УХВАЛА

17 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1921/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду у складі Татенко В.М. - головуючий, Марченко О.А., Стойка О.В. від 12 жовтня 2017 року та ухвалу Господарського суду Донецької області у складі Сковородіної О.М. від 05 жовтня 2017 року

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"

до публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське"

про стягнення 293 480, 66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Шахтоуправління "Покровське" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2017 року та ухвалу Господарського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року у даній справі.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у даній справі в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Однак ухвала Господарського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року апеляційним господарським судом не переглядалась (апеляційна скарга публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на ухвалу місцевого господарського суду була повернута апеляційним судом без розгляду), а тому не може бути оскаржена до касаційного суду.

В частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2017 року Суд виходить з такого.

Оскаржуваною ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2017 року публічному акціонерному товариству "Шахтоуправління "Покровське" відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року; апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року повернуто без розгляду.

Не погодившись з ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2017 року публічне акціонерне товариство "Шахтоуправління "Покровське" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою у якій зазначає, що апеляційний господарський суд неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки апелянтом разом із касаційною скаргою подавалися докази, які підтверджували факт скрутного матеріального становища скаржника, а тому апеляційний господарський суд за результатами оцінки таких доказів міг відстрочити сплату судового збору, однак такого рішення не прийняв, що стало підставою для повернення апеляційної скарги без розгляду.

Суд зазначає, що за приписами пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Так згідно з частино 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Сплата судового збору є майновим цензом доступу особи до процесу правосуддя і при цьому інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 3674 - VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору Закон № 3674 - VI (у редакції чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) визначав врахування судом майнового стану сторони.

Тобто, вирішення питання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору лежало в межах судової дискреції, якою суд міг скористатися при встановленні фактів, які на його переконання є такими, що перешкоджають особі вчасно сплатити судовий збір та отримати судовий захист.

Позиція заінтересованої особи в цьому питанні є важливою, але не вирішальною, так як саме суд надає оцінку таким доказам та доводам і керуючись своїм внутрішнім переконанням приймає рішення про відстрочення сплати судового збору чи відмову у такому відстроченні.

При цьому касаційний суд не може підміняти собою суд апеляційної чи першої інстанції у вирішенні питань, які пов'язані із застосуванням судової дискреції за відсутності ознак "свавільного" застосування такими судами своїх повноважень і більше того, касаційний суд в силу приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України позбавлений можливості додатково перевіряти докази та надавати їм оцінку.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином у разі якщо до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, а обставини, наведені у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, визнанні апеляційним судом неповажними, суд апеляційної інстанції застосовує до поданої апеляційної скарги передбачені наведеним пунктом 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) наслідки у вигляді її повернення без розгляду.

Конструкція цих правових норм процесуального закону не передбачає подвійного тлумачення, їх правильне застосування є очевидним і не викликає розумних сумнівів.

Разом з цим Суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд звертає увагу скаржника на те, що подальші дії на кшалт подання завідомо безпідставних скарг, подання скарг з численними недоліками можуть бути розцінені Судом зловживанням процесуальними правами з наступним застосуванням санкцій за такі дії, передбачених Главою 9 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2017 року та ухвалу Господарського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року у справі № 905/1921/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.