РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2018Справа № 910/17917/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАР»

про стягнення 32152,76 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники:

від позивача - Палій Ю.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - Чупрій О.М. (представник за довіреністю), Вдовін О.Р. (директор).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу та санкцій за договором від 13.05.2015 № 10100 про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань своєчасно та повністю вносити оплату за отримані послуги з центрального опалення за вказаним договором.

Позивачем 05.02.2018 подано через відділ діловодства суду заяву про збільшення позовних вимог від 02.02.2018 № 21/1/467, відповідно до якої Позивач просить суд стягнути з Відповідача 20337,06 грн. основного боргу 1726,70 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов'язання та 10089,00 грн. інфляційних втрат.

Вказана заява мотивована тим, що у процесі розгляду справи, стало відомо, що грошові кошти в сумі 307,39 грн. помилково було зараховано як оплата здійснена Відповідачем в погашення основного боргу за спожиті комунальні послуги за спірний період, оскільки дані кошти було сплачено фізичною особою ОСОБА_4 з призначенням: оплата за спожите ЦО по АДРЕСА_1, що підтверджується реєстром надходжень грошових коштів. Тому зазначену оплату будо повернуто у відповідності до її призначення, у зв'язку з чим, основний борг Відповідача за спірний період (з 01.12.2014 до 01.05.2015) збільшився та складає 20337,06 грн. У зв'язку із збільшенням основного боргу відбулися і коригування інфляційних втрат та 3% річних.

Оскільки збільшення позовних вимог відбулося із дотриманням передбаченого процесуального порядку до закінчення підготовчого засідання, то судом це збільшення прийнято до розгляду, а тому спір вирішуються із урахуванням збільшеної суми позовних вимог.

Відповідач позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що Позивачем не правильно здійснені розрахунки розміру заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Наведені Позивачем нарахування, на думку Відповідача, є завищеними. Відповідач вважає, що Позивач повинен був проводити нарахування послуг опалення пропорційно розміру опалювальної площі на підставі показників встановленого в будинку засобу обліку теплової енергії.

Позивач у наданих суду поясненнях зазначив, що усі нарахування здійсненні ним правильно, оскільки у вказаному вище житловому будинку у спірний період і до нього засоби обліку були відсутні.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач не погодився із доводами та розрахунками Позивача та вказав, що Позивач мав нараховувати послуги з теплопостачання на підставі встановлених нормативів, в регламентований законодавством спосіб, де за одиницю виміру приймається кількість фактично використаної теплової енергії в Гкал., а не на підставі свого необґрунтованого розрахунку вартості опалення за кв. м орендованої площі.

У судовому засіданні при розгляді справи по суті представник Позивача підтримав позов у повному обсязі, а представники Відповідача проти позову заперечували з наведених вище підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору №101 від 31.03.2015 (далі - Договір) Позивач, як виконавець, зобов'язався своєчасно надавати Відповідачу, як споживачеві, відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а споживач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені Договором.

Надання послуг за Договором передбачалось щодо (у) приміщення, орендоване Відповідачем, опалювальною площею 119,9 кв.м., за договором оренди №865 від 23.11.2012 (договір оренди та акт передачі майна в оренду наявні у справі, зайняття Відповідачем приміщення опалювальною площею 119,9 кв.м. за вказаним договором не оспорюється).

Предметом спору є стягнення заборгованості за надані Відповідачу за Договором послуги з централізованого опалення у період з грудня 2014 року по квітень 2015 року (включно, тобто з 01.12.2014 до 01.05.2015), та нараховані у зв'язку з їх несвоєчасною оплатою втрати від інфляції та 3% річних.

Відповідно до умов п.п. 3.2, 3.3 Договору, сторони уклали його на строк з 01.07.2014 по 21.11.2015 (з можливістю подальшої пролонгації), а отже він діяв і у період надання послуг (грудень 2014 року - квітень 2015 року), заборгованість за які Позивач заявляє до стягнення у межах даного спору.

Підключення житлового будинку, у якому розташоване займане Відповідачем приміщення, до централізованого опалення в опалювальний період 2014-2015 років підтверджується корінцем наряду № 1124/П-14 від 22.10.2014 (підписаний 27.10.2014).

Як убачається з умов Договору та додатків до Договору, індивідуальний засіб обліку теплової енергії у приміщенні Відповідача не був встановлений (відомості про протилежне Відповідачем не надані, а у Договорі та матеріалах справи відсутні), тому відповідно до умов Договору оплата проводиться пропорційно опалювальній площі (119,9 кв.м.) згідно з нормативами споживання.

Щодо встановлення на будинок (АДРЕСА_2), де Відповідач орендував приміщення у спірний період, загальнобудинкового засобу обліку постачання послуг центрального опалення, то відповідно до залученого до справи акта №1166 лічильник був встановлений та прийнятий лише 30.11.2015, тобто після періоду нарахування заборгованості у даній справі.

Посилання Відповідача на неналежність даного акта судом відхилено, оскільки дефект форми акта чи недостовірність викладених у ньому відомостей Відповідачем перед судом не доведено, і при цьому, судом прийнято до уваги відсутність надання Відповідачем доказів встановлення і прийняття та облік загальнобудинкового лічильника центрального опалення на будинок (АДРЕСА_2) до прийняття згідно вказаного акта, тобто до 30.11.2015, та зокрема, у період з грудня 2014 року по квітень 2015 року (включно, тобто з 01.12.2014 до 01.05.2015).

Отже, оскільки у спірний період на будинку був відсутній встановлений та прийнятий засіб обліку теплової енергії, то відповідно до умов Договору оплата проводиться пропорційно опалювальній площі згідно з нормативами споживання.

Щодо посилань Відповідача, що у попередній період за надані у це ж приміщення послуги централізованого опалення іншій особі він оплачував менше, то ці посилання судом до уваги не приймаються, оскільки стосуються правовідносин і досягнутих домовленостей між Відповідачем та іншою особою, яка не є стороною у спорі, та періоду надання послуг централізованого опалення, який не є спірним.

Також, посилання Відповідача, що тарифи по яким Позивач обраховує опалення є неправомірними, оскільки надмірно завищені, судом відхиляються, так як згідно з умовами Договору Відповідач погодився, що тарифи на послуги централізованого опалення, зокрема, у випадку, якщо оплата проводиться пропорційно опалювальній площі, встановлюються у додатку №2 до Договору, та при цьому відповідно до п.п. 5 та 7 Договору тарифи на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, встановлюються не Позивачем, а Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. У разі зміни тарифів оплата за централізоване опалення та гаряче водопостачання здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до Договору.

Позаяк застосовані Позивачем тарифи відповідають тарифам, встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, у спірний період, то заперечення Відповідача проти застосування чинних на той час та не скасованих тарифів судом відхиляються.

У п. 16 Договору сторони погодили, що у разі ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, виконавець проводить перерахунок розміру плати згідно з Правилами (постанова КМУ від 21.07.2005 № 630) та оформленим належним чином актом-претензією про неналежне надання або ненадання послуг у відповідності до Порядку проведення перерахунків (постанова КМУ від 17.02.2010 № 151).

При цьому, порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг встановлений окремим розділом Договору, який передбачає повідомлення споживачем виконавця про неналежно надану або ненадану послугу, реєстрацію такого повідомлення, повідомлення споживачу про обізнаність з обставиною неналежного надання або ненадання послугу, а у випадку необізнаності - призначення та узгодження зі споживачем дати і часу перевірки, встановлення результатів передвіки та у разі незгоди з ними - призначення повторної перевірки, і складення відповідних актів за результатами перевірки, з реєстрацією та розглядом акта-претензії.

Посилання Відповідача на неправомірну бездіяльність Позивача щодо не здійснення ним перерахунку вартості послуг за спірний період судом відхилені, оскільки у матеріалах справи відсутні докази дотримання (у тому числі належного ініціювання) Відповідачем передбаченого Договором порядку встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг за Договором, а додані до матеріалів справи листи Відповідача від 31.07.2015, 04.08.2015 та від 13.10.2015 такими належними доказами не є.

Висловлене Відповідачем у листах незадоволення та незгода з встановленими тарифами на опалення (надмірно завищені) також не є підставою для неоплати послуг по Договору, а відхилення заперечень Відповідача проти застосованих Позивачем тарифів вже викладене судом вище,

Також, суд констатує, що Договір між сторонами розірваний не був, оскільки оферти про розірвання Договору, викладені у листах від 31.07.2015 та від 04.08.2015 Позивач не акцептував, і також не акцептував вимогу про відключення приміщення від систем централізованого опалення. Доказів, що Договір було розірвано у судовому порядку, або що Позивача було примушено у судовому порядку до здійснення перерахунку за надані послуги з централізованого опалення чи до відключення орендованого Відповідачем приміщення від централізованого опалення матеріали справи не містять.

Посилання Відповідача на неправомірну бездіяльність Позивача щодо не здійснення ним відключення приміщення від опалення судом відхиляються, оскільки матеріали справи не містять дотримання (у тому числі належного ініціювання) Відповідачем передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 р. порядку відключення споживача від мереж централізованого опалення (п. 25: відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. А саме, відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затв. наказом від 22.11.2005 N4 Міністерства будівництва, архітектури та ЖКГ України).

Посилання Відповідача на невиконання Позивачем вимог п.п. 10 п. 20 Договору щодо належного ведення обліку скарг (заяви, вимог, претензій) Відповідача, як споживача, щодо кількості та якості надання послуг, а також обліку їх виконання судом розглянуті та відхилені, оскільки, як було встановлено вище, відсутні докази дотримання (у тому числі належного ініціювання, що обгрунтовано вище, з посилання на нормативно правові акти, які це регулюють) Відповідачем питання встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг за Договором, та/або відключення споживача від мереж централізованого опалення. А щодо обліку будь-яких інших скарг, то вони предмету спору (стягнення боргу за центральне опалення) не стосуються, тому посилання на їх неналежних облік та розгляд не приймається судом.

Посилання Відповідача на неналежне виконання Позивачем умов Договору у частині ненадання Відповідачу щомісячних рахунків та актів виконаних робіт судом розглянуті та відхилені, оскільки за умовами Договору виникнення у Відповідача обов'язку вносити оплату за послуги централізованого опалення не залежить від отримання ним рахунку та/або акта виконаних робіт. При цьому, судом прийнято до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази відмови Позивачем Відповідачу на запит останнього у доступі до інформації про перелік послуг, їх вартість, загальну суму щомісячного платежу, нормативи (норми) споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо.

З огляду на наведене, судом також не приймається посилання Відповідача на відсутність доказів надання послуг з огляду на надані Позивачем не підписані з боку Відповідача акти надання послуг централізованого опалення.

Отже, як було встановлено та вказано вище судом, доказом надання у приміщення послуг опалення, який не спростований Відповідачем, є описаний вище корінець наряду про підключення будинку до опалення на початку періоду, за який нараховується заборгованість. Належні докази припинення постачання (повного або часткового) послуг опалення у займане Відповідачем приміщення протягом спірного періоду нарахування плати за опалення у справі відсутні. При цьому, судом встановлено (що описано вище) та враховано, що за умовами Договору, оскільки індивідуальний засіб обліку теплової енергії (опалення) у приміщенні Відповідача не був встановлений, то розрахунок суми щомісячного платежу за опалення проводиться пропорційно опалювальній площі (119,9 кв.м.) згідно з нормативами споживання. Також судом було встановлено (описано вище) та враховано, що встановлення на будинок (АДРЕСА_2), де Відповідач орендував приміщення у спірний період, загальнобудинкового засобу обліку постачання послуг центрального опалення, відбулося вже після періоду нарахування заборгованості у даній справі.

Відповідачем також не доведено письмово висловлених заперечень щодо правильності здійснених Позивачем нарахувань.

Матеріалами справи підтверджується, та Відповідачем не спростовано, що за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року (включно, тобто з 01.12.2014 до 01.05.2015) за Відповідачем рахується та є непогашеною (у тому числі станом і на даний час) заборгованість у сумі 20337,06 грн. за послуги опалення, що є порушенням умов Договору та ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України.

При цьому, судом враховано, що грошові кошти в розмірі 307,39 грн. Позивачем було помилково зараховано, як оплата здійснена Відповідачем в погашення основного боргу за спожиті комунальні послуги за спірний період, оскільки дані кошти було сплачено фізичною особою ОСОБА_4 з призначенням: оплата за спожите ЦО по АДРЕСА_1, що підтверджується залученим до справи реєстром надходжень грошових коштів. З огляду на наведене зазначену оплату Позивачем будо повернуто платнику у відповідності до її призначення (підтверджено вказаним же реєстром), у зв'язку з чим основний борг Відповідача за спірний період збільшився та станом на 01.02.2018 склав 20337,06 грн.

Розрахунок заборгованості в сумі 20337,06 грн., наданий Позивачем та залучений до справи, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (у тому числі, оскільки Позивачем застосовано правильний тариф для обрахунку вартості опалення пропорційно опалювальній площі); розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх належного спростування з боку Відповідача.

Також, у зв'язку з допущеним простроченням заборгованості виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Заперечення Відповідача проти того, що відсутні підстави нараховувати інфляційні та 3% річних за ст. 625 ЦК України, оскільки не відбулося порушення грошового зобов'язання, судом відхилені, так як невиконання Відповідачем умов Договору щодо внесення оплати за послуги опалення є нічим іншим, ніж порушенням грошового зобов'язання.

Розрахунки втрат від інфляції (10089 грн.) та 3% річних (1726,70 грн.), надані Позивачем та залучені судом до матеріалів справи, судом перевірені та визнані обґрунтованими і арифметично правильними (у тому числі, оскільки розраховані Позивачем суми санкцій не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом); розміри вказаних санкцій є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх належного спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що з огляду на задоволення позову з наведених вище підстав, на результат вирішення спору впливу не мають.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАР» (м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, корпус 1; ідентифікаційний код 31862260) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (м. Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) 20337 (двадцять тисяч триста тридцять сім) грн. 06 коп. заборгованості, 1726 (одну тисячу сімсот двадцять шість) грн. 70 коп. 3% річних, 10089 (десять тисяч вісімдесят дев'ять) грн. втрат від інфляції, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 26.06.2018

Суддя Сташків Р.Б.