УХВАЛА

23 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/1540/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.В.,

розглядаючи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка Андрія Миколайовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.09.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017

за позовом Банку до товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" (далі - Товариство)

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28.03.2008 № 79.1/17-3.1-08 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28.03.2008 № 79.1/17-КЛВ-08 у розмірі 5 866 207,47 грн., підтвердженої рішенням господарського суду Полтавської області від 22.07.2010 зі справи № 19/94, яке набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.09.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017, повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; в редакції, що діяла до 15.12.2017).

Прийняті зі справи ухвала і постанова мотивовані тим, що Банком при зверненні з позовом сплачено судовий збір у розмірі меншому, ніж встановлено законодавством України. За висновком судів попередніх інстанцій, спір про звернення стягнення на предмет застави є майновим, а тому судовий збір у справі повинен розраховуватись за ставкою, встановленою як для позовних вимог майнового характеру, виходячи із вартості предмета іпотеки.

Банк у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить зазначені ухвалу господарського суду Полтавської області від 19.09.2017 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 скасувати та передати справу до господарського суду Полтавської області для розгляду по суті.

Згідно з доводами Банку, викладеними в касаційній скарзі, судовий збір у даній справі повинен розраховуватись за ставкою саме як для позовних вимог немайнового характеру, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки має на меті задоволення вимог Банку за основним зобов'язанням, відносно якого вже існує рішення господарського суду, яке набрало законної сили шляхом продажу іпотечного майна.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Банку в особі Уповноваженої особи ФГВФО та ухвалено здійснити перегляд ухвали господарського суду Полтавської області від 19.09.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 зі справи № 917/1540/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Водночас колегією суддів з'ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду від 27.03.2018 справу № 907/9/17 за позовом публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Карпати М" про звернення стягнення на майно передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до приписів частини третьої статті 302 ГПК України, посилаючись на наявність різної судової практики застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме визначення ставки судового збору, що підлягає сплаті при розгляді спорів про звернення стягнення на предмет застави після вирішення спору про виконання основного зобов'язання, та не погоджуючись з немайновим характером відповідної позовної вимоги.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, оскільки у даній справі правовідносини є подібними до переданої на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 907/9/17, Касаційний господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у зазначеній справі № 907/9/17.

Керуючись пунктом 7 частин першої статті 228, статтею 234 ГПК України, підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 917/1540/17 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка Андрія Миколайовича до прийняття відповідного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 907/9/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков