ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/5303/15

Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур"

відповідач - Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Еліт Сервіс" в особі Запорізької філії товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Еліт Сервіс"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду у складі Будко Н.В. - головуючого, Геза Т.Д., Сгара Е.В. від 27 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області у складі Ярешко О.В. від 12 жовтня 2017 року

за скаргою Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області

Історія справи

Короткий зміст вимог скарги

1. У серпні 2017 року Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад" (далі - відповідач, боржник) звернулося зі скаргою на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області (далі - ВДВС) при виконанні прийнятого у межах даної справи рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2015 про витребування у відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур" (далі - позивач, стягувач) майна згідно переліку, наведеного у відповідному судовому рішенні.

1.1. Вимоги скарги полягали у визнанні неправомірними дій державного виконавця ВДВС Стеблій Ю.В. щодо винесення постанови про відкладення виконавчих дій від 22.08.2017 (ВП №50601028); визнання недійсною постанови державного виконавця ВДВС Стеблій Ю.В. про відкладення виконавчих дій від 22.08.2017 (ВП №50601028).

2. Скарга мотивована тим, що ВДВС протиправно не надано відповідачу матеріали виконавчого провадження № 50601028 для ознайомлення 29.08.2017 з огляду на скорочений триденний строк оскарження постанов ВДВС про відкладення виконавчих дій, чим порушено права боржника, оскільки вказані матеріали надані для ознайомлення лише 31.08.2017.

2.1. Оскаржувану постанову винесено державним виконавцем Стеблій Ю.В. без належних повноважень, оскільки, на думку боржника, ВДВС не дотримано вимог закону щодо передання виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого, тому рішення державного виконавця Стеблій Ю.В. та здійснені нею виконавчі дії у виконавчому провадженні № 50601028 є незаконними.

2.2. Спірна постанова не містить підстав для відкладення виконавчих дій, які дійсно перешкоджають їх вчиненню. При цьому має місце бездіяльність державного виконавця та стягувача, які ухиляються від здійснення виконання судового рішення протягом тривалого часу.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2017 року, у задоволенні скарги відповідача відмовлено повністю.

4. Судові рішення, з посиланням на статтю 32 Закону України "Про виконавче провадження", мотивовані тим, що постанова державного виконавця прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, яке не містить вичерпного переліку підстав для відкладення виконавчих дій.

5. При цьому судами не виявлено порушень чинного законодавства при наданні матеріалів виконавчого провадження боржнику для ознайомлення, а винесення спірної постанови іншим державним виконавцем ніж той, яким порушено виконавче провадження, обумовлено відпусткою останнього, про що свідчать відповідні накази ВДВС.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. У грудні 2017 року відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12 жовтня 2017 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2017 року та прийняти нове рішення про задоволення скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

7. Судами не досліджено доказів, які б могли дати змогу встановити обставини порушення прав відповідача, зокрема щодо несвоєчасного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, відсутності доказів дотримання порядку передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця іншому.

8. Судами зроблено помилковий висновок щодо обґрунтованості заяви стягувача про відкладення виконавчих дій та її належності в якості підстави для вчинення відповідної виконавчої дії, зокрема у зв'язку з відсутністю підпису стягувача на такій заяві.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

9. За приписами статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

10. Отже, статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" не визначено вичерпного переліку обставин, які перешкоджають проведенню виконавчих дій, внаслідок яких державний виконавець має скористатися своїм правом на відкладення проведення виконавчих дій. Натомість державний виконавець має оцінити, чи наявність конкретних обставин буде перешкоджати проведенню виконавчих дій, чи існують інші підстави, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм Законом. Виконавець може відкласти проведення виконавчих дій як з власної ініціативи, так і за заявою стягувача чи боржника.

11. Таким чином, застосування статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" пов'язане з наявністю певних обставин та умов, надання оцінки яким не входить до компетенції Верховного Суду, а встановлення та оцінювання таких обставин лежить у межах повноважень державного виконавця, які суд не може перебирати не себе.

12. За таких обставин правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відповідність спірної постанови вимогам чинного законодавства.

13. Стосовно викладених в пунктах 7, 8 цієї Постанови доводів касаційної скарги, то вони зводяться до вимог про переоцінку доказів та встановлення обставин справи, що виходить за межі повноважень Верховного Суду. При цьому наведені у скарзі доводи є ідентичними доводам скарги та апеляційної скарги відповідача, які були ретельно досліджені та оцінені судами з наведенням відповідного мотивування їх відхилення, яке узагальнено відображено в пункті 5 цієї Постанови. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

14. У рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

15. Верховний Суд також зазначає, що у даному випадку постанова про відкладення проведення виконавчих дій оспорюється боржником, тобто особою, бездіяльність якої щодо добровільного виконання судового рішення і стала підставою для порушення даного виконавчого провадження. При цьому всі доводи як скарги, так і апеляційної та касаційної скарг, зводяться до формальних підстав для скасування постанови ВДВС без зазначення скаржником, чим та які саме його права та інтереси, як зобов'язаної особи, порушені внаслідок відкладення проведення виконавчих дій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи вищенаведене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 Господарського процесуального кодексу України), касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27 листопада 2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12 жовтня 2017 року у справі №908/5303/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.