РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2018Справа № 910/21364/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Інструмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДТЕХ СТЕЙТ"

про стягнення 330 074,72 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Тетеря І.А., за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес Інструмент" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДТЕХ СТЕЙТ" про стягнення 330 074,72 грн., з яких: 248 389,50 грн. основна заборгованість, 24 838,94 грн. штраф, 32 188,92 грн. пеня, 4 939,51 грн. 3% річних, 19 717,85 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №10/10 від 10.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 порушено провадження у справі №910/21364/17. Розгляд справи призначено на 16.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 у справі №910/21364/17 ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.02.2018.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2 А.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, з яких слідує, що відповідач отримував кореспонденцію суду 03.01.2018, 23.01.2018.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

У підготовчому засіданні суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.03.2018.

У судовому засідання 15.03.2018 судом оголошено перерву до 26.04.2018.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 26.04.2018 судом було заслухано вступне слово позивача, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засідання 26 квітня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гермес Інструмент" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДТЕХ СТЕЙТ" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки №10/10 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язується поставляти та передати у власність покупця продукцію, визначену у п.2.1 цього договору (надалі іменується «Продукція»), а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеними у додатках до цього договору, які є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її часткове співвідношення (будівельні матеріали) визначаються у відповідному замовленні покупця або узгоджуються сторонами у відповідних додатках.

Відповідно до п. 1.2 договору, під додатками до цього договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені Постачальником замовлення Покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються Постачальником. Всі додатки до даного Договору становлять невід'ємну частину договору.

Поставка продукції здійснюються окремими партіями, відповідно до наданого покупцем та схваленого постачальником замовлення на поставку продукції, або/чи відповідного додатку (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.4. договору підтверджений сторонами асортимент та кількість продукції в кожній партії вказується в додатках до даного договору.

Приймання-передача продукції здійснюється представниками обох сторін на складі доставки згідно наданих постачальником супроводжуючих документів на товар із підписанням відповідних накладних (6.3 договору).

Згідно з п. 7.1 договору ціна на продукцію встановлюється в національній валюті України - гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в додатках до нього договору, які є його невід'ємною частиною. Вартість тари, упакування та маркування продукції внесене в її ціну.

Розрахунки за кожну поставлено партію продукції здійснюється покупцем у безготівковому порядку в українській національній валюті - гривнях - шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника або у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів в касу постачальника. Усі витрати, пов'язані з перекладом коштів, несе покупець (п.7.4. договору).

Відповідно до п. 7.7 договору оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється наступним чином:

- 100% вартості партії продукції сплачується покупцем в якості попередньої оплати на підставі наданого постачальником рахунку протягом трьох банківських днів з дати отримання покупцем відповідного рахунку постачальника за рахунок коштів, переведених покупцем згідно з договором, його грошові зобов'язання припиняють у наступній черговості:

- у першу чергу - пеня, передбачена п. 9.4 та 9.5 цього договору;

- у другу чергу - штраф, передбачені п. 9.3. цього договору;

- у третю чергу - прострочені платежі;

- у четверту чергу - поточні платежі.

В матеріалах справи містяться виставлені позивачем наступні рахунки-фактури: №СФ-0000106 від 19.01.2017, №СФ-0000117 від 23.01.2017, №СФ-0000118 від 23.01.2017, №СФ-0000132 від 27.01.2017, №СФ-0000133 від 27.01.2017, №СФ-0000134 від 27.01.2017, №СФ-0000135 від 27.01.2017, №СФ-0000147 від 03.02.2017, №СФ-0000148 від 03.02.2017, №СФ-0000183 від 06.02.2017, №СФ-0000163 від 10.02.2017, №СФ-0000164 від 14.02.2017, №СФ-0000545 від 15.12.2016.

Судом встановлено, що Постачальником було поставлено покупцю продукцію на загальну суму 248 389,50 грн., згідно наступних видаткових накладних: №РН-0000061 від 06.02.2017 на суму 54007,99 грн.; №РН-0000060 від 17.02.2017 на суму 28704,86 грн.; №РН-0000059 від 06.02.2017 на суму 75 389,90 грн.; №РН-0000058 від 17.02.2017 на суму 1 047,19 грн.; №РН-0000057 від 17.02.2017 на суму 23 942,52 грн.; №РН-0000056 від 06.02.2017 на суму 15 172,80 грн.; РН-0000055 від 03.02.2017 на суму 359,76 грн.; №РН-0000054 від 03.02.2017 на суму 11708,40 грн.; №РН-0000053 від 03.02.2017 на суму 750,00 грн.; №РН-0000050 від 06.02.2017 на суму 486,00 грн.; №РН-0000051 від 14.02.2017 на суму 3 213,60 грн.; №РН-0000052 від 14.02.2017 на суму 1 360,32 грн.; №РН-0000049 від 06.02.2017 на суму 32 246,16 грн.

Вказані видаткові накладні підписані позивачем та відповідачем та скріплені печатками господарюючих суб'єктів сторін та є належними доказами на підтвердження факту поставки товару позивачем за договором.

Однак, покупець, у порушення умов договору, не сплатив постачальнику вартості поставленої продукції, у зв'язку з чим у покупця виникла заборгованість у сумі 248 389,50 грн.

В матеріалах справи також наявний акт звірки взаєморозрахунків, підписаний позивачем та відповідачем, станом на 23.02.2017, згідно якого за відповідачем рахується борг на суму 248 389,50 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. (п. 6 ст. 265 ГК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Отже, судом встановлено, що Позивач належним чином виконав умови Договору та поставив відповідачу товар на загальну суму 248 389,50 грн., що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000061 від 06.02.2017 на суму 54007,99 грн.; №РН-0000060 від 17.02.2017 на суму 28704,86 грн.; №РН-0000059 від 06.02.2017 на суму 75 389,90 грн.; №РН-0000058 від 17.02.2017 на суму 1 047,19 грн.; №РН-0000057 від 17.02.2017 на суму 23 942,52 грн.; №РН-0000056 від 06.02.2017 на суму 15 172,80 грн.; РН-0000055 від 03.02.2017 на суму 359,76 грн.; №РН-0000054 від 03.02.2017 на суму 11708,40 грн.; №РН-0000053 від 03.02.2017 на суму 750,00 грн.; №РН-0000050 від 06.02.2017 на суму 486,00 грн.; №РН-0000051 від 14.02.2017 на суму 3 213,60 грн.; №РН-0000052 від 14.02.2017 на суму 1 360,32 грн.; №РН-0000049 від 06.02.2017 на суму 32 246,16 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 248 389,50 грн. доведений суду належним чином.

Строк оплати з умовами договору є таким, що настав.

Отже, за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 248 389,50 грн. основного боргу. Позов в частині стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню повністю в розмірі 248 389,50 грн.

Позивачем, також заявлена вимога про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 4939,51 грн. та інфляційні втрати в сумі 19 717,85 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 4 939,51 грн. та інфляційні втрати в сумі 19 717,85 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 32 188,92 грн. пені та 24 838,94 грн. штрафу.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від сум невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 9.3 договору у випадку несвоєчасної оплати продукції згідно умов договору протягом 10 (десяти) календарних днів покупець сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції.

Згідно з п.9.4 договору у випадку несвоєчасної оплати продукції згідно умов договору протягом більше, ніж 10 (десять) календарних днів, покупець також сплачує на користь постачальника пеню, яка обчислюється з 11 (одинадцятого) дня прострочення плати відповідної партії продукції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

У випадку несвоєчасної оплати продукції згідно умов договору протягом більше, ніж 20 (двадцять) календарних днів, покупець також сплачує на користь постачальника пеню, яка обчислюється з 21 (двадцять першого) дня прострочення оплати відповідної партії продукції у розмірі 3% річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати (п. 9.5 договору).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, дійшов до висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 32 188,92 грн.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 24 838,94 грн. штрафу у розмірі 10% від вартості поставки на підставі п. 9.3 договору також визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДТЕХ СТЕЙТ" (01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Інструмент" (02140, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 24, кв. 174, ) 248 389 (двісті сорок вісім тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 50 коп. основного боргу, 24 838 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 94 коп. штрафу, 32 188 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 92 коп. пені, 4 939 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 51 коп. 3% річних, 19 717 (дев'ятнадцять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 85 коп. інфляційних втрат та 4 951 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 12 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.04.2018

Суддя І.І. Борисенко