ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.2018 Справа № 920/58/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши матеріали справи № 920/58/17 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Фермерського господарства «Злак» (вул. Сумська, буд. 182, с. Миропілля, Краснопільський район, Сумська область, 42410, ідентифікаційний код 21109273),

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавліська, буд. 108, м. Суми, 40021, ідентифікаційний код 3976885),

про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки на підставі статей 4, 33, 35 Закону України «Про оренду землі»,

представники сторін:

позивача: голова ФГ ОСОБА_1, ОСОБА_2 згідно договору про надання правової допомоги від 28.02.2018, ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю № 9-18-0.6-13/62-18 від 12.01.2018.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі державної власності від 02.02.2010 (державна реєстрація від 28.12.2010 № 88), укладеного між Фермерським господарством «Злак» та Краснопільською районною державною адміністрацією Сумської області, обєктом оренди якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 24,0334 га, яка знаходиться на території Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, у викладеній в позовній заяві редакції та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1762,00 грн.

У відзиві на позов відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, у звязку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, відповідач у відзиві на позов зазначив, що предметом спору є земельна ділянка загальною площею 24,0334 га відповідно до договору, натомість позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 02.02.2010 загальною площею 23,2020 га, що свідчить про невідповідність предмету спору з позовними вимогами.

05.03.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив від 05.03.2018 (вх. № 1799 від 05.03.2018), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправомірність дій відповідача.

27.03.2018 представником відповідача подано до суду письмові заперечення на відповідь на відзив б/н, б/д (вх. № 2435 від 27.03.2018), в яких представник відповідача зазначає, що підтримує попередньо викладену у відзиві на позовну заяву позицію та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем залишено поза увагою ту обставину, що первісний договір оренди укладався не з відповідачем, а з Краснопільською районною державною адміністрацією Сумської області, і на теперішній час для підписання додаткової угоди до вищевказаного договору існують певні перешкоди.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Господарський суд розглянувши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, заслухавши представників учасників справи, дійшов висновку позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2010 між Фермерським господарством «Злак» та Краснопільською районною державною адміністрацією Сумської області укладено договір оренди землі (запасу і резервного фонду), який було зареєстровано у Державному реєстрі земель 28.12.2010 за № 88, згідно з яким Краснопільська районна державна адміністрація як орендодавець передала ФГ «Злак» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 24,0334 га, у тому числі: рілля 21,3834 га, сіножаті 2,65 га, яка знаходиться на території Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області (а.с. 12-13).

Відповідно п. 8 договір укладено на 7 років (з 01.01.2011 по 01.01.2018), Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7641,94 грн.

Позивач обґрунтовує вимог тим, що доводи відповідача щодо порушення строків подачі повідомлення про намір продовжити термін дії договору оренди є безпідставними, оскільки п. 8 договору визначено строк дії договору, а саме: з 01.01.2011 по 01.01.2018, а тому позивач мав право звернутись до відповідача з повідомленням про намір продовжити термін дії договору до 01.10.2017 (90-денний термін до закінчення строку дії договору). Крім того, позивач зазначає, що навіть якщо відраховувати 90 днів від 28.12.2017, то останнім днем подачі повідомлення є 29.09.2017.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини 4 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Орендодавцем за договором оренди землі від 02.02.2010 станом на дату його укладення була Краснопільська районна державна адміністрація Сумської області. що узгоджувалось з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, чинній на дату укладення договору.

Відповідно до Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з 1 січня 2013 року розмежовано землі державної та комунальної власності. Повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 122 Земельного кодексу України, у власність або у користування для всіх потреб, надано центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 № 258 затверджено Положення про Головне управління Держземагенства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 № 40 пункт 4 Положення доповнено новим підпунктом 4.32, згідно з яким Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Таким чином, з 25 січня 2013 року повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування було віднесено до компетенції Головного управління Держземагенства у Сумській області. При цьому, не вимагалось переукладення (переоформлення) раніше укладеній договорів оренди землі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держгеокадастру за переліком згідно з додатком. Установлено що територіальні органи Держземагенства, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Держгеокадастру.

Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру № 308 від 17.11.2016 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Сумської області.

Відповідно до положень статті 770 Цивільного кодексу України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Отже, за наведеними вище нормами орендодавцем землі станом на 17.11.2016 є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За приписами статті Цивільного кодексу України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8 договору оренди землі від 02.02.2010 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Це положення договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій пятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою пятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» визначає правові підстави поновлення договору оренди землі та фактично обєднує два випадки поновлення такого договору, обовязковим у яких є укладення додаткової угоди.

Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обґрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Судом встановлено, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з листом-повідомленням № 292 від 29.09.2017, в якому він просив поновити термін дії договору оренди землі від 02.02.2010 на новий строк. Зазначений лист-повідомлення було отримано відповідачем з відміткою про прийняття 29.09.2017(а.с. 19).

27.10.2017 відповідач направив на адресу позивача лист-повідомлення № 28-18-0.3-12744/2-17 про прийняте рішення, в якому повідомив позивача про те, що його лист від 29.09.2017 розглянуто. Відповідач вважає за можливе розглянути питання про поновлення договору оренди землі за умови усунення зауважень, а саме: необхідно надати проект додаткової угоди, агрохімічний паспорт земельної ділянки та Витяг з Державного земельного кадастру (а.с. 22).

На виконання вказівок, зазначених у листі відповідача від 27.10.2017 № 28-18-0.3-12744/2-17 позивачем було виготовлено агрохімічний паспорт та 30.11.2017 супровідним листом агрохімічний паспорт і проект додаткової угоди було направлено на адресу відповідача (а.с. 20).

Листом № 325 від 18.12.2017 позивач відповідачеві надав Витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 24,0334 га (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що відмовляючи листом-повідомленням від 28.12.2017 № 28-18-0.6-15637/2-17 у продовженні строку дії договору, відповідач зазначив, що клопотання від 29.09.2018 про поновлення договору оренди землі надійшло до Головного управління з порушенням встановленого в договорі строку, оскільки строк дії договору спливає 28.12.2017.

Проаналізувавши умови додаткової угоди, встановлено, що додатковою угодою було запропоновано значно вищу орендну плату, а саме у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, умови викладені у додатковій угоді відповідають вимогам, встановленим законодавством при поновленні договору оренди відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що позивач 29.09.2017 письмово звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з проханням продовжити договір оренди землі термін дії якого закінчувався 01.01.2018, на новий строк. Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області, на звернення позивача від 29.09.2017 заперечень щодо продовження строку дії договору не надано, натомість матеріали справи свідчать, що на вказане звернення позивача, було направлено відповідь від 27.10.2017 № 28-18-0.3-12744/2-17 в якій, зазначено про необхідність надання документів для подальшого розгляду питання з приводу поновлення договору.

Отже, позивач скористався наданим йому правом на продовження дії договору оренди землі та своєчасно повідомив відповідача про наявність наміру в подальшому користування обєктом оренди на той самий строк.

В свою чергу, пунктом 31 договору встановлені обовязки орендаря, зокрема, сторонами узгоджено, що орендар зобовязаний виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та договором; дотримуватися режиму природоохоронного використання земель.

Обовязки землекористувачів також визначені статтею 96 Земельного кодексу України.

Будь-яких доказів на підтвердження фактів порушення орендарем (землекористувачем) покладених на нього обовязків, відповідачем суду не надано.

Слід зазначити, що за час користування спірною земельною ділянкою позивач належним чином виконував умови вказаного договору, користування земельною ділянкою здійснювалось виключно за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, своєчасно та в повному обсязі здійснювалась орендна плата, податків та інших обовязкових платежів.

Також суд приймає до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі «Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

У ході розгляду справи судом був встановлений факт вчинення орендарем конклюдентних дій, які полягають у продовженні користування спірною земельною ділянкою, внесення відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору.

Так, позивач після закінчення строку дії договору оренди належним чином виконує свої обов'язки за спірним договором, продовжує використовувати спірну земельну ділянку та має намір у подальшому нею користуватись за цільовим призначенням, сплачуючи орендну плату.

У відповідності до вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач доказів протиправної поведінки позивача під час дії договору оренди землі від 02.02.2010 суду не надав, позицію позивача щодо належного виконання зобовязань за договором не спростував.

Відмовляючи у поновленні договору оренди землі, відповідач лише зазначив, що клопотання від 29.09.2017 про поновлення договору оренди землі надійшло з порушенням встановленого в договорі строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що орендар належно виконував обовязки за умовами договору, своєчасно звернувся до орендодавця з листом-повідомленням про поновлення договору на той самий строк, а тому має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк та на поновлення договору оренди землі відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі державної власності від 02.02.2010 (державна реєстрація від 28.12.2010 № 88) та внесення змін до нього, укладеного між фермерським господарством «Злак» та Краснопільською районною державною адміністрацією Сумської області, обєктом оренди якого є земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 23,2020 га, яка знаходиться на території Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області у наступній редакції:

Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі державної власності від 02.02.2010 року (державна реєстрація від 28.12.2010 року №88) та внесення змін до нього

смт. Краснопілля « » року

«Орендодавець» (уповноважена ним особа) в особі начальника Відділу у Краснопільському районі Міжрайонного управління у Великописарівському та Краснопільському районах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_5, діючого на підставі довіреності Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 22.05.2017 року №23-18-0.192-6627/2-17 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від_________ р. №____________ -СГ з однієї сторони

та Орендар Фермерське господарство «Злак» в особі голови господарства ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому «Орендар» з іншої сторони, а разом іменовані «Сторони», згідно зі ст. ст. 21, 33 Закону України «Про оренду землі» за домовленістю Сторін уклали цю додаткову угоду:

І.Поновти договір оренди землі сільськогосподарського призначення державної власності від 02.02.2010 року, укладений між Краснопільською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Злак», зареєстрованого у Краснопільському реєстраційному відділенні Сумської РФ ДП «ЦДЗК» від 28 грудня 2010 року №88, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 24,0334 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області строком на 7 років.

2. Внести зміни до договору оренди землі та викласти пункти 2, 5, 8, 9, 14 в

наступній редакції:

- « 2. В оренду передається земельна ділянка державної власності

сільськогосподарського призначення загальною площею 24,0334 гектара, в тому числі 21,3834 га (рілля) та 2,6500 га (сіножаті), кадастровий номер :03:010:0085, яка розташована за межами населених пунктів Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області»

- « 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 24,0334 гектара (кадастровий номер :03:010:0085) складає 598545,11 грн.»

- « 8. Договір укладено терміном на 14 (чотирнадцять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

- « 9. Орендна палата вноситься орендарем за земельну ділянку державної власності в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виключно у грошовій формі, що становить 71825,41 грн. (сімдесят одна тисяча вісімсот двадцять пять гривень 41 коп.)».

-« 14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 120 % річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення заборгованості за кожен день прострочення несплаченої суми».

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 02

лютого 2010 року. Право оренди земельної ділянки кадастровий номер

:03:010:0085 виникає з моменту державної реєстрації цього права та

оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрація речових право на нерухоме майно та їх обтяжень».

4. Ця додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову

юридичну силу, один з яких знаходиться у «Орендодавця», другий - у Орендаря, третій в органі, який здійснив державну реєстрацію цієї додаткової угоди.

5. Всі витрати, пов'язані з укладенням та виконанням додаткової угоди, бере на себе Орендар. Взаємовідносини сторін, що не врегульовані цією додатковою угодою та договором оренди землі (державна реєстрація від 28.12.2010 року №88) регулюється чинним законодавством України.

РЕКВІЗИТИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Головне управління Держгеокадастру Фермерське господарство

у Сумській області «Злак»

р/р 0292 ГУ ДКСУ р/р 38 у АТ «Укрексімбанк»

у Сумській області МФО 397003

МФО 837013, не платник ПДВ,

неприбуткова установа з ознакою

неприбутковості 002

Юридична адреса: Юридична адреса:

40021, м. Суми, 42410, Сумська область,

вул. Петропавлівська, буд. 108, Краснопільський район, с. Миропілля,

вул. Сумська, 182

тел. (0542)70-09-15

Підписи сторін:

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру Фермерське господарство «Злак»

У Сумській області

______________ ОСОБА_5 _____________Ф.І. ОСОБА_1

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, код ЄДРПОУ 3976885) на користь Фермерського господарства «Злак» (42410, Сумська область, Краснопільсьткий район, с. Миропілля, вул. Сумська, 182, ) 1762 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Спиридонова