_23, посвідчення № НОМЕР_19, ОСОБА_24, паспорт серія НОМЕР_20, дата видачі : 26.01.96; ОСОБА_25, посвідчення № НОМЕР_21, дата видачі: 13.04.98; ОСОБА_26, посвідчення № НОМЕР_5, дата видачі: 30.09.15; ОСОБА_27, посвідчення № НОМЕР_22, дата видачі : 12.05.96; ОСОБА_28, паспорт серія НОМЕР_23, дата видачі : 22.09.05; Кредитора ОСОБА_6
на ухвалу господарського суду Одеської області
від20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6)
у справі№ 21-32-2/44-10-2632
за заявою кредиторів до гр. ОСОБА_29, гр. ОСОБА_30, гр.ОСОБА_31 Кредитної спілки «Україна»
пробанкрутство

В С Т А Н О В И В:

15.06.2010р. заявники, гр. ОСОБА_29, гр. ОСОБА_30, ОСОБА_31, звернулися до господарського суду із заявою стосовно боржника Кредитної спілки «Україна» - про порушення справи про банкрутство, за загальною процедурою банкрутства, відповідно до ст.ст. 6,7,11 Закону України «Про відновлення неплатоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство), оскільки останній неспроможний виконати грошові зобов'язання перед кредиторами на загальну суму 747735 грн. 77 коп. протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Ухвалою господарського суду від 17.06.2010р. порушено провадження у справі про банкрутство Кредитної спілки «Україна» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 07.09.2010р. гр. ОСОБА_31 визнано кредитором до Кредитної спілки «Україна» з грошовими вимогами до боржника на суму 365907 грн. 00 коп., введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. Окрім того, зазначеною ухвалою господарського суду було зобов'язано кредитора ОСОБА_31 у десятиденний строк за його рахунок подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради чи Кабінету Міністрів (газети «Голос України» чи «Урядовий кур'єр») оголошення про порушення справи про банкрутство з метою виявлення усіх кредиторів та можливих санаторів (інвесторів). Розгляд заяв гр. ОСОБА_29 на суму 115000 грн. 00 коп. та гр. ОСОБА_30 на суму 266828 грн. 77 коп. припинено ухвалою підготовчого засідання суду від 07.09.2010р. у зв'язку з їх відкликанням.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду від 19.11.2012р. затверджено поданий розпорядником майна боржника реєстр визнаних судом грошових вимог конкурсних кредиторів до Кредитної спілки «Україна».

Постановою господарського суду Одеської області від 18.09.2013р. визнано Кредитну спілку «Україна» - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру Кредитної спілки «Україна», передбачену ст.ст. 37- 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.08.2017р. по даній справі заяву арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича задоволено, призначено ліквідатором кредитної спілки «Україна» арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича.

11.12.2017р. ОСОБА_6 звернулась до господарського суду Одеської області із скаргою на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича. В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_6 посилається на намагання Вудуд Гаррі Ігоровича перереєструвати громадську організацію кредитну спілку «Україна» в мале підприємство. Крім того, ОСОБА_6 посилається на інформацію, розміщену в мережі Інтернет, про незаконну реорганізацію кредитної спілки «Україна» в компанію «Україна». Викладене, за переконанням заявника, свідчить про необхідність відсторонення арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича від повноважень ліквідатора до вирішення питання у межах кримінального провадження щодо правомірності дій арбітражного керуючого.

Окрім того, 20.12.2017р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від кредитора кредитної спілки «Україна» ОСОБА_6 про конфлікт інтересів та відвід ліквідатора кредитної спілки «Україна» арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича. Подане клопотання ОСОБА_6 обґрунтовує посиланнями на наявність конфлікту інтересів у арбітражного керуючого, який, окрім виконання повноважень ліквідатора у межах даної справи, виконує повноваження арбітражного керуючого у межах справи про банкрутство кредитної спілки «Морський кредитний союз».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича та заяви про виникнення конфлікту інтересів та відвід ліквідатора кредитної спілки «Україна» - відмовлено.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував наступним.

Приписами ч. 4 ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

В силу приписів ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» під потенційним конфліктом інтересів розуміють наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а під реальним конфліктом інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що приписами чинного законодавства не встановлено обмежень для арбітражного керуючого щодо виконання повноважень ліквідатора у межах процедури банкрутства різних юридичних осіб, у зв'язку з чим, доводи ОСОБА_6 без надання належних та допустимих доказів на підтвердження факту виникнення у ліквідатора конфлікту інтересу, не можуть бути підставою для усунення ліквідатора за ініціативою суду.

Господарський суд критично оцінює доводи ОСОБА_6 щодо незаконної перереєстрації ліквідатором кредитної спілки «Україна» в компанію «Україна», оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань єдиною юридичною особою, якій присвоєно ідентифікаційний код 23989657, є кредитна спілка «Україна».

09.01.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду (вх. № 106/18 від 09.01.2018р.) надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6) у справі № 21-32-2/44-10-2632, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. по справі № 21-32-2/44-10-2632 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Вудуда Г.І. та заяви про конфлікт інтересів і відвід ліквідатора Вудуда Г.І., матеріали справи передати до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на наступне:

- згідно протоколу судового засідання від 20.12.2017р. фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувальної системи технічної фіксації «Оберіг»;

- відповідно до копії фонограми судового засідання, суддя Железна С.П. судове засідання 20.12.2017р. не переривала, до нарадчої кімнати не виходила, з нарадчої кімнати не поверталася, та ухвала про відмову у задоволені скарги на дії ліквідатора Вудуд Г.І. не оголошувалася в залі судового засідання 20.12.2017р.;

- відомості, які внесені в протокол судових засідань, який складався за результатами технічного запису судового процесу, не підтверджується змістом самого запису судового процесу;

- ухвала від 20.12.2017р. свідчить про її винесення господарським судом не в судовому засіданні та без участі сторін та учасників провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_6 (вх. № 106/18 від 09.01.2018р.) на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6) у справі № 21-32-2/44-10-2632 залишено без руху; встановлено ОСОБА_6 строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Одеському апеляційному господарському суду доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками комітету кредиторів та ліквідатору Вудуд Г.І. листом з описом вкладення - протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз'яснено ОСОБА_6, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

25.01.2018р. апелянтом подано суду апеляційної інстанції на виконання ухвали суду від 15.01.2018р. докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками комітету кредиторів та ліквідатору Вудуд Г.І. листом з описом вкладення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 року поновлено ОСОБА_6 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. у справі № 21-32-2/44-10-2632 та відкрито апеляційне провадження у справі № 21-32-2/44-10-2632.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2018р. призначено справу № 21-32-2/44-10-2632 до розгляду на 26 лютого 2018 року о 16:00 год.

Судове засідання призначене на 26.02.2018р. у справі № 21-32-2/44-10-2632 не відбулось, оскільки, члени колегії суддів по даній справі приймали участь в інших судових засіданнях, розгляд яких тривав до закінчення робочого часу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018р. повідомлено сторін про призначення розгляду справи № 21-32-2/44-10-2632 на 26.03.2018р. о 14:30 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 320 від 23.03.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 21-32-2/44-10-2632, у зв'язку із звільненням ОСОБА_35 з посади судді у відставку відповідно до рішення ВРП від 01.03.2018року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018р., сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Аленін О.Ю., Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.03.2018р. (колегією суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Аленіна О.Ю., Величко Т.А.) прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначеним розглядом на 26.03.2018р. о 14:30год.

26.03.2018р. кредитор ОСОБА_6 заявила письмовий відвід судді Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.03.2018р. (головуючий суддя Богатир К.В., судді Аленін О.Ю., Величко Т.А.) зупинено провадження у справі № 21-32-2/44-10-2632 до вирішення питання про відвід судді Величко Т.А.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2018року суддею для розгляду заяви про відвід судді Величко Т.А. визначено суддю Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2018р. (суддя Ярош А.І.) у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді Величко Т.А. відмовлено.

Супровідним листом від 30.03.2018р. справу № 21-32-2/44-10-2632 повернуто для розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів членів колегії: Аленіна О.Ю., Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2018року поновлено апеляційне провадження у справі № 21-32-2/44-10-2632, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6) призначено на 25.04.2018р. о 15:30год.

У судове засідання 25.04.2018р. окрім кредиторів - фізичних осіб, інші сторони та учасники провадження у справі про банкрутство не з'явилися без повідомлення про причини неявки. Доказом фактичного направлення ухвали ОАГС від 06.04.2018р. на адресу сторін та учасників провадження по справі є відбиток штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на зворотньому боці останнього аркушу вказаної ухвали, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про отримання та роздруківки з сайту Укрпошти. Вказані документи додані до матеріалів справи та в повній мірі свідчать про належне повідомлення сторін та учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 Одеським апеляційним господарським судом.

Що стосується повідомлення ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича, то в матеріалах даної справи є чисельні документи з клопотаннями та заявами від Вудуд Г.І. до суду, в яких в якості своєї адреси для листування він вказує: а/с 13, м. Одеса. Саме за цією адресою його було повідомлено ухвалою від 06.04.2018 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Окрім того, ухвала Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2018 була своєчасно розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (надіслана судом - 06.04.2018, зареєстровано - 08.04.2018, оприлюднено - 12.04.2018), який є загальнодоступним для всіх сторін та учасників провадження у даній справі. У зв'язку з цим суд вважає кредиторів в особі комітету кредиторів та боржника в особі ліквідатора повідомленими належним чином.

Статтею 120 частиною 7 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діє з 15.12.2017, передбачено наступне:

Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 25.04.2018р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов'язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

24.04.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_6 щодо конфлікту інтересів, в якій заявник просить:

- визнати конфлікт інтересів в співпраці ліквідатора Вудуда Г.І. на посадах ліквідатора КС «Україна» (боржника) та ліквідатора КС «МКО» (конкурсного кредитора);

- звернутися з клопотанням до правоохоронних органів про проведення досудового слідства щодо Національної безпеки України в діях та бездіяльності громадян Росії ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, які в міжнародному розшуку та громадянина України (посібника громадян Росії) ОСОБА_40, щодо роботи на території України 50 юридичних осіб (фірм та підприємств) громадян Росії ОСОБА_37, ОСОБА_39, ОСОБА_38, у тому числі засновника КС «Україна», голови наглядової ради КС «Україна», директора інвестиційно-фінансового центру «Вищої Ліги» в м. Одеса ОСОБА_40, якій продано в 2012 році, без розрахунку з опукуваними вкладниками КС «Україна»;

- зобов'язати суд першої інстанції розглянути питання про визнання боргу в 1 783 000,00грн., який зобов'язано ухвалою від 18.09.2013року розрахуватися КС «Україна» - за ОСОБА_40, на підставі: страхування суми кредиту; рішенні Приморського районного суду м. Одеси про скасування Протоколу про передачу в іпотеку власність КС «Україна» офісу № 504, який вже продано; у тому числі визнати дебіторську заборгованість ОСОБА_40 у сумі 1 816 000,00грн. перед КС «Україна».

Розглянувши надану заяву ОСОБА_6 колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

По-першій вимозі колегія суддів зазначає, що заявник вже звертався до суду з даними вимогами та вони були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому з вказаного питання колегія суддів дійшла висновку долучити їх до матеріалів справи, а вказану заяву сприймати як додаткові пояснення з питання конфлікту інтересів.

По-другій вимозі колегія суддів апеляційного господарського суду відмовляє заявнику у задоволенні за відсутністю достатніх підстав та належного обґрунтування. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно діючого законодавства України ОСОБА_6 не позбавлена права самостійно звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою про злочин в діях інших осіб.

Третя вимога ОСОБА_6 залишається апеляційним господарським судом без розгляду, як така, що не була предметом розгляду в суді першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали від 20.12.2017року. Відповідно до ч. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Таким чином, суд апеляційної інстанції, керуючись нормами ч. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, не має можливості розглянути дане питання самостійно.

Також, 24.04.2018р. ОСОБА_6 до Одеського апеляційного господарського суду надано заяву про переслідування ОСОБА_6, в якій заявник просить зобов'язати ОСОБА_18 вибачитися перед ОСОБА_6 за наклеп у залі судового засідання 26.03.2018року.

Відповідно до ст. 161 Господарського процесуального кодексу України:

1. При розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

2. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

3. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

5. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Статтею 169 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Як вбачається із наданої заяви ОСОБА_6 вона не є заявою по суті розгляду справи про банкрутство (ст. 161 ГПК України) або заявою з процесуальних питань (ст. 169 ГПК України).

Питання, яке просить вирішити ОСОБА_6 в заяві про переслідування, не відноситься до компетенції господарського суду при розгляді справи про банкрутство.

Заява ОСОБА_6 не стосується питань, які були предметом розгляду господарським судом в ухвалі від 20.12.2017 та доводів апеляційної скарги, тому колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку залишити дану заяву ОСОБА_6 про переслідування без розгляду та повернути заявнику.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта та кредиторів, дослідивши наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2017р. до господарського суду Одеської області надійшла апеляційна скарга кредитора ОСОБА_6 на дії та бездіяльність ліквідатора Вудуда Г., в якій скаржник просить:

- надати ухвалу суду, згідно якої здійснено перереєстрацію КС «Україна» в мале підприємство компанію «Україна» під одним і тим же кодом;

- заборонити та визнати перереєстрацію КС «Україна» в Компанію «Україна» - недійсною, винести окрему ухвалу;

- відсторонити окремою ухвалою Вудуда Г.І. від повноважень ліквідатора до вирішення питання в кримінальному порядку по к/п № 0007530 та проведення перевірки МЮ України та Управлінням по банкрутству МЮ України.

В обґрунтування наданої скарги ОСОБА_6 посилається на те, що 24.11.2017р. в інтернеті ОСОБА_6 знайшла витяг, згідно якого КС «Україна» в незаконний спосіб реорганізується в Компанію «Україна», під тим же реєстраційним кодом.

20.12.2017р. ОСОБА_6 до господарського суду Одеської області надано заяву про конфлікт інтересів та відвід ліквідатора Вудуда Г.І. В обґрунтування наданої заяви ОСОБА_6 зазначила, що згідно Витягу з держреєстру юридичних осіб ліквідатор Вудуд Г.І. є ліквідатором КС «Україна» та ліквідатором її конкурсного кредитора Кредитної спілки «Морское Кредитное общество», який не є дійсним та яким передано право вимоги до колекторської компанії «Лоер».

Приписами ч. 8 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство), встановлено право комітету кредиторів щодо припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

За загальним правилом, встановленим статтею 37 Закону про банкрутство передбачено, що господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону про банкрутство, ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 41 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, тощо.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.08.2017р. по даній справі призначено ліквідатором кредитної спілки «Україна» арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича.

Тобто, за час, визначений законом, ліквідатор згідно зі статтею 41 Закону про банкрутство зобов'язаний організувати здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечити задоволення вимог кредиторів у порядку передбаченому цим Законом.

Згідно зі ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися вимог законодавства;

2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

3) аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію;

4) подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у порядку, встановленому законодавством;

5) створювати умови для проведення перевірки додержання арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) вимог законодавства;

6) здійснювати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці відповідно до встановлених законодавством вимог;

7) у порядку, встановленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

7-1) вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту;

8) надсилати органам внутрішніх справ чи органам прокуратури повідомлення про факти порушення законності, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), переслідуваної у кримінальному чи адміністративному порядку;

9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Згідно ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство, у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 114 Закону про банкрутство, усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Ч. 4 ст. 40 Закону про банкрутство, визначено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як визначено ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно із ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що вирішення спору по суті не можливо без проведення судового засідання, заслуховування учасників справи та дослідження доказів наданих сторонами на підтвердження своєї правової позиції.

Судове рішення має ґрунтуватись на повному з'ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом в сукупності та відображено у судовому рішенні.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що апелянт не згоден з ухвалою суду першої інстанції від 20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6), оскільки відповідно до копії фонограми судового засідання, суддя Железна С.П. судове засідання 20.12.2017р. не переривала, до нарадчої кімнати не виходила, з нарадчої кімнати не поверталася, та ухвала не оголошувалася в залі судового засідання 20.12.2017р. Також апелянт зазначає, що відомості, які внесені в протокол судових засідань, який складався за результатами технічного запису судового процесу, не підтверджується змістом самого запису судового процесу та ухвала від 20.12.2017р. свідчить про її винесення господарським судом не в судовому засіданні та без участі сторін та учасників провадження у справі про банкрутство.

Щодо даних тверджень апелянта колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне:

В матеріалах справи (т. 262, а.с. 67-68) міститься протокол судового засідання від 20.12.2017року, з якого вбачається, що фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувальної системи технічної фіксації «Оберіг». Секретар судового засідання перед початком судового засідання перевірив працездатність системи технічної фіксації інвентарний № 104/8/ та повідомив про час початку запису судового засідання. Звукозапис здійснювався 20.12.2017року у проміжок часу з 14:18:01 по 15:50:27. При цьому в протоколі не зазначено про оголошення ухвали судом про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича та заяви про виникнення конфлікту інтересів та відвід ліквідатора, а лише зазначено про відкладення розгляду справи на 07.02.2018р. о 14-00год.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Фіксування судового засідання технічними засобами здійснює секретар судового засідання. Технічний запис судового засідання є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 223 Господарського процесуального кодексу України:

1. У судовому засіданні секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

2. У протоколі судового засідання зазначаються такі відомості:

1) рік, місяць, число і місце судового засідання;

2) найменування суду, який розглядає справу, прізвище та ініціали судді, секретаря судового засідання;

3) справа, що розглядається, імена (найменування) сторін та інших учасників справи;

4) порядковий номер вчинення процесуальної дії;

5) назва процесуальної дії;

6) час вчинення процесуальної дії;

7) ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати;

8) інші відомості, визначені цим Кодексом.

3. Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання, і приєднується до справи.

Частинами 1 та 2 ст. 224 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право ознайомитися з технічним записом судового процесу, протоколом судового засідання та протягом п'яти днів з дня підписання протоколу у справі подати до суду письмові зауваження з приводу неповноти або неправильності технічного запису або відомостей, вміщених у протоколі судового засідання. Суд розглядає зауваження щодо технічного запису судового процесу та протоколу судового засідання не пізніше п'яти днів з дня їх подання і за результатами розгляду постановляє ухвалу, якою враховує зауваження або мотивовано відхиляє їх.

Як вбачається з матеріалів справи зауваження від сторін на вказаний протокол судового засідання, що стосується неправильних відомостей або неповноти протоколу, до суду не надходили та судом не розглядалися.

Також у матеріалах оскарження відсутні будь-які довідки господарського суду Одеської області про технічні неполадки технічних засобів - звукозаписувальної системи технічної фіксації «Оберіг», які могли б негативно вплинути на звукозапис судового процесу по даній справі 20.12.2017року.

Як визначено ч. 4 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, повне або часткове відтворення технічного запису судового засідання здійснюється на вимогу учасника справи або за ініціативою суду.

Для об'єктивного розгляду вказаної апеляційної скарги за ініціативою колегії суддів під час проведення судового засідання апеляційним господарським судом 25.04.2018р. за участю представників сторін було здійснено відтворення технічного запису судового процесу від 20.12.2017р. по даній справі, під час якого було встановлено, що скарга ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича та заява про виникнення конфлікту інтересів та відвід ліквідатора взагалі судом першої інстанції в судовому засіданні із заслуховуванням пояснень кредиторів, скаржника з питань, що стосуються предмету скарги на дії ліквідатора, не розглядались. У зв'язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вищезазначені скарга ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Вудуд Гаррі Ігоровича та заява про виникнення конфлікту інтересів та відвід ліквідатора судом були розглянуті без проведення судового засідання, заслуховування учасників справи та дослідження доказів наданих сторонами на підтвердження своєї правової позиції.

Стаття 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Крім того, як встановлено ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Поряд з наведеним вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне вказати на те, що ухвала від 20.12.2017 (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6) була прийнята судом першої інстанції без призначення судового засідання, участі сторін та заслуховування їх позиції з питання наданої скарги та заяви про конфлікт інтересів, без виходу суду до нарадчої кімнати.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2).

В даному випадку господарський суд не розглянув скаргу на дії або бездіяльність ліквідатора, заяву про конфлікт інтересів та про відвід ліквідатора в установленому діючим законодавством порядку, позбавив скаржника та інших кредиторів, а також самого арбітражного керуючого висловлювати в суді власну правову позицію з вищевказаних питань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, що є реалізацією принципу змагальності при здійсненні судочинства, розгляд скарги на дії ліквідатора та заява про конфлікт інтересів повинні розглядатись в судовому засіданні за участю сторін, а оскільки судом розгляд заяви та скарги ОСОБА_6 здійснено не в межах судового засідання, без виклику сторін та можливості надати обґрунтовані пояснення та викласти свої доводи та міркування щодо питань, які розглядаються, ухвала господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6) підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Вудуда Гаррі Ігоровича та заяви про виникнення конфлікту інтересів та відвід ліквідатора направленню до господарського суду Одеської області для розгляду в установленому Законом порядку.

Керуючись ст.ст. 269-271, 275-277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 20.12.2017р. (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6) по справі № 21-32-2/44-10-2632 скасувати.

Матеріали справи № 21-32-2/44-10-2632 про банкрутство Кредитної спілки «Україна» направити до господарського суду Одеської області для розгляду в установленому Законом порядку скарги ОСОБА_6 на дії та бездіяльність арбітражного керуючого ліквідатора Вудуда Гаррі Ігоровича та заяви про виникнення конфлікту інтересів та відвід ліквідатора.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Повний текст постанови складено та підписано 02.05.2018р.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

Т.А. Величко