ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/28256/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будхаус"

представник - Цвера І.С. (довіреність від 20.12.2017)

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1"

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк"

представник - Косар Б.М. (довіреність №004122/17 від 06.06.2017)

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет"

представник - Ярошенко Д.В. (довіреність від 29.08.2016)

ліквідатор - арбітражний керуючий Дерлюк В.Д., особисто

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖИ-ПРОДАКТ НК"

представник - Цвера І.С. (довіреність від 02.08.2016)

ОСОБА_8 - представник Цвера І.С. (довіреність від 30.10.2017)

розглянув касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 03.10.2017

у складі колегії суддів: Дикунська С.Я. (головуючий), Жук Г.А., Мальченко А.О.

та на постанову Господарського суду міста Києва

від 30.03.2017

у складі судді Чеберяка П.П.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 20.10.2017 та 23.10.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Будхаус" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та постанову Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі №910/28256/15 в порядку статей 107, 109 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції до 15.12.2017.

2. 03.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №910/28256/15 Господарського суду міста Києва передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

3. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/28256/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, заяви) між суддями від 19.02.2018.

4. Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2018 у складі колегії суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Пєсков В.Г. зупинено касаційне провадження у справі №910/28256/15 Господарського суду міста Києва до вирішення питання про відвід судді Верховного Суду Катеринчук Л.Й.

5. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду відводу судді Катеринчук Л.Й. у справі №910/28256/15 визначено суддю Верховного Суду Погребняка В.Я. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, заяви) між суддями від 28.02.2018.

6. Ухвалою Верховного Суду від 28.02.2018 у складі судді Погребняка В.Я. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" про відвід судді Катеринчук Л.Й. у справі №910/28256/15 відмовлено.

7. Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2018 поновлено провадження у справі №910/28256/15 Господарського суду міста Києва за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та постанову Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 зі стадії вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами, відкрито касаційне провадження та призначено їх розгляд в судовому засіданні на 12.04.2018 о 09 год. 30 хв.

8. 23.03.2018 Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" подало відзив на касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет".

9. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 22, 26, 27, 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), статей 32, 43 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до набрання чинності Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

10. Провадження у справі №910/28256/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних матеріалів №1" (далі - ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1", боржник), порушене ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус" (далі - ТОВ "Будхаус"), визнано ТОВ "Будхаус" кредитором ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" на суму 10 016 791, 91 грн., з яких 10 004 611, 91 грн. - вимоги четвертої черги, 12 180 грн. - вимоги першої черги, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном боржника з 19.11.2015, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Дерлюка В.Д., призначено попереднє судове засідання.

11. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" на загальну суму 466 533 646, 90 грн., в тому числі з вимогами ТОВ "Будхаус" на суму 10 016 791, 91 грн., ПАТ "Альфа-Банк" на суму 384 281 610, 49 грн., ПАТ "Нова Лінія" на суму 102 789, 63 грн., ТОВ "Піонер новітніх технологій" на суму 478 320 грн., ТОВ "ЕПІЦЕНТР К" на суму 1 799 932, 19 грн., ТОВ "Каховка "Маркет" на суму 11 813 108, 96 грн., ТОВ "Дартосбуд" на суму 3 249 836 грн., ОСОБА_8 на суму 31 270 065, 82 грн., ТОВ "ЕНЕРДЖИ-ПРОДАКТ НК" на суму 19 208 335, 68 грн., ТОВ "БАШТА-2007" на суму 4 312 856, 22 грн.

12. Постановою Господарського суду міста Києва від 07.06.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1", визнано ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

13. Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 та постанову Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 скасовано, справу №910/28256/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

14. 10.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дерлюка В.Д. про припинення процедури розпорядження майном боржника, визнання ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, а також призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дерлюка В.Д.

15. Постановою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі №910/28256/15, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1", припинено повноваження розпорядника майна ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" арбітражного керуючого Дерлюка В.Д., визнано ТОВ "Завод будівельних матеріалів № 1" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" арбітражного керуючого Дерлюка В.Д.

16. Постанова мотивована тим, що згідно з рішенням загальних зборів кредиторів від 01.02.2017 та рішенням комітету кредиторів від 06.02.2017 прийнято рішення про звернення до місцевого господарського суду з клопотанням про визнання боржника - ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, за даними аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" не було виявлено ознак дій з приховування чи доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства, враховуючи надкритичну неплатоспроможність підприємства боржника та відсутність будь-якого майна у ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1", суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

17. Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 скасовано, справу №910/28256/15 направлено на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

18. Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України виходив з того, що під час апеляційного перегляду, апеляційним судом не були належним чином та в повному обсязі розглянуто доводи, які викладені в апеляційних скаргах ТОВ ТОВ "Будхаус", ТОВ "БАШТА-2007" та ТОВ "Каховка "Маркет" щодо оцінки дій арбітражного керуючого, а саме наявності в його діях конфлікту інтересів, ігнорування факту представництва одними і тими ж особами боржника та кредитора ПАТ "Альфа-Банк", що є єдиним членом комітету кредиторів та наявність сприяння одному з кредиторів - ПАТ "Альфа-Банк", подання до суду неправдивих відомостей, що полягають у значному зменшенні дебіторської заборгованості, відсутності грошових коштів під час проведення інвентаризації, в той час як у звіті розпорядника майна від березня 2017 року зазначено, що кошти знаходяться на рахунку боржника, а матеріали справи містять довідку арбітражного керуючого про відсутність грошових коштів на рахунках боржника у банку. За висновками суду касаційної інстанції, апеляційним судом не виконано в повному обсязі вимог статті 101 ГПК України і передчасно зроблено висновок щодо наявності підстав для визнання боржника банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури боржника, незаконно залишено без змін постанову Господарського суду міста Києва від 30.03.2017.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

19. 28.08.2017 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №910/28256/15 передана на розгляд колегії суддів: Дикунська С.Я. (головуючий), Жук Г.А., Мальченко А.О.

20. 03.10.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду апеляційні скарги ТОВ ТОВ "Будхаус", ТОВ "БАШТА-2007" та ТОВ "Каховка "Маркет" залишено без задоволення, постанову Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі №910/28256/15 залишено без змін.

20.1. Під час нового розгляду справи, переглянувши справу в повному обсязі, врахувавши вказівки Вищого господарського суду України, апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції, з його висновками про стійку неплатоспроможність боржника за відсутності ознак фіктивного банкрутства чи його доведення до банкрутства, зростання частки позикових коштів під час фінансування підприємства, про можливість відновлення платоспроможності боржника лише через застосування щодо нього процедури ліквідації.

20.2. Апеляційним судом встановлено, що відповідно до частин 4, 8, 9 статті 26 Закону про банкрутство, 01.02.2017 загальними зборами кредиторів більшістю голосів (369 102 голоси) та 06.02.2017 комітетом кредиторів одноголосно прийнято рішення клопотати перед господарським судом про винесення постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

20.3. Оскільки відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 27 Закону про банкрутство від комітету кредиторів не надходило рішення про продовження строку процедури розпорядження майном, апеляційним судом відхилені доводи апелянтів про невиконання арбітражним керуючим їх пропозиції щодо продовження строку розпорядження майном та звернення до господарського суду з відповідним клопотанням, як безпідставні та необґрунтовані, адже таке питання не було підтримано більшістю голосів, як цього вимагають приписи Закону про банкрутство.

20.3. Апеляційний суд спростував доводи апелянтів про наявність конфлікту інтересів при прийнятті рішення про перехід до ліквідаційної процедури з посиланням на те, що представники боржника - ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" є одночасно представниками кредитора - ПАТ "Альфа-Банк", який володіє біль як 86% голосів від загальної кількості голосів конкурсних кредиторів та є єдиним членом комітету кредиторів боржника, оскільки цивільним законодавством не заборонено одній особі одночасно представляти інтереси двох інших осіб. Апеляційним судом встановлено, що представник боржника та кредитора ОСОБА_11 на зборах комітету кредиторів 06.02.2017 голосував за прийняття рішення про введення ліквідаційної процедури, а на загальних зборах кредиторів 01.02.2017 голосування не здійснював, оскільки за введення ліквідаційної процедури боржника голосував інший представник ПАТ "Альфа-Банк". З огляду на таке, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність реального конфлікту інтересів між боржником та мажоритарним кредитором в даному випадку.

20.4. Апеляційний суд, переглядаючи постанову суду першої інстанції від 30.03.2017 встановив, що за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" розпорядником майна не було виявлено ознак дій з приховування чи доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства, а також було встановлено ознаки надкритичної неплатоспроможності підприємства, збільшення короткострокових та довгострокових зобов'язань, що є негативною тенденцією та свідчило про спадання ліквідності товариства.

20.5. Апеляційний суд, врахувавши вказівки касаційної інстанції, встановив, що дебіторська заборгованість на кінець 2016 року становила 11 575, 8 тис. грн., що свідчило про наявність у ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" оборотних активів для часткового погашення кредиторської заборгованості, однак не може мати наслідком задоволення вимог конкурсних кредиторів на суму, яка становить 466 533 646, 90 грн. згідно із затвердженим реєстром вимог кредиторів. Враховуючи відсутність документів на підтвердження дебіторської заборгованості у розпорядника майна на час проведення процедури розпорядження майном, в нього не було можливості проаналізувати її на можливість стягнення, що не спростовує можливості вчинення таких дій ліквідатором боржника у ліквідаційній процедурі. Апеляційним судом проаналізовано показники ліквідності боржника як такі, що свідчать про неспроможність підприємства негайно погасити свої поточні зобов'язання, а також показники фінансової стійкості, які за висновками суду свідчать про втрату платоспроможності товариства.

20.6. Апеляційним судом встановлено, що розпорядником майна було проведено інвентаризацію незавершених капітальних інвестицій, біологічних активів, фінансових інвестицій, необоротних активів, запасів, дебіторської та кредиторської заборгованості, розрахунків з дебіторами та кредиторами, наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності, готівкових коштів, витрат і доходів майбутніх періодів, за результатами якої складено відповідні інвентаризаційні описи, які долучені до матеріалів справи, та, з огляду на встановлене, зазначено про безпідставність та необґрунтованість доводів апелянтів щодо неналежного виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов'язків щодо аналізу фінансово-господарської діяльності.

20.7. Дослідивши сукупність доказів за матеріалами справи щодо фінансового стану боржника, суд дійшов висновку, що він є таким, що не дає можливості відновити платоспроможність ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" та задовольнити вимоги конкурсних кредиторів, адже пасиви боржника значно перевищують його активи. Апеляційний суд вирішив, що погашення вимог кредиторів можливе не інакше як через застосування ліквідаційної процедури щодо боржника, зазначивши про відповідність вимогам законодавства про банкрутство висновків суду першої інстанції про визнання ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута Дерлюка В.Д.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржників (ТОВ "Будхаус" та ТОВ "Каховка Маркет")

21. Скаржники доводили, що в порушення вимог статті 43 ГПК України апеляційним судом вкотре проігноровано вказівки Вищого господарського суду України щодо конфлікту інтересів кредиторів при прийнятті рішення про перехід до ліквідаційної процедури, який полягає у представництві однією фізичною особою (ОСОБА_11) єдиного члена комітету кредиторів - ПАТ "Альфа-Банк" та боржника - ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1".

22. Скаржники доводили, що апеляційним судом не надано належної оцінки проведеному розпорядником майна аналізу фінансового стану боржника щодо зменшення суми дебіторської заборгованості, що, на думку скаржника, свідчить про приховування частини активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості, аргументуючи порушенням статті 37 Закону про банкрутство, яке мало наслідком прийняття передчасного рішення про визнання боржника банкрутом.

23. Скаржники доводили, що апеляційним судом не надано належної оцінки численним порушенням, допущеним арбітражним керуючим Дерлюком В.Д. під час виконання обов'язків розпорядника майна, які призвели до викривлення реальної інформації про майновий стан боржника, даних про його активи та пасиви, а тому його не можна було призначати ліквідатором.

Доводи інших учасників справи

24. ПАТ "Альфа-Банк" у відзиві на касаційні скарги ТОВ "Будхаус" та ТОВ "Каховка Маркет" зазначило, що доводи скаржників про порушення апеляційним судом вимог статті 43 ГПК України ігноруючи вказівки Вищого господарського суду України, є безпідставними, оскільки дані питання були досліджені, а вказівки суду касаційної інстанції враховані при винесенні постанови. Банк зазначав, що оскільки він має найбільшу кількість голосів конкурсних кредиторів (86%), то саме його волевиявлення про обрання ліквідаційної процедури мало вирішальне значення при голосуванні як на зборах кредиторів, так на комітеті кредиторів боржника, а майновий стан боржника (значне перевищення пасиву над активами) не дозволяє подальшого ведення господарської діяльності та зумовлює введення ліквідаційної процедури.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

25. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011

Частина 1 статті 7 - щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Частини 1, 2, 3 статті 22 - під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці; розпорядник майна зобов'язаний аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках.

Частина 8 статті 26 - до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Частини 1, 2, 4 статті 27 - у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди. У разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п'яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

Частина 1 статті 37 - у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю представників сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

26. Господарський процесуальний кодекс України в редакції до 15.12.2017

Частини 1, 2 статті 101 - у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Стаття 111-12 - вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

27. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення судами попередніх інстанцій положень статей 22, 26, 27, 37 Закону про банкрутство, статей 32, 43 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, до набрання чинності Законом України №2147-VІІI від 03.10.2017 при прийнятті оскаржуваних в касаційному порядку судових рішень про визнання боржника банкрутом та ведення щодо нього ліквідаційної процедури та неприйнятною в частині оцінки доказів.

А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків судів першої та апеляційної інстанцій

28. За приписами частини 4 статті 205 Господарського кодексу України, у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

29. Положеннями статті 22 Закону про банкрутство на розпорядника майна покладено обов'язок із здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника з метою забезпечення ефективного використання його майнових активів та подальшого застосування щодо нього господарським судом оптимальної судової процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі чи частково вимог кредиторів.

30. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, розпорядником майна Дерлюком В.Д. проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, за результатами якого у боржника виявлено активи на загальну суму 11 575, 8 тис. грн., тоді як пасив боржника відповідно до затвердженого реєстру вимог кредиторів складає 466 533 646, 90 грн.

Зазначені обставини суди оцінили як такі, що підтверджують неплатоспроможність боржника у зв'язку із значним перевищенням його пасиву над активами, та дійшли висновку про доцільність застосування до боржника ліквідаційної процедури.

31. За змістом частин 1, 2, 4 статті 27 Закону про банкрутство вбачається, що завдання підсумкового засідання суду на стадії розпорядження майном полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, рішення зборів кредиторів, однак, остаточна оцінка підстав для введення ліквідаційної процедури здійснюється господарським судом у підсумковому засіданні. Зокрема, виходячи з того, чи є можливим відновлення платоспроможності боржника без введення його ліквідаційної процедури та чи є реальна можливість відновити платоспроможність боржника через застосування до нього процедури санації за наявності інвестора чи шляхом укладення мирової угоди між кредиторами та боржником.

32. З матеріалів справи вбачається, що питання введення ліквідаційної процедури щодо боржника вирішувалось судами неодноразово. Апеляційний суд прийняв до уваги те, що на момент розгляду справи у підсумковому засіданні від 30.03.2017 на стадії розпорядження майном, до суду надійшло рішення №2 загальних зборів кредиторів ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" від 01.02.2017 з відповідними додатками, з якого вбачається проведення рейтингового голосування щодо можливостей введення процедури санації (1797 голосів), про продовження процедури розпорядження майном (72 426 голосів) та про визнання боржника банкрутом із введенням ліквідаційної процедури (369 102 голоси). Також, рішення про введення ліквідаційної процедури одноголосно підтримано комітетом кредиторів боржника від 17.07.2017 на стадії апеляційного розгляду справи, яке прийняв до уваги апеляційний суд при новому розгляді.

33. Відтак, з огляду на завершення строків процедури розпорядження майном, неприйняття зборами та комітетом кредиторів іншого рішення про подальшу процедуру банкрутства, окрім введення ліквідаційної процедури упродовж тривалого розгляду справи на етапі підсумкового засідання, апеляційний суд дійшов вірного висновку про відсутність альтернативи введенню ліквідаційної процедури керуючись частинами 4-5 статті 27 Закону про банкрутство.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

34. Доводи скаржників про передчасність висновків судів про перехід до ліквідаційної процедури боржника з посиланням на те, що розпорядником майна належним чином не з'ясовано фінансово-майнового стану боржника та дійсного обсягу його активів, колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованими та такими, що намагаються переконати суд касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів та виходять за межі повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, суперечать вимогам частини 2 статті 22 Закону про банкрутство про необхідність дотримання строків процедури розпорядження майном у 115 календарних днів з можливою їх пролонгацією на 2 місяці, не спростовують обґрунтованості висновків судів про недостатність активів боржника для повного погашення вимог кредиторів, не спростовують наявності правових механізмів у ліквідаційній процедурі боржника, які дозволяють перейти з ліквідаційної процедури до процедури санації боржника за наявності інвестора або волевиявлення засновників боржника (статті 37, 39 цього Закону), а також укласти мирову угоду у справі про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури боржника за рішенням комітету кредиторів, засновників чи ліквідатора боржника у разі виявлення в ході процедури ліквідації активів боржника чи інвестора (статті 77 - 79 цього Закону).

35. Доводи скаржників про те, що судами попередніх інстанцій неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору та не досліджено належним чином усіх доказів у справі, на виконання вказівок Вищого господарського суду України, колегією суддів Касаційного господарського суду відхиляються, оскільки вбачається, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до приписів статей 43, 101 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017), її фактичні обставини були встановлені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, повторно проведено засідання комітету кредиторів боржника 17.07.2017, який підтвердив волевиявлення на введення ліквідаційної процедури.

36. Доводи скаржників щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Дерлюком В.Д. покладених на нього обов'язків щодо аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника, колегія суддів вважає необґрунтованими, такими, що спростовані висновками апеляційного суду згідно з постановою, яка переглядається, а також досліджувалися судом першої інстанції в ході розгляду скарг ТОВ "Каховка "Маркет", ОСОБА_8 та ТОВ "Башта-2007" на дії розпорядника майна Дерлюка В.Д., в задоволені яких ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017, було відмовлено.

37. Суд відхиляє доводи скаржників відповідно до пункту 22 мотивувальної частини даної постанови, що підтверджується висновком пункту 30 мотивувальної частини цієї постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. З огляду на зазначене, Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" та залишення без змін оскаржуваної постанови апеляційного суду від 30.10.2017 та постанови суду першої інстанції від 30.03.2017 про введення ліквідаційної процедури боржника, як таких, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

39. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційних скарг ТОВ "Будхаус" та ТОВ "Каховка Маркет" та залишає без змін оскаржувані судові рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будхаус" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Маркет" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та постанову Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 у справі №910/28256/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

В.Г. Пєсков