ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/3240/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача – не з’явився,

від відповідача – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Асканія Дістріб’юшн” до Виробничо-комерційної фірми „Юна-Сервіс” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 299726,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Асканія Дістріб’юшн” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за договором поставки з відстрочкою платежу № 42/15 від 11.06.2015 р. в загальній сумі 301413,89 грн., у т.ч. 265653,89 грн. – основного боргу, 35760,00 грн. – пені, нарахованої за період 09.09.2016 р. до 14.03.2017 р., посилаючись на наступне.

11.06.2015 року між ТОВ «Асканія Дістріб’юшн» в особі Філії «Одеська» ТОВ «Асканія Дістріб’юшн» (постачальник) та ВКФ «Юна-Сервіс» (покупець) було укладено договір поставки з відстрочкою платежу № 42/15, згідно якого постачальник зобов’язується поставити покупцю, а покупець приймати та оплатити товар на умовах та в порядку, визначених даним договором.

Як вказує позивач, на виконання умов договору № 42/15 від 11.06.2015 р. та замовлень відповідача позивачем було здійснено зобов’язання по поставці товару на загальну суму 2312960,69 грн. Позивач зазначає, що оскільки часткову оплату за товар відповідачем було здійснено, частину повернуто в розмірі 2047985,00 грн., сума боргу відповідача складає 265653,89 грн., яка виникла згідно наступних видаткових накладних: № 1/1/10014 від 02.09.2016 р. на суму 5348,18 грн., № 1/1/10028 від 03.09.2016 р. на суму 3457,66 грн., № 1/1/10029 від 03.09.2016 р. на суму 4998,91 грн., № 1/1/10052 від 05.09.2016 р. на суму 1424,78 грн., № 1/1/10195 від 07.09.2016 р. на суму 1456,20 грн., № 1/1/10261 від 08.09.2016 р. на суму 7282,00 грн., № 1/1/10267 від 08.09.2016 р. на суму 435,90 грн., № 1/1/10266 від 08.09.2016 р. на суму 5820,93 грн., № 1/1/10397 від 13.09.2016 р. на суму 276,00 грн., № 1/1/10394 від 13.09.2016 р. на суму 939,60 грн., № 1/1/10435 від 14.09.2016 р. на суму 8989,38 грн., № 1/1/10436 від 14.09.2016 р. на суму 555,00 грн., № 1/1/10432 від 14.09.2016 р. на суму 4115,15 грн., № 1/1/10486 від 15.09.2016 р. на суму 1264,08 грн., № 1/1/10559 від 15.09.2016 р. на суму 4992,67 грн., № 1/1/10549 від 15.09.2016          р. на суму 4234,66 грн., № 1/1/10669 від 20.09.2016 р. на суму 3589,47 грн. № 1/1/10765 від 21.09.2016 р. на суму 2253,12 грн., № 1/1/10825 від 22.09.2016 р. на суму 3660,22 грн., № 1/1/10826 від 22.09.2016 р. на суму 2129,57 грн., № 1/1/10827 від 22.09.2016 р. на суму 3553,97 грн., № 1/1/10845 від 22.09.2016 р. на суму 858,96 грн., № 1/1/10883 від 23.09.2016 р. на суму 1362,50 грн., № 1/1/10854 від 23.09.2016 р. на суму 9259,31 грн., № 1/1/10872 від 24.09.2016 р. на суму 2401,68 грн., № 1/1/10929 від 24.09.2016 р. на суму 9820,00 грн., № 1/1/11136 від 29.09.2016 р. на суму 4317,47 грн., № 1/1/11117 від 29.09.2016 р. на суму 3321,83 грн., № 1/1/11255 від 30.09.2016 р. на суму 968,58 грн., № 1/1/11264 від 30.09.2016 р. на суму 1764,24 грн., № 1/1/11240 від 30.09.2016 р. на суму 277,50 грн., № 1/1/11242 від 30.09.2016 р. на суму 11022,48 грн., № 1/1/11262 від 30.09.2016 р. на суму 1822,49 грн., № 1/1/11287 від 01.10.2016 р. на суму 1953,56 грн., № 1/1/11293 від 01.10.2016 р. на суму 2183,01 грн., № 1/1/11294 від 01.10.2016 р. на суму 4310,00 грн., № 1/1/11376 від 05.10.2016 р. на суму 1516,94 грн., № 1/1/11429 від 05.10.2016 р. на суму 6615,48 грн., № 1/1/11430 від 05.10.2016 р. на суму 1929,00 грн. № 1/1/11525 від 06.10.2016 р. на суму 912,78 грн., № 1/1/12463 від 29.10.2016 р. на суму 2081,41 грн., № 1/1/12468 від 29.10.2016 р. на суму 2343,54 грн., № 1/1/12469 від 29.10.2016 р. на суму 1071,39 грн., № 1/1/12470 від 29.10.2016 р. на суму 257,52 грн., № 1/1/12472 від 29.10.2016 р. на суму 6824,13 грн., № 1/1/12473 від 29.10.2016 р. на суму 4466,50 грн., № 1/1/12474 від 29.10.2016 р. на суму 10570,46 грн., № 1/1/12475 від 29.10.2016 р. на суму 12648,52 грн., № 1/1/14685 від 22.12.2016 р. на суму 7221,82 грн., № 1/1/14684 від 22.12.2016 р. на суму 7549,36 грн., № 1/1/14681 від 22.12.2016 р. на суму 1613.91 грн., № 1/1/14682 від 22.12.2016 р. на суму 1305,03 грн., № 1/1/14686 від 22.12.2016 р. на суму 7078,42 грн., № 1/1/14833 від 27.12.2016 р. на суму 127,38 грн., № 1/1/182 від 06.01.2017 р. на суму 6667,58 грн., № 1/1/181 від 06.01.2017 р. на суму 5179,16 грн., № 1/1/320 від 11.01.2017 р. на суму 396,12 грн., № 1/1/394 від 12.01.2017 р. на суму 1724,91 грн., № 1/1/393 від 12.01.2017 р. на суму 2812,05 грн., № 1/1/383 від 12.01.2017 р. на суму 2162,70 грн., № 1/1/381 від 12.01.2017 р. на суму 3721,58 грн., № 1/1/848 від 25.01.2017 р. на суму 3207,15 грн., № 1/1/849 від 25.01.2017 р. на суму 2619,05 грн., № 1/1/871 від 25.01.2017 р. на суму 4919,18 грн., № 1/1/1404 від 07.02.2017 р. на суму 1074,06 грн., № 1/1/1591 від 09.02.2017 р. на суму 663,24 грн., № 1/1/1638 від 10.02.2017 р. на суму 6474,36 грн., № 1/1/1640 від 10.02.2017 р. на суму 5220,14 грн., № 1/1/1635 від 10.02.2017 р. на суму 2879,04 грн., № 1/1/1639 від 10.02.2017 р. на суму 6447,22 грн., № 1/1/1645 від 13.02.2017 р. на суму 1384,10 грн., № 1/1/2259 від 23.02.2017 р. на суму 2042,76 грн., № 1/1/2242 від 23.02.2017 р. на суму 4046,14 грн., № 1/1/2295 від 24.02.2017 р. на суму 2058,30 грн., № 1/1/2979 від 14.03.2017 р. на суму 3094,80 грн.

Згідно з п. 4.1 договору № 42/15 від 11.05.2015 р. оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) по даному договору покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту її отримання.

Так, позивач вказує, що оскільки строк платежу відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України настає з наступного дня після дати, з якою зв’язані дії тобто після поставки товару, тому відповідач мав здійснити оплату поставленого відповідно до вищевказаних накладних товару у вказаний в договорі строк - протягом 45 календарних днів з моменту отримання партії товару.

Проте, за ствердженнями позивача, оскільки оплата поставленого товару здійснена частково в розмірі 4694,40 грн. за товар, поставлений за видатковою накладною № 1/1/10014 від 02.09.2016 р., відповідно неоплаченим залишається товар, поставлений відповідно до вказаних вище накладних. Відтак, станом на день подання позову заборгованість відповідача становить 265653,89 грн.

Наразі позивач посилається на п. 5.2 договору № 42/15, за яким кожна із сторін за кожен день прострочення виконання будь-яких своїх зобов’язань за даним договором виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, а також компенсую будь-які прямі або непрямі збитки, спричинені таким простроченням. Для постачальника пеня нараховується від вартості партії товару, в період поставки якої виникло порушення договору, а для покупця - від суми прострочення платежу.

Так, сума пені, нарахованої позивачем за період 09.09.2016 р. до 14.03.2017 р., складає 35760,00 грн., яка заявлена до стягнення.

Поряд з цим позивач вказує, що в порушення умов даного договору та вимог законодавства України відповідач після отримання товару всіма способами уникає виконання умов договору № 42/15 від 11.05.2015 р., чим порушує законні права та інтереси позивача, за захистом яких останній звернувся до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2017 р. позовну заяву ТОВ „Асканія Дістріб’юшн” прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3240/17, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23 січня 2018 р.

В ході підготовчого провадження 23.02.2018 р. від позивача до господарського суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 264975,71 грн. та пеню в сумі 34750,78 грн. В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на допущення технічної помилки в сумі основного боргу у розмірі 678,18 грн., у зв’язку з чим зменшив частково розмір пені згідно наведеного в заяві розрахунку пені.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог подана позивачем до закінчення підготовчого засідання згідно п. 2. ч. 2 ст. 46 ГПК України із дотриманням встановлених законом вимог, вказана заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2018 р. у справі № 916/3240/17 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів та підготовче засідання відкладено на 16.03.2018 р.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав. При цьому відповідачем під час підготовчого провадження 14.02.2018 р. було пред’явлено зустрічний позов до ТОВ „Асканія Дістріб’юшн” про зобов’язання вивезти залишки нереалізованого товару, поставленого за договором поставки з відстрочкою платежу № 42/15 від 11.06.2015 р. У зв’язку з поданням відповідачем вказаного зустрічного позову з порушенням вимог, встановлених ч. 4 ст. 164 ГПК України, ухвалою суду від 16.02.2018 р. у справі № 916/3240/17 зустрічну позовну заяву ВКФ „Юна-Сервіс” у вигляді ТОВ було залишено без руху. Проте, у зв’язку з неусуненням заявником у встановлений судом строк недоліків зустрічного позову, ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.03.2018 р. у справі № 916/3240/17 зустрічну позовну заяву Виробничо-комерційної фірми „Юна-Сервіс” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю „Асканія Дістріб’юшн” про зобов’язання вчинити певні дії повернуто заявнику.

13.03.2018 р. від позивача до господарського суду надійшов відзив на зустрічний позов (а.с. 165-168 т. 2).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2018 р. у справі № 916/3240/17 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 26.03.2018 р.

26.03.2018 р. відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності щодо нарахування пені (а.с. 178). Вказана заява прийнята судом до розгляду.

03.04.2018 р. від позивача до господарського суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в сумі 264975,71 грн. та пеню в сумі 12271,25 грн. Вказана заява про зменшення частково розміру нарахованої пені позивачем обґрунтована пропущенням строку нарахування пені за частиною видаткових накладних, про що заявлено було відповідачем.

Враховуючи те, що заява про зменшення позовних вимог подана позивачем після закінчення підготовчого провадження, з порушенням встановленого в п. 2. ч. 2 ст. 46 ГПК України строку на її подання, вказана заява розцінюється судом як додаткові пояснення по справі.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

11.05.2015 року між ТОВ «Асканія Дістріб’юшн» в особі Філії «Одеська» ТОВ «Асканія Дістріб’юшн» (постачальник) та ВКФ «Юна-Сервіс» (покупець) було укладено договір поставки з відстрочкою платежу № 42/15, відповідно до п. 1.1 якого позивач як постачальник зобов’язується поставляти відповідачу як покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 1.2 договору товаром за цим договором є товари, зазначені в узгодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), які є невід'ємними частинами цього договору. У прейскуранті (специфікації) вказується перелік поставляються товарів і ціни на них.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що товар та маркування товару повинні відповідати вимогам, встановленим чинним законодавством України до даного виду товару і його маркування, супроводжуватися сертифікатом відповідності, посвідченнями якості і безпеки харчових продуктів, матеріалів і виробів, ветеринарним свідоцтвом на продукти тваринного походження, довідкою ВМД (для алкогольної і тютюнової продукції імпортного виробництва).

Відповідно до п. 2.1 договору поставка товару здійснюється за узгодженим сторонами цінами, вказаними в прейскуранті (специфікації). При цьому постачальник зобов'язується не збільшувати ціни, зазначені в прейскуранті (специфікації), протягом 14 днів з моменту їх узгодження сторонами. Постачальник зобов'язується надавати ціни в прейскуранті, які узгоджені покупцем і постачальником, на рівних умовах як для покупця, так і для інших роздрібних компаній.

У разі порушення договірних зобов'язань з надання цін в період розрахунків покупець має право погасити з суми взаєморозрахунків збитки, понесені у зв'язку із змінами ціни в прейскуранті або ціни перевищують відпускні ціни для інших роздрібних компаній в прейскуранті постачальника без повідомлення постачальника, з подальшим наданням інформації в письмовому вигляді і достовірних фактів, що підтверджують порушення договірних зобов'язань з боку постачальника щодо наданого прейскуранта.

Згідно п. 3.1 договору поставка товару здійснюється на умовах DDР-склад покупця (в інтерпретації Міжнародних правил тлумачення торгових ІНКОТЕРМС 2010) однією або декількома партіями відповідно до специфікацій або накладних, які складаються на кожну таку партію. За згодою сторін одержувачем товару по вказаному договору може бути третя особа.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що постачальник зобов'язується поставити кожну окрему партію товару протягом 7 календарних днів з моменту отримання узгодженої заявки покупця, якщо в такій заявці не зазначена пізніша дата поставки.

Постачальник не має права відмовитися від приймання і виконання заявки покупця з наступних причин: покупець робить більш ніж одну заявку протягом поточного тижня, у постачальника відсутня технічна можливість доставки товару покупцеві.

Сторонами можуть письмово узгоджуватися графіки поставок товару, які будуть невід'ємними частинами цього договору.

За умовами п. 3.5 договору замовлення вважається виконаним, а постачальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, якщо він здійснив поставку товарів:

- в узгоджений з покупцем час, дату і в вказане покупцем місце (РЦ або конкретний магазин покупця);

- в асортименті і кількості, відповідно до поданих заявок;

- за цінами, затвердженим сторонами в специфікації;

- з повним пакетом супровідної документації;

- в повній відповідності до встановлених законом і умовами даного договору порядку.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 договору оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту її отримання/ реалізації. При відсутності проведення оплат в обумовлені терміни покупець має право відняти суму штрафних санкцій з сум, що підлягають переведенню постачальнику за поставлені товари. Покупець направляє постачальнику дебет-ноту з повідомленням про таке вирахування сум.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що покупець не оплачує товар, який підлягає поверненню (неякісний, бракований, з простроченим терміном придатності або реалізації/з термінами придатності або реалізації згідно п. 3.12 цього договору).

За умовами п. 4.4 договору у разі якщо у постачальника в силу цього договору або інших правовідносин виникнуть грошові зобов'язання перед покупцем, то останній має право зробити заяву про залік зустрічних грошових вимог і відповідним чином коригувати наступні розрахунки з постачальником.

В п. 4.5 договору зазначено, що у разі припинення поставок сума заборгованості по попереднім поставкам компенсується шляхом повернення нереалізованого товару постачальнику.

У разі якщо вартість повернутого товару перевищує суму заборгованості покупця, така різниця вважається обов'язком постачальника, який він зобов'язаний перерахувати покупцеві протягом 14-ти календарних днів з моменту повернення нереалізованого товару.

За умовами п. 4.6 договору постачальник зобов'язаний не рідше одного разу на місяць надавати покупцеві акт звірки взаєморозрахунків. У разі ненадання акту звірки взаєморозрахунків з боку постачальника протягом шести місяців, заборгованість сторін щодо виконання умов цього договору визначається на підставі даних покупця, при цьому перегляд даних покупця не допускається.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що останній укладено на невизначений термін і діє до його припинення за згодою сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір поставки є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як з’ясовано судом та не оспорюється відповідачем, на виконання умов вищевказаного договору поставки з відстрочкою платежу № 42/15 позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 2312960,69 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи належним чином засвідчені копії видаткових та товарно-транспортних накладних.

Так, у відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

При цьому поставлений позивачем товар було отримано відповідачем, що вбачається з підпису уповноваженої особи відповідача на вказаних накладних, що скріплено печаткою відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи положення п. 1.2 договору, суд доходить до висновку про належне виконання позивачем своїх зобов’язань перед відповідачем по договору згідно вищевказаних накладних, що повністю узгоджується з умовами укладеного сторонами договору.

При цьому за статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем товару від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов'язання оплатити цей товар у повному розмірі його вартості.

За ствердженнями позивача, відповідачем було здійснено лише часткову оплату товару та частину товару повернуто, що разом складає в сумі 2047985,00 грн., тому сума боргу відповідача становить 264975,71 грн., яка виникла на підставі наступних видаткових накладних: № 1/1/10029 від 03.09.2016 р. на суму 4998,91 грн., № 1/1/10052 від 05.09.2016 р. на суму 1424,78 грн., № 1/1/10195 від 07.09.2016 р. на суму 1456,20 грн., № 1/1/10261 від 08.09.2016 р. на суму 7282,00 грн., № 1/1/10267 від 08.09.2016 р. на суму 435,90 грн., № 1/1/10266 від 08.09.2016 р. на суму 5820,93 грн., № 1/1/10397 від 13.09.2016 р. на суму 276,00 грн., № 1/1/10394 від 13.09.2016 р. на суму 939,60 грн., № 1/1/10435 від 14.09.2016          р. на суму 8989,38 грн., № 1/1/10436 від 14.09.2016 р. на суму 555,00 грн., № 1/1/10432 від 14.09.2016 р. на суму 4115,15 грн., № 1/1/10486 від 15.09.2016 р. на суму 1264,08 грн., № 1/1/10559 від 15.09.2016 р. на суму 4992,67 грн., № 1/1/10549 від 15.09.2016          р. на суму 4234,66 грн., № 1/1/10669 від 20.09.2016 р. на суму 3589,47 грн. № 1/1/10765 від 21.09.2016 р. на суму 2253,12 грн., № 1/1/10825 від 22.09.2016 р. на суму 3660,22 грн., № 1/1/10826 від 22.09.2016 р. на суму 2129,57 грн., № 1/1/10827 від 22.09.2016 р. на суму 3553,97 грн., № 1/1/10845 від 22.09.2016 р. на суму 858,96 грн., № 1/1/10883 від 23.09.2016 р. на суму 1362,50 грн., № 1/1/10854 від 23.09.2016 р. на суму 9259,31 грн., № 1/1/10872 від 24.09.2016 р. на суму 2401,68 грн., № 1/1/10929 від 24.09.2016 р. на суму 9820,00 грн., № 1/1/11136 від 29.09.2016 р. на суму 4317,47 грн., № 1/1/11117 від 29.09.2016 р. на суму 3321,83 грн., № 1/1/11255 від 30.09.2016 р. на суму 968,58 грн., № 1/1/11264 від 30.09.2016 р. на суму 1764,24 грн., № 1/1/11240 від 30.09.2016 р. на суму 277,50 грн., № 1/1/11242 від 30.09.2016 р. на суму 11022,48 грн., № 1/1/11262 від 30.09.2016 р. на суму 1822,49 грн., № 1/1/11287 від 01.10.2016 р. на суму 1953,56 грн., № 1/1/11293 від 01.10.2016 р. на суму 2183,01 грн., № 1/1/11294 від 01.10.2016 р. на суму 4310,00 грн., № 1/1/11376 від 05.10.2016 р. на суму 1516,94 грн., № 1/1/11429 від 05.10.2016 р. на суму 6615,48 грн., № 1/1/11430 від 05.10.2016 р. на суму 1929,00 грн. № 1/1/11525 від 06.10.2016 р. на суму 912,78 грн., № 1/1/12463 від 29.10.2016 р. на суму 2081,41 грн., № 1/1/12468 від 29.10.2016 р. на суму 2343,54 грн., № 1/1/12469 від 29.10.2016 р. на суму 1071,39 грн., № 1/1/12470 від 29.10.2016 р. на суму 257,52 грн., № 1/1/12472 від 29.10.2016 р. на суму 6824,13 грн., № 1/1/12473 від 29.10.2016 р. на суму 4466,50 грн., № 1/1/12474 від 29.10.2016 р. на суму 10570,46 грн., № 1/1/12475 від 29.10.2016 р. на суму 12648,52 грн., № 1/1/14685 від 22.12.2016 р. на суму 7221,82 грн., № 1/1/14684 від 22.12.2016 р. на суму 7549,36 грн., № 1/1/14681 від 22.12.2016 р. на суму 1613.91 грн., № 1/1/14682 від 22.12.2016 р. на суму 1305,03 грн., № 1/1/14686 від 22.12.2016 р. на суму 7078,42 грн., № 1/1/14833 від 27.12.2016 р. на суму 127,38 грн., № 1/1/182 від 06.01.2017 р. на суму 6667,58 грн., № 1/1/181 від 06.01.2017 р. на суму 5179,16 грн., № 1/1/320 від 11.01.2017 р. на суму 396,12 грн., № 1/1/394 від 12.01.2017 р. на суму 1724,91 грн., № 1/1/393 від 12.01.2017 р. на суму 2812,05 грн., № 1/1/383 від 12.01.2017 р. на суму 2162,70 грн., № 1/1/381 від 12.01.2017 р. на суму 3721,58 грн., № 1/1/848 від 25.01.2017 р. на суму 3207,15 грн., № 1/1/849 від 25.01.2017 р. на суму 2619,05 грн., № 1/1/871 від 25.01.2017 р. на суму 4919,18 грн., № 1/1/1404 від 07.02.2017 р. на суму 1074,06 грн., № 1/1/1591 від 09.02.2017 р. на суму 663,24 грн., № 1/1/1638 від 10.02.2017 р. на суму 6474,36 грн., № 1/1/1640 від 10.02.2017 р. на суму 5220,14 грн., № 1/1/1635 від 10.02.2017 р. на суму 2879,04 грн., № 1/1/1639 від 10.02.2017 р. на суму 6447,22 грн., № 1/1/1645 від 13.02.2017 р. на суму 1384,10 грн., № 1/1/2259 від 23.02.2017 р. на суму 2042,76 грн., № 1/1/2242 від 23.02.2017 р. на суму 4046,14 грн., № 1/1/2295 від 24.02.2017 р. на суму 2058,30 грн., № 1/1/2979 від 14.03.2017 р. на суму 3094,80 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем був складений акт звірки заборгованості за період з 01.01.2015 р. по 04.12.2017 р., відповідно до якого сума боргу відповідача складає 264975,71 грн., який не підписано відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Так, згідно п. 4.2 договору оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з моменту її отримання/ реалізації.

Відтак, відповідач мав здійснити оплату за отриманий товар у наступні строки:

-          № 1/1/10029 від 03.09.2016 р. на суму 4998,91 грн. (товар оплачений частково в розмірі 4143,61 грн., залишається неоплаченим в сумі 855,30 грн.) - до 18.10.2016 р. включно,

-          № 1/1/10052 від 05.09.2016 р. на суму 1424,78 грн. - до 20.10.2016 включно,

-          № 1/1/10195 від 07.09.2016 р. на суму 1456,20 грн. - до 22.10.2016 включно,

-          № 1/1/10261 від 08.09.2016 р. на суму 7282,00 грн. - до 23.10.2016 включно,

-          № 1/1/10267 від 08.09.2016 р. на суму 435,90 грн. - до 23.10.2016 включно,

-          № 1/1/10266 від 08.09.2016 р. на суму 5820,93 грн. - до 23.10.2016 включно,

-          № 1/1/10397 від 13.09.2016 р. на суму 276,00 грн. - до 28.10.2016 включно,

-          № 1/1/10394 від 13.09.2016 р. на суму 939,60 грн. - до 28.10.2016 включно

-          № 1/1/10435 від 14.09.2016 р. на суму 8989,38 грн. - до 29.10.2016 включно,

-          № 1/1/10436 від 14.09.2016 р. на суму 555,00 грн. - до 29.10.2016 включно,

-          № 1/1/10432 від 14.09.2016 р. на суму 4115,15 грн. - до 29.10.2016 включно,

-          № 1/1/10486 від 15.09.2016 р. на суму 1264,08 грн. - до 30.10.2016 включно,

-          № 1/1/10559 від 15.09.2016 р. на суму 4992,67 грн. - до 30.10.2016 включно,

-          № 1/1/10549 від 15.09.2016 р. на суму 4234,66 грн. - до 30.10.2016 включно,

-          № 1/1/10669 від 20.09.2016 р. на суму 3589,47 грн. - до 05.11.2016 включно,

-          № 1/1/10765 від 21.09.2016 р. на суму 2253,12 грн. - до 06.11.2016 включно,

-          № 1/1/10825 від 22.09.2016 р. на суму 3660,22 грн. - до 07.11.2016 включно,

-          № 1/1/10826 від 22.09.2016 р. на суму 2129,57 грн. - до 07.11.2016 включно,

-          № 1/1/10827 від 22.09.2016 р. на суму 3553,97 грн. - до 07.11.2016 включно,

-          № 1/1/10845 від 22.09.2016 р. на суму 858,96 грн. - до 07.11.2016 включно,

-          № 1/1/10883 від 23.09.2016 р. на суму 1362,50 грн. - до 08.11.2016 включно,

-          № 1/1/10854 від 23.09.2016 р. на суму 9259,31 грн. - до 08.11.2016 включно,

-          № 1/1/10872 від 24.09.2016 р. на суму 2401,68 грн. - до 09.11.2016 включно,

-          № 1/1/10929 від 24.09.2016 р. на суму 9820,00 грн. - до 09.11.2016 включно,

-          № 1/1/11136 від 29.09.2016 р. на суму 4317,47 грн. - до 13.11.2016 включно,

-          № 1/1/11117 від 29.09.2016 р. на суму 3321,83 грн. - до 13.11.2016 включно,

-          № 1/1/11255 від 30.09.2016 р. на суму 968,58 грн. - до 14.11.2016 включно,

-          № 1/1/11264 від 30.09.2016 р. на суму 1764,24 грн. - до 14.11.2016 включно,

-          № 1/1/11240 від 30.09.2016 р. на суму 277,50 грн. - до 14.11.2016 включно,

-          № 1/1/11242 від 30.09.2016 р. на суму 11022,48 грн. - до 14.11.2016 включно,

-          № 1/1/11262 від 30.09.2016 р. на суму 1822,49 грн. - до 14.11.2016 включно,

-          № 1/1/11287 від 01.10.2016 р. на суму 1953,56 грн. - до 15.11.2016 включно,

-          № 1/1/11293 від 01.10.2016 р. на суму 2183,01 грн. - до 15.11.2016 включно,

-          № 1/1/11294 від 01.10.2016 р. на суму 4310,00 грн. - до 15.11.2016 включно,

-          № 1/1/11376 від 05.10.2016 р. на суму 1516,94 грн. - до 19.11.2016 включно,

-          № 1/1/11429 від 05.10.2016 р. на суму 6615,48 грн. - до 19.11.2016 включно,

-          № 1/1/11430 від 05.10.2016 р. на суму 1929,00 грн. - до 19.11.2016 включно,

-          № 1/1/11525 від 06.10.2016 р. на суму 912,78 грн. - до 20.11.2016 включно,

-          № 1/1/12463 від 29.10.2016 р. на суму 2081,41 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12468 від 29.10.2016 р. на суму 2343,54 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12469 від 29.10.2016 р. на суму 1071,39 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12470 від 29.10.2016 р. на суму 257,52 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12472 від 29.10.2016 р. на суму 6824,13 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12473 від 29.10.2016 р. на суму 4466,50 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12474 від 29.10.2016 р. на суму 10570,46 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/12475 від 29.10.2016 р. на суму 12648,52 грн. - до 13.12.2016 включно,

-          № 1/1/14685 від 22.12.2016 р. на суму 7221,82 грн. - до 05.02.2017 включно,

-          № 1/1/14684 від 22.12.2016 р. на суму 7549,36 грн. - до 05.02.2017 включно,

-          № 1/1/14681 від 22.12.2016 р. на суму 1613,91 грн. - до 05.02.2017 включно,

-          № 1/1/14682 від 22.12.2016 р. на суму 1305,03 грн. - до 05.02.2017 включно,

-          № 1/1/14686 від 22.12.2016 р. на суму 7078,42 грн. - до 05.02.2017 включно,

-          № 1/1/14833 від 27.12.2016 р. на суму 127,38 грн. - до 10.02.2017 включно,

-          № 1/1/182 від 06.01.2017 р. на суму 6667,58 грн. - до 21.02.2017 включно,

-          № 1/1/181 від 06.01.2017 р. на суму 5179,16 грн. - до 21.02.2017 включно,

-          № 1/1/320 від 11.01.2017 р. на суму 396,12 грн. - до 26.02.2017 включно,

-          № 1/1/394 від 12.01.2017 р. на суму 1724,91 грн. - до 27.02.2017 включно,

-          № 1/1/393 від 12.01.2017 р. на суму 2812,05 грн. - до 27.02.2017 включно,

-          № 1/1/383 від 12.01.2017 р. на суму 2162,70 грн. - до 27.02.2017 включно,

-          № 1/1/381 від 12.01.2017 р. на суму 3721,58 грн. - до 27.02.2017 включно,

-          № 1/1/848 від 25.01.2017 р. на суму 3207,15 грн. - до 11.03.2017 включно,

-          № 1/1/849 від 25.01.2017 р. на суму 2619,05 грн. - до 11.03.2017 включно,

-          № 1/1/871 від 25.01.2017 р. на суму 4919,18 грн. - до 11.03.2017 включно,

-          № 1/1/1404 від 07.02.2017 р. на суму 1074,06 грн. - до 25.03.2017 включно,

-          № 1/1/1591 від 09.02.2017 р. на суму 663,24 грн. - до 27.03.2017 включно,

-          № 1/1/1638 від 10.02.2017 р. на суму 6474,36 грн. - до 28.03.2017 включно,

-          № 1/1/1640 від 10.02.2017 р. на суму 5220,14 грн. - до 28.03.2017 включно,

-          № 1/1/1635 від 10.02.2017 р. на суму 2879,04 грн. - до 28.03.2017 включно,

-          № 1/1/1639 від 10.02.2017 р. на суму 6447,22 грн. - до 28.03.2017 включно,

-          № 1/1/1645 від 13.02.2017 р. на суму 1384,10 грн. - до 31.03.2017 включно,

-          № 1/1/2259 від 23.02.2017 р. на суму 2042,76 грн. - до 09.04.2017 включно,

-          № 1/1/2242 від 23.02.2017 р. на суму 4046,14 грн. - до 09.04.2017 включно,

-          № 1/1/2295 від 24.02.2017 р. на суму 2058,30 грн. - до 10.04.2017 включно,

-          № 1/1/2979 від 14.03.2017 р. на суму 3094,80 грн. - до 30.04.2017 включно.

При цьому докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем поставленого позивачем товару за вказаним накладними згідно умов договору № 42/15, в матеріалах справи відсутні. Так, несплатою позивачу у повному обсязі вартості отриманого товару за вказаними накладними відповідач порушив прийняті на себе зобов’язання за договором № 42/15, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості в розмірі 264975,71 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення нарахованої пені в розмірі 35760,00 грн. суд зазначає наступне.

Невиконання зобов’язання або виконання зобов’язання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несплата відповідачем вартості поставленого товару) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов'язання, зокрема з боку відповідача.

Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов'язання, або якщо він не виконав зобов'язання в межах встановленого в договорі чи законі строку.

Враховуючи те, що відповідачем не були виконані зобов’язання за договором № 42/15 щодо оплати поставленого товару у встановлений строк, відповідно відповідачем було допущено прострочення виконання зобов’язань з оплати виконаних позивачем робіт за спірним договором № 42/15.

В свою чергу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 5.2 договору зазначено, що кожна із сторін за кожен день прострочення виконання будь-яких своїх зобов’язань за даним договором виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, а також компенсую будь-які прямі або непрямі збитки, спричинені таким простроченням. Для постачальника пеня нараховується від вартості партії товару, в період поставки якої виникло порушення договору, а для покупця - від суми прострочення платежу.

При цьому, як передбачає частина 1 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Так, з огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов’язань за спірним договором щодо здійснення оплати за поставлений товар позивачем заявлено до стягнення пеню, нараховану відповідачу за період з 18.10.2016 р. по 26.10.2017 р. на суму 34750,78 грн., з урахуванням діючої у вказаному періоді прострочення ставки НБУ, розрахунок якої наведено в заяві про зменшення позовних вимог (а.с. 119-134 т. 2).

Між тим з огляду на заявлення відповідачем під час судового розгляду справи по суті про сплив позовної давності для звернення позивачем до суду з вимогами про стягнення вказаної пені, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Загальна позовна давність установлюється відповідно до статті 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Так, позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Враховуючи те, що судом встановлено порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду із заявленим позовом, та з огляду на заяву відповідача про сплив позовної давності, відповідно є підстави для застосування позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення пені.

Ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Порядок обчислення позовної давності в силу вимог частини другої статті 260 ЦК України не може бути змінений за домовленістю сторін.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним нарахування пені за шість місяців, визначених частиною шостою статті 232 ГК України, право на стягнення якої може бути заявлено в межах передбаченого пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України річного строку позовної давності.

Як зазначено в п. 4.2 Постанові Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року N 10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів”, у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін (п. 4.3).

Згідно п. 4.4.2 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ з урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Так, позивач мав право на стягнення нарахованої пені за період з 18.10.2016 р. по 26.10.2017 р., не пізніше 18.10.2017 р. (з урахуванням річного строку позовної давності). В свою чергу з огляду на те, що пред’явлений позивачем позов вважається поданим до господарського суду 19.12.2017 р. відповідно до поштового штемпеля підприємства зв'язку на конверті, в якому направлявся позов, суд доходить до висновку про сплив позовної давності по заявленим вимогам щодо стягнення пені, нарахованої на існуючу суму боргу у період з 18.10.2016 р. до 19.12.2016 р. по наступним видатковим накладним:

-          № 1/1/10029 від 03.09.2016 р. на суму 855,30 грн.,

-          № 1/1/10052 від 05.09.2016 р. на суму 1424,78 грн.,

-          № 1/1/10195 від 07.09.2016 р. на суму 1456,20 грн.,

-          № 1/1/10261 від 08.09.2016 р. на суму 7282,00 грн.,

-          № 1/1/10267 від 08.09.2016 р. на суму 435,90 грн.,

-          № 1/1/10266 від 08.09.2016 р. на суму 5820,93 грн.,

-          № 1/1/10397 від 13.09.2016 р. на суму 276,00 грн.,

-          № 1/1/10394 від 13.09.2016 р. на суму 939,60 грн.,

-          № 1/1/10435 від 14.09.2016          р. на суму 8989,38 грн.,

-          № 1/1/10436 від 14.09.2016 р. на суму 555,00 грн.,

-          № 1/1/10432 від 14.09.2016 р. на суму 4115,15 грн.,

-          № 1/1/10486 від 15.09.2016 р. на суму 1264,08 грн.,

-          № 1/1/10559 від 15.09.2016 р. на суму 4992,67 грн.,

-          № 1/1/10549 від 15.09.2016          р. на суму 4234,66 грн.,

-          № 1/1/10669 від 20.09.2016 р. на суму 3589,47 грн.,

-          № 1/1/10765 від 21.09.2016 р. на суму 2253,12 грн.,

-          № 1/1/10825 від 22.09.2016 р. на суму 3660,22 грн.,

-          № 1/1/10826 від 22.09.2016 р. на суму 2129,57 грн.,

-          № 1/1/10827 від 22.09.2016 р. на суму 3553,97 грн.,

-          № 1/1/10845 від 22.09.2016 р. на суму 858,96 грн.,

-          № 1/1/10883 від 23.09.2016 р. на суму 1362,50 грн.,

-          № 1/1/10854 від 23.09.2016 р. на суму 9259,31 грн.,

-          № 1/1/10872 від 24.09.2016 р. на суму 2401,68 грн.,

-          № 1/1/10929 від 24.09.2016 р. на суму 9820,00 грн.,

-          № 1/1/11136 від 29.09.2016 р. на суму 4317,47 грн.,

-          № 1/1/11117 від 29.09.2016 р. на суму 3321,83 грн.,

-          № 1/1/11255 від 30.09.2016 р. на суму 968,58 грн.,

-          № 1/1/11264 від 30.09.2016 р. на суму 1764,24 грн.,

-          № 1/1/11240 від 30.09.2016 р. на суму 277,50 грн.,

-          № 1/1/11242 від 30.09.2016 р. на суму 11022,48 грн.,

-          № 1/1/11262 від 30.09.2016 р. на суму 1822,49 грн.,

-          № 1/1/11287 від 01.10.2016 р. на суму 1953,56 грн.,

-          № 1/1/11293 від 01.10.2016 р. на суму 2183,01 грн.,

-          № 1/1/11294 від 01.10.2016 р. на суму 4310,00 грн.,

-          № 1/1/11376 від 05.10.2016 р. на суму 1516,94 грн.,

-          № 1/1/11429 від 05.10.2016 р. на суму 6615,48 грн.,

-          № 1/1/11430 від 05.10.2016 р. на суму 1929,00 грн.,

-          № 1/1/11525 від 06.10.2016 р. на суму 912,78 грн.,

-          № 1/1/12463 від 29.10.2016 р. на суму 2081,41 грн.,

-          № 1/1/12468 від 29.10.2016 р. на суму 2343,54 грн.,

-          № 1/1/12469 від 29.10.2016 р. на суму 1071,39 грн.,

-          № 1/1/12470 від 29.10.2016 р. на суму 257,52 грн.,

-          № 1/1/12472 від 29.10.2016 р. на суму 6824,13 грн.,

-          № 1/1/12473 від 29.10.2016 р. на суму 4466,50 грн.,

-          № 1/1/12474 від 29.10.2016 р. на суму 10570,46 грн.,

-          № 1/1/12475 від 29.10.2016 р. на суму 12648,52 грн.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Поважних причин пропущення строку позовної давності для звернення до суду із вимогами про стягнення нарахованої пені за вказаний період прострочення позивачем не наведено.

Таким чином, враховуючи те, що строк позовної давності по заявленим вимогам щодо стягнення з відповідача нарахованої пені на суму боргу по вказаним вище видатковим накладним сплинув, відповідно вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 22479,53 грн. (розрахунок в заяві про зменшення позовних вимог а.с. 119-134 т. 2) не підлягають задоволенню.

Щодо решти суми нарахованої пені в розмірі 12271,25 грн. на існуючу суму боргу у період з 05.02.2017 р. по 29.10.2017 р. по видатковим накладним:

-          № 1/1/14685 від 22.12.2016 р. на суму 7221,82 грн.,

-          № 1/1/14684 від 22.12.2016 р. на суму 7549,36 грн.,

-          № 1/1/14681 від 22.12.2016 р. на суму 1613,91 грн.,

-          № 1/1/14682 від 22.12.2016 р. на суму 1305,03 грн.,

-          № 1/1/14686 від 22.12.2016 р. на суму 7078,42 грн.,

-          № 1/1/14833 від 27.12.2016 р. на суму 127,38 грн.,

-          № 1/1/182 від 06.01.2017 р. на суму 6667,58 грн.,

-          № 1/1/181 від 06.01.2017 р. на суму 5179,16 грн.,

-          № 1/1/320 від 11.01.2017 р. на суму 396,12 грн.,

-          № 1/1/394 від 12.01.2017 р. на суму 1724,91 грн.,

-          № 1/1/393 від 12.01.2017 р. на суму 2812,05 грн.,

-          № 1/1/383 від 12.01.2017 р. на суму 2162,70 грн.,

-          № 1/1/381 від 12.01.2017 р. на суму 3721,58 грн.,

-          № 1/1/848 від 25.01.2017 р. на суму 3207,15 грн.,

-          № 1/1/849 від 25.01.2017 р. на суму 2619,05 грн.,

-          № 1/1/871 від 25.01.2017 р. на суму 4919,18 грн.,

-          № 1/1/1404 від 07.02.2017 р. на суму 1074,06 грн.,

-          № 1/1/1591 від 09.02.2017 р. на суму 663,24 грн.,

-          № 1/1/1638 від 10.02.2017 р. на суму 6474,36 грн.,

-          № 1/1/1640 від 10.02.2017 р. на суму 5220,14 грн.,

-          № 1/1/1635 від 10.02.2017 р. на суму 2879,04 грн.,

-          № 1/1/1639 від 10.02.2017 р. на суму 6447,22 грн.,

-          № 1/1/1645 від 13.02.2017 р. на суму 1384,10 грн.,

-          № 1/1/2259 від 23.02.2017 р. на суму 2042,76 грн.,

-          № 1/1/2242 від 23.02.2017 р. на суму 4046,14 грн.,

-          № 1/1/2295 від 24.02.2017 р. на суму 2058,30 грн.,

-          № 1/1/2979 від 14.03.2017 р. на суму 3094,80 грн.,

строк оплати по яким прострочено з 05.02.2017 р., суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення вказаної суми пені, розрахунок якої наведено в заяві про зменшення позовних вимог (а.с. 119-134 т. 2), а також в заяві про зменшення позовних вимог (а.с. 183-190 т. 2), яка судом врахована як пояснення по справі з огляду на подання цієї заяви після закінчення підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб’юшн» обґрунтовані та відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, однак підлягають частковому задоволенню з урахуванням застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

У зв’язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 4158,70 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб’юшн» до Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 299726,49 грн. задовольнити частково.

2.          СТЯГНУТИ з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65014, м. Одеса, вул. Щорса, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб’юшн» (02121, м. Київ, вул. Бориспільське шосе, буд. 41-В; ) основний борг в сумі 264975/двісті шістдесят чотири тисячі дев’ятсот сімдесят п’ять/грн. 71 коп.; пеню в розмірі 12271/дванадцять тисяч двісті сімдесят одна/грн. 25 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4158/чотири тисячі сто п’ятдесят вісім/грн. 70 коп.

3.          В задоволенні решти частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія Дістріб’юшн» до Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 квітня 2018 р.

Суддя В.С. Петров