ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1281/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева",

представник - Степанишина А.В.,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний та технічний центр "Ротор",

представник - не звявився, повідомлений належним чином,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний та технічний центр "Ротор"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017

у складі колегії суддів: Барбашова С.В. (головуючий), Істоміна О.А., Пелипенко Н.М.

та на рішення Господарського суду Харківської області від 13.06.2017

у складі судді Суярко Т.Д.

у справі за позовом Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний та технічний центр "Ротор"

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 20.01.2004 між Державним підприємством "Завод ім. В.О. Малишева" (далі - ДП "Завод ім. В.О. Малишева", виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний та технічний центр "Ротор" (далі - ТОВ "НДТЦ "Ротор", замовник) було укладено Договір № 23/22Н-04-98/дп (далі - Договір), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виготовити та передати у власність замовника продукцію в номенклатурі, цінах, кількості та в строки, визначені календарним планом, який є невід'ємною частиною договору, а замовник зобов'язується прийняти продукцію та сплатити її вартість.

2. Відповідно до пункту 1.2 Договору, виконавець зобов'язується виготовити базове шасі для машини траншейної МТ у кількості 1 шт., навісне устаткування цієї машини у кількості 1 шт., провести складання машини МТ і прийняти участь у введенні в експлуатацію машини траншейної МТ у кількості - 1 шт. в порядку обумовленому календарним планом до цього договору. Продукція по якості та комплектності повинна відповідати конструкторській документації та технічним умовам замовника на виготовлену по договору продукцію, технічним вимогам, діючим на підприємстві-виробнику та прийнята представниками замовника.

3. Згідно з пунктом 2.2 Договору, замовник зобов'язався передати виконавцю для узгодження та виготовлення шасі ШБ-1-02, конструкторську документацію на навісне устаткування згідно погодженого план-графіку: 1 екземпляр в кальках та 1 екземпляр врахованих синекопій. При виконанні договору використовувати конструкторську документацію на шасі ШБ-1-01. Погоджений план-графік передачі робочої КД на навісне обладнання формується та підписується сторонами разом з договором та є його невід'ємною частиною (додаток №3, №4).

4. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що виконавець зобов'язується виконати роботи згідно календарного плану. Календарним планом (з урахуванням внесених до нього додатковими угодами № 1 від 02.06.2004, № 2 від б/д; № 5 від 16.10.2007; № 6 від грудня 2008) сторони погодили, що загальна вартість виконання робіт по виготовленню машини МТ складає 971 250 грн. (з ПДВ). Строк відвантаження машини МТ протягом 5 днів з моменту здійснення замовником 100 % передплати.

5. Відповідно до додатку № 2 до додаткової угоди № 6 до Договору, замовник зобов'язався до 15.12.2008 здійснити оплату за виготовлення машини в сумі 400 000 грн; до 20.12.2008 здійснити поставку комплектуючих згідно договору; не пізніше 20.06.2009 здійснити кінцеву оплату за виготовлення машини в сумі 161 650 грн.

6. Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13.11.2013 постановою Господарського суду міста Києва у справі № 5011-28/10974-2012 було визнано боржника - ТОВ "НДТЦ "Ротор" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Обґрунтування позовних вимог

7. 18.04.2017 ДП "Завод імені В.О. Малишева" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "НДТЦ "Ротор" та просило суд розірвати договір № 23/22Н-04-98дп від 20.01.2004, укладений між позивачем та відповідачем, з тих підстав, що в порушення пунктів 2.2, 3.2, 5.2 Договору та умов Додаткової угоди № 6 до Договору замовником не передано виконавцю комплектуючі та не здійснено оплату за виготовлення машини МТ, що є істотним порушенням умов договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. 13.06.2017 рішенням Господарського суду Харківської області позов задоволено. Розірвано договір № 23/22Н-04-98/дп від 20.01.2004, укладений між ТОВ "НДТЦ "Ротор" та ДП "Завод імені В.О. Малишева". Рішення мотивовано тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо поставки комплектуючих згідно Договору, що унеможливило для позивача виготовлення обумовленої договором продукції; не здійснив розрахунок в повному обсязі в строк до 20.06.2009, у зв'язку з чим позивач не отримав грошову винагороду, на яку розраховував при укладенні спірного договору.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. 17.10.2017 постановою Харківського апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційний суд погодився із висновками, що тривале (майже вісім років) невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки комплектуючих згідно договору та здійснення повного розрахунку за договором, дійсно унеможливило отримання позивачем того, на що він розраховував при укладенні договору. Апеляційний суд також відхилив твердження скаржника про необхідність розгляду даного спору в рамках справи про банкрутство ТОВ НДТЦ "Ротор" та зазначив про відсутність підстав для застосування в даному випадку правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 13.04.2016 у справі № 3-304гс16.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву

10. 08.11.2018 ТОВ "НДТЦ "Ротор" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 13.06.2017, а матеріали справи направити до Господарського суду Харківської області для виконання вимог статті 17 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), а саме - передачі матеріалів справи до Господарського суду міста Києва в межі справи № 5011-28/10974-2012 про банкрутство ТОВ "НДТЦ "Ротор".

11. 16.03.2018 ДП "Завод ім. В.О. Малишева" направлено відзив на касаційну скаргу, в якому Завод просить залишити прийняті судові рішення без змін, а скаргу - без задоволення з підстав її необґрунтованості.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Звертаючись з касаційною скаргою скаржник посилається на порушення судами правил територіальної підсудності (статті 15, 17 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) та виключної підсудності (пункт 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), а також про порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), оскільки судами не з'ясовано обставини виконання спірного договору.

Б. Доводи відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

13. У запереченнях на касаційну скаргу ДП "Завод ім. В.О. Малишева" вказує, що доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та фактичних обставин справи. ДП "Завод ім. В.О. Малишева" також стверджує, що у даній справі не розглядається питання визнання недійсним правочину, який був вчинений боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, а також не розглядаються питання спростування майнових дій боржника, а тому посилання скаржника на порушення судами статей 15, 16, 17 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) є безпідставним та необґрунтованим.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

14.1. Стаття 12. Справи, підвідомчі господарським судам Господарським судам підвідомчі: 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

14.2. Стаття 15. Територіальна підсудність справ господарському суду

Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

14.3. Стаття 16. Виключна підсудність справ

Справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

14.4. Стаття 33. Обов'язок доказування і подання доказів

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

14.5. Стаття 34. Належність і допустимість доказів

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

14.6. Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

15. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Цивільний кодекс України

16.1.Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини.

16.2.Стаття 610. Порушення зобов'язання

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

16.3.Стаття 627. Свобода договору

1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

16.4.Стаття 629. Обов'язковість договору

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

16.5.Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

18. Розглянувши касаційну скаргу колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

19. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

20. Судами встановлено, що ТОВ "НДТЦ "Ротор" не виконало своїх зобов'язань за договором щодо поставки комплектуючих, що унеможливило для позивача виготовлення продукції обумовленої договором, та не здійснило розрахунок з позивачем у строк, встановлений договором, а саме до 20.06.2009. Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що вказані обставини свідчать про те, що невиконання відповідачем своїх зобов'язань унеможливили отримання позивачем того, на що він розраховував при укладенні спірного договору, що в свою чергу є істотним порушенням укладеного між сторонами правочину та є підставою для розірвання спірного договору в судовому порядку.

21. Також колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що судами при розгляді даної справи порушено правила територіальної підсудності визначені статтею 15 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), з огляду на наступне. Предметом спору у даній справі є розірвання договору, сторонами якого є ТОВ "НДТЦ "Ротор" - замовник та ДП "Завод ім. В.О. Малишева" - виконавець, який зобов'язався виготовити та передати у власність замовника певну продукцію. Тобто зобов'язаною стороною, в розумінні положень частини першої статті 15 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), яка визначає територіальну підсудність розгляду справ про розірвання господарських договорів за місцезнаходженням зобов'язаної за договором сторони здійснити на користь другої певні дії - у даних правовідносинах є саме виконавець, а тому апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що дана справа підсудна Господарському суду Харківської області - за місцезнаходженням позивача.

22. Також безпідставним є посилання скаржника на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 13.04.2016 у справі № 3-304гс16, оскільки як вірно зазначено судом апеляційної інстанції предметом позовної заяви у справі № 3-304гс16 є визнання недійсним договору, що відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", беззаперечно підлягає вирішенню судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Натомість у даній господарській справі № 922/1281/17 не розглядається питання визнання недійсним правочину, який був вчинений боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство ТОВ НДТЦ "Ротор", а також не розглядається питання спростування майнових дій ТОВ НДТЦ "Ротор".

23. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації") щодо реалізації права на справедливий суд (п. 1 ст. 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

24. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що рішення та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

26. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний та технічний центр "Ротор" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 13.06.2017 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний та технічний центр "Ротор" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 13.06.2017 у справі № 922/1281/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

Л. Катеринчук