РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018Справа № 910/653/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Чаплигіної А.А., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Стратег"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул-Україна"

про стягнення 225 346, 56 грн.

Представники:

від позивача: Тарасенко Н.В.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратег» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 225 346, 56 грн., з яких: 224 424, 27 грн. - основного боргу та 922, 29 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором №27042017/1 про надання правової допомоги від 27.04.2017 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратег» залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратег» строк протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

31.01.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Стратег» надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання у справі № 910/653/18 для розгляду справи по суті призначено на 20.02.2018.

У судовому засіданні 20.02.2018 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 06.03.2018.

Розгляд справи неодноразово відкладався з 06.03.2018 на 29.03.2018, з 29.03.2018 на 26.04.2018 через нез'явлення представників відповідача та у зв'язку з необхідністю надання нових доказів та письмових пояснень по суті спору з боку позивача.

12.04.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав заяву, в якій повідомив суд, що позивач у повному обсязі виконав умови договору, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2017 було скасовано арешт накладений на грошові кошти відповідача у безготівковому вигляді, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» № 2625 відкритому в ПАТ КБ «ПриватБанк» у рамках кримінального провадження № 0000545.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач неодноразово повідомлявся ухвалою суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, у судове засідання представників не направлено.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду від 01.02.2018, від 20.02.2018, від 06.03.2018 та від 29.03.2018 було направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02160, м. Київ, проспект Соборності, буд. 15, кімната 610, проте, до суду повернулися конверти з ухвалами суду від 01.02.2018, від 20.02.2018, від 06.03.2018 з відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливость ознайомитись, з ухвалами суду від 01.02.2018, від 20.02.2018, від 06.03.2018 та від 29.03.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 19.04.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Соул-Україна" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Стратег" (далі - виконавець) укладено договір № 27042017/1 про надання правової допомоги, умовами якого передбачено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати замовнику правову допомогу у сфері права на умовах і в порядку, що визначені цим договором, у рамках погодженої сторонами заявки на отримання послуг у сфері права, зокрема здійснення захисту та представництво інтересів замовника, надання йому консультацій та роз'яснень з правових питань, спрямованих на забезпечення реалізації прав, законних інтересів замовника, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновленню у рамках кримінального провадження № 0000545 (внесене до ЄРДР 29.12.2016 року за фактом створення та придбання ряду суб'єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду громадянам, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 ККУ та за фактом вчинення невідомими особами ряду фінансових операцій з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних дій, що передувало легалізації доходів в особливо великих розмірах, з використанням ряду суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 209 ККУ).

Відповідно до підпункту 2.1.2. п. 2.1. договору, виконавець зобов'язується своєчасно та у повному обсязі надавати замовнику послуги на умовах, що визначені цим договором.

В свою чергу, замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги виконавця на умовах даного договору (підпункт 2.3.4. п. 2.3. договору).

Згідно п. 4.3. договору, сторони погодили, що юридичний супровід може надаватися виконавцем замовнику у декілька етапів, кожний із яких оплачується у порядку визначеному договором, зокрема:

4.3.1. Перший етап - виконавець забезпечує юридичну підтримку та захист інтересів замовника з питань скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2017 в судовому провадженні № 757/2932/17-к, в частині накладеного арешту на грошові кошти у безготівковому вигляді, а саме: грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» (), № 2625 (українська гривня), відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Повним виконанням обов'язків виконавця по першому етапу, за умовами договору є винесення Печерським районним судом міста Києва рішення про скасування накладеного арешту на грошові кошти у безготівковому вигляді, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» (), № 2625 (українська гривня), відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Вартість юридичного супроводу на першому етапі, складає суму у гривнях, що еквівалентна 20 000 (двадцяти тисячам) дол. США на дату оплати (перерахування коштів замовником на банківський рахунок виконавця) за курсом міжбанку України.

4.3.2. Сторони погодили, що оплата юридичного супроводу першого етапу та передоплата другого етапу у загальному обсягу складає суму у гривнях, що еквівалента 40 000 (сорока тисячам) дол. США на дату оплати (перерахування коштів замовником на банківський рахунок виконавця) за курсом міжбанку України та здійснюється у повному обсязі замовником виконавцеві протягом п'яти банківських днів з дня винесення Печерським районним судом міста Києва рішення про скасування накладеного арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» (), № 2625 (українська гривня), відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Пунктом 4.4. договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати замовником послуг виконавець має право призупинити їх надання до оплати простроченої суми, або розірвати даний договір в односторонньому порядку.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 3112.2017 року (п. 9.1. договору).

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Стратег" свої зобов'язання за договором в частині скасування арешту накладеного на грошові кошти ТОВ «Соул-Україна», які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня), відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» виконало належним чином, що підтверджується ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2017 у справі № 757/44679/17-к.

Проте, відповідач в порушення умов договору за надані послуги розрахувався частково у розмірі 300 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 502 від 13.09.2017 та № 503 від 13.09.2017, що еквівалентно 11 530, 00 доларів США., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість по оплаті решти вартості юридичного супроводу по першому етапу у розмірі 8 470, 00 доларів США (20 000, 00 дол. США - 11 530, 00 дол. США), що становить 224 424, 27 грн. по середньозваженому курсу міжбанку України станом на 14.11.2017.

Позивач звернувся до відповідача з листом № 111 від 31.10.2017, в якому враховуючи скрутне матеріальне становище ТОВ «Соул-Україна» просив відповідача не пізніше 14 календарних днів з дати відправки даного листа надіслати позивачу графік погашення заборгованості, що підтверджується описом вкладення у цінний лист з оголошеною цінністю з відтиском штемпеля поштового відділення - 31.10.2017.

Відповідач на вищезазначений лист відповіді не надав.

Крім того, позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 15112017/1 від 15.11.2017, в якій позивач вимагав відповідача здійснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Стратег" оплату юридичного супроводу першого етапу та передоплату другого етапу у розмірі 754 739, 70 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача № 0063 в ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується описом вкладення у цінний лист з оголошеною цінністю, з відтиском штемпеля поштового відділення - 16.11.2017.

Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих юридичних послуг, зокрема, погашення заборгованості у розмірі 8 470, 00 доларів США, що становить 224 424, 27 грн. по середньозваженому курсу міжбанку України станом на 14.11.2017.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 922, 29 грн. - 3 % річних за період з 15.11.2017 по 03.01.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 27042017/1 про надання правової допомоги від 27.04.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 18.01.2017 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва Бортницькою В.В. задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України Барінової М.В. про накладення арешту на майно, яке має ознаки речового доказу, в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000545 від 29.12.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 358 КК України та ч. З ст. 209 КК України, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня) в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), що належить ТОВ «Соул-Україна» ().

На підставі даної ухвали в ПАТ КБ «Приватбанк» було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня), що належить ТОВ «Соул-Україна» ().

09.06.2017 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/25216/17-к клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Соул-Україна» про скасування арешту майна - задоволено. Скасовано арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року, №757/2932/17-к, а саме з грошових коштів, які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня), що належить ТОВ «Соул-Україна» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 15, офіс 10, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649).

Проте, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2017 у справі № 757/33216/17-к задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції Черненка С.В. про накладення арешту на ті самі грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «Соул-Україна», яке має ознаки речового доказу, в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000545, внесеному 29.12.2016 до СРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України та ч. З ст. 209 КК України, та повтороно накладено арешт в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, , юридична адреса: м Київ, вул. Грушевського, буд. ІД) на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня), що належить ТОВ «Соул-Україна» (), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649, юридична адреса: м. Київ, пр. Перемоги, 65) в частині видатку коштів з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 у справі № 757/33216/17-к заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Соул-Україна» про виправлення описки в ухвалі слідчого судді від 13.06.2017 року - задоволено. Виправлено описку в ухвалі слідчого судді від 13.06.2017 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції Черненка С.В. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000545, а саме: -другий абзац резолютивної частини ухвали викласти наступним чином: «Накласти арешт в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, на кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» () № 2625 (українська гривня), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов'язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) та з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок.».

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2017 у справі № 757/44679/17-к скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року в судовому провадженні № 757/33216/17-к, на грошові кошти в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, , юридична адреса: м Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня), що належить ТОВ «Соул-Україна» (), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649, юридична адреса, м. Київ, пр. Перемоги, 65).

Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги щодо скасування арешту накладеного на грошові кошти ТОВ «Соул-Україна», які знаходяться на рахунку № 2625 (українська гривня), відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк».

Проте відповідач оплати наданих позивачем послуг у повному обсязі не провів, доказів зворотного суду не надав, внаслідок чого за Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул-Україна" утворилась заборгованість по оплаті решти вартості юридичного супроводу по першому етапу у розмірі 8 470, 00 доларів США (20 000, 00 дол. США - 11 530, 00 дол. США), що за розрахунком позивача становить 224 424, 27 грн. по середньозваженому курсу міжбанку України станом на 14.11.2017.

Частиною 1 ст. 524 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні

Згідно ч. 1 ст. 533 Цивільного кодексу України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 4.3. договору, вартість юридичного супроводу на першому етапі, складає суму у гривнях, що еквівалентна 20 000 (двадцяти тисячам) дол. США на дату оплати (перерахування коштів замовником на банківський рахунок виконавця) за курсом міжбанку України. Сторони погодили, що оплата юридичного супроводу першого етапу та передоплата другого етапу у загальному обсягу складає суму у гривнях, що еквівалента 40 000 (сорока тисячам) дол. США на дату оплати (перерахування коштів замовником на банківський рахунок виконавця) за курсом міжбанку України та здійснюється у повному обсязі замовником виконавцеві протягом п'яти банківських днів з дня винесення Печерським районним судом міста Києва рішення про скасування накладеного арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» (), № 2625 (українська гривня), відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299, ).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідно до п.4.3. договору, відповідач зобов'язаний здійснити позивачу оплату у повному обсязі протягом п'яти банківських днів з дня винесення Печерським районним судом міста Києва рішення про скасування накладеного арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» (), № 2625, тобто враховуючи, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/44679/17-к про скасування арешту винесена 31.08.2017, обов'язок відповідача здійснити оплату настав 05.09.2017 та починаючи з 06.09.2017 відбулося прострочення виконання грошового зобов'язанн.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем допущено помилку у розрахунку суми заборгованості, а саме у визначені грошового еквіваленту гривні до іноземної валюти, оскільки позивачем здійснено розрахунок 8 470, 00 доларів США по курсу міжбанку України станом на 14.11.2017.

Тож, за розрахунком суду обгрунтованою до стягнення є заборгованість у розмірі 219 627, 10 грн., яка розрахована судом наступним чином: 8 470, 00 доларів США х 25, 9300 (курс долара США на міжбанку України за посиланням https://minfin.com.ua станом на 05.09.2017).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет док азування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 27042017/1 про надання правової допомоги від 27.04.2017 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню частково у розмірі 219 627, 10 грн.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 922, 29 грн. - 3 % річних за період з 15.11.2017 по 03.01.2018.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року).

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних та встановив, що у розрахунку допущені помилки у визначенні розміру нарахування.

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума 3 % річних у розмірі 902, 58 грн. (розрахунок здійснений у правовому порталі України Ліга Закон), яка розрахована з моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов'язання за загальний період з з 15.11.2017 по 03.01.2018 на суму боргу 219 627, 10 грн., а тому вимога в цій частині також підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Стратег" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул-Україна" (02160, м. Київ, проспект Соборності, буд. 15, кімната 610, ідентифікаційний код - 40099841) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Стратег" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18 А, ідентифікаційний код - 36385723) 219 627 (двісті дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 10 коп. - заборгованості, 902 (дев'ятсот дві) грн. 58 коп. - 3 % річних та 3 307 (три тисячі триста сім) грн. 94 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 02.05.2018

Суддя Щербаков С.О.