ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/16136/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Хмельницькому,

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіомі-Холдінг", відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб",

розглянув матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Хмельницькому

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018

у складі колегії суддів: Пономаренка Є.Ю. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнової Л.Г.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017

у складі судді Лиськова М.О.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Хмельницькому

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіомі-Холдінг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Хмельницькхліб"

про розірвання Договору від 05.06.2014 № 0506-14/1,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 14.04.2014 постановою Господарського суду міста Києва у справі № 5011-46/5221-201 визнано банкрутом 2012 товариство з обмеженою відповідальністю "Стіомі-Холдінг" (далі - ТОВ "Стіомі-Холдінг"), відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Завору О.І.

2. 20.11.2013 ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 20.11.2013 у справі №5011-46/5221-2012 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") визнано одним із кредиторів ТОВ "Стіомі-Холдінг" на загальну суму грошових вимог 229 118 252,61 грн.

3. 05.06.2014 між ТОВ "Стіомі-Холдінг" , в особі ліквідатора Завори О.І. (надалі Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Хмельницькхліб" (далі - ТОВ "ТД "Хмельницькхліб", Сторона 2) укладено Договір № 0506-14/1 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Сторона 1, з метою належного збереження майна, що підлягає продажу в ліквідаційній процедурі передала, а Сторона 2 прийняла у володіння та користування майно цілісних майнових комплексів з виробництва хлібобулочних виробів, що знаходяться за адресами: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 8 і м. Хмельницький, вул. Панаса Мирного, 4.

4. Відповідно до пункту 3.1. Договору сторони обумовили, що строк дії Договору - до моменту продажу майна, що є предметом Договору на аукціоні у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

5. Згідно з пунктом 4.1. Договору, розмір щомісячної плати за володіння та користування майном, що включає в себе витрати, пов'язані із життєздатністю цілісних майнових комплексів з виробництва хлібобулочних виробів, а саме: заробітна плата персоналу, належного утримання технологічного обладнання, оплату вартості енергоносіїв, сплату обов'язкових платежів, передбачених нормами чинного законодавства України, інших витрат, що пов'язані із утриманням та експлуатацією майна на підставі виставлених рахунків становить 2 200 000грн, з урахуванням індексу інфляції.

6. Згідно з розділом 11 Договору сторони погодили, що Договір може бути розірвано у випадках: несплати Стороною 2 плати та інших платежів протягом двох місяців; використання майна не за призначенням; не виконання інших істотних умов договору; не погодження Стороною 2 зі встановленням Стороною 1 нового розміру плати в місячний термін з моменту отримання повідомлення Сторони 1 щодо перегляду розміру плати.

7. Судом першої інстанції встановлено, що на запит ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 05.05.2017 № 070-02/657 щодо надання довідки про рух коштів по рахунку ТОВ "Стіомі-Холдінг", який використовується для зарахування плати за Договором, ліквідатор ТОВ "Стіомі-Холдінг" Завора О.І. надав лист від 22.05.2016 № 22/05/1 про грошові кошти, які ТОВ "ТД "Хмельницьхліб" сплатило ТОВ "Стіомі-Холдінг". Загальна сума орендної плати, згідно вказаної довідки, становить 93 115 683,02 за період з червня 2014 року по квітень 2017 року.

Обґрунтування позовних вимог

8. 15.09.2017 ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Стіомі-Холдінг" та ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" та просило суд розірвати Договір № 0506-14/1 від 05.06.2014, укладений між відповідачами. Позовні вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" обґрунтовує тим, що банк, як кредитор ТОВ "Стіомі-Холдінг" за відсутності надходжень з орендної плати від ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" на поточний рахунок боржника, позбавляється значних грошових коштів, які мали б бути включені до складу ліквідаційної маси, акумульовані на поточному рахунку та в подальшому використані на погашення заборгованості боржника згідно черговості, визначеної Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. 18.10.2017 рішенням Господарського суду міста Києва у задоволенні позову ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" відмовлено.

10. Рішення мотивовано відсутністю порушеного права позивача, оскільки позивач не є стороною договору, який є предметом спору.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. 15.01.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції залишено без змін з підстав його обґрунтованості та законності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

12. 08.02.2018 ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

13. 03.04.2018 ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" надіслано відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить залишити судові рішення без змін, а скаргу без задоволення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в касаційній сказі посилається на порушення судами положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України.

Б. Доводи відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

15. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" стверджує, що рішення та постанова у справі прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

16.1. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

16.2. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

16.3. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

17. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

18. Цивільний кодекс України

18.1. Стаття 15. Право на захист цивільних прав та інтересів

1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

18.2. Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

18.3. Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

19. Господарський кодекс України

19.1. Стаття 188. Порядок зміни та розірвання господарських договорів

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Розглянувши касаційну скаргу колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

22. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

23. Судами встановлено, що за спірним договором ТОВ "Стіомі-Холдінг" передало, а ТОВ "ТД "Хмельницькхліб" прийняло у володіння та користування майно цілісних майнових комплексів з виробництва хлібобулочних виробів та, згідно з листом ліквідатора ТОВ "Стіомі-Холдінг" 22.05.2016 № 22/05/1, ТОВ "ТД "Хмельницьхліб" сплатило ТОВ "Стіомі-Холдінг" орендної плати за договором № 0506-14/1 від 05.06.2014 в сумі 93 115 683,02 грн за період з червня 2014 року по квітень 2017 року.

24. Судами першої та апеляційної інстанцій також встановлено, що позивач не є стороною спірного договору, а отже правомірним є висновок судів, що при укладенні його позивач не міг на щось розраховувати, а отже і не міг бути позбавлений того на, що розраховував. Крім того, позивачем також не доведено такого критерію порушення спірного договору, як завдання позивачу, як не стороні спірного договору, збитків.

25. Також при вирішенні спору про розірвання договору підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору має бути встановлено не лише наявність підстав розірвання правочину, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

26. Стверджуючи про порушення судами положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України при вирішенні даної справи, позивач в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), не довів які саме та яким чином були порушені його права при виконанні спірного договору, укладеного між відповідачами у справі.

27. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що рішення та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

29. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Хмельницькому підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у місті Хмельницькому залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі № 910/16136/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді С.В. Жуков

Л.Й. Катеринчук