ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1678/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду

у складі суддів: Склярук О.І., Геза Т.Д., Сгара Е.В.

від 24.10.2017 року

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро"

до Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк"

про визнання договору застави припиненим

за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" про визнання договору застави припиненим.

Позовна заява обґрунтована тим, що застава є похідним зобов'язанням від кредитного зобов'язання, у зв'язку з повним виконанням кредитного зобов'язання та повною сплатою кредиту Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" просить визнати договір застави припиненим посилаючись на ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України "Про заставу".

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14 серпня 2017 року у справі №905/1678/17 задоволено позовні вимоги. Визнано припиненим з 16 червня 2017 року договір застави № 24Хрк/301, підписаний між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" (посвідчений 27.12.2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Цимбал І.В.). Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" на користь Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" 1600,00 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано доведеністю позовних вимог. Суд встановивши факт повного погашення заборгованості за кредитним договором дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 року рішення Господарського суду Донецької області від 14.08.2017 року у справі №905/1678/17 скасовано. У задоволенні позовних вимог про визнання припиненим Договору застави №24Хрк/301, укладеного між Акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" (посвідчений 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Цимбал І.В.) відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на графік погашення заборгованості та не дослідив, що за даним графіком наявний майбутній період погашення заборгованості, а також суд апеляційної інстанції зазначив, що рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/5188/15 стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сосонівка-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Агропроект» заборгованість за кредитним договором № 24Хрк від 27.12.2012 року в сумі 2 243 713 грн. 92 коп. Суд апеляційної інстанції встановивши наявну заборгованість дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" звернулось з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2018 року визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Студенець В.І., Вронська Г.О.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 905/1678/17 касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 року призначено до розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.04.2018 року у зв'язку з відрядженням судді Вронської Г.О. для розгляду справи № 905/1678/17 визначено наступний колегії суддів Баранець О.М. - головуючий, Студенець В.І., Стратієнко Л.В.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" у своїй касаційній скарзі просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2017 року скасувати, а рішення Господарського суду Донецької області від 14.08.2017 року у справі №905/1678/17 залишити в силі.

У своїй касаційній скарзі Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" посилається на те, що суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги надані позивачем докази повного виконання рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/5188/15, а тому позивач вважає, що у ним повністю погашена кредитна заборгованість. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" посилаючись на ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону України "Про заставу" вважає договір застави припиненим та просить рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм права, вважає, що касаційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" був укладений кредитний договір № 24Хрк, за умовами якого позивачу у тимчасове користування був наданий довгостроковий кредит в сумі 3 150 000,00грн. на придбання сільгосптехніки на строк з 27 грудня 2012 року до 26 грудня 2017 року зі сплатою 24,5% річних.

Пунктом 8.12 кредитного договору передбачено, що строк його дії встановлюється з дня його підписання й до повного погашення позивачем усіх зобов'язань за цим договором.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за кредитним договором 27.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Український Бізнес Банк" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" був укладений договір застави № 24Хрк/301, за умовами якого позивачем було передано в заставу відповідачу наступне майно (далі по тексту "Заставлене майно"):

· трактор John Deer 8310R, 2012р.в., реєстраційний номер 10775АХ, заводський номер 1RW8310RLCPO058889, номер двигуна RG6090G008522, свідоцтво про реєстрацію машини ЕА №004573, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 27.12.2012 року, балансовою вартістю 1 444 321,67 (один мільйон чотириста сорок чотири тисячі триста двадцять одна) гривня 67 копійок;

· сіялка Challenger 8186, 2011р.в., заводський номер AGCC8186ECH186179, свідоцтво про реєстрацію машини ЕА №004575, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 27.12.2012 року, балансовою вартістю 880 745,78 (вісімсот вісімдесят тисяч сімсот сорок п'ять) гривень 78 копійок;

· оприскувач причіпний тракторний Berthoud Tracker 3200 DPА, 2012 р.в., реєстраційний номер 10242 АХ, заводський номер 1021135, свідоцтво про реєстрацію машини ЕА №004574, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 27.12.2012р., балансовою вартістю 423 743,51 (чотириста двадцять три тисячі сімсот сорок три) гривні 51 копійка;

· трактор колісний Беларус-1025.2, 2011 р. в., реєстраційний номер 06817ТН, заводський номер 10308869, номер двигуна 651606, свідоцтво про реєстрацію машини АС № 253255, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 05.07.2012р., балансовою вартістю 217 500,00 (двісті сімнадцять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок;

· трактор колісний Беларус-1221.2, 2011 р. в., реєстраційний номер 06816ТН, заводський номер 12210342, номер двигуна 110194, свідоцтво про реєстрацію машини АС № 253254, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 05.07.2012р., балансовою вартістю 267 500,00 (двісті шістдесят сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок;

· трактор колісний Беларус-1221.2, 2011 р. в. реєстраційний номер 06815ТН, заводський номер 12210298, номер двигуна 105654, свідоцтво про реєстрацію машини АС № 253253, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 05.07.2012р., балансовою вартістю 267 500,00 (двісті шістдесят сім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок;

· трактор колісний Беларус-1221.2, 2011 р. в., реєстраційний номер 06814ТН, заводський номер 12210283, номер двигуна 106382, свідоцтво про реєстрацію машини АС №253252, видане Держсільгоспінспекцією в Харківській області 05.07.2012 року, балансовою вартістю 254 166,66 (двісті п'ятдесят чотири тисячі сто шістдесят шість) гривень 66 копійок;

· оприскувач причіпний тракторний TRACKER 3200 DPA, 2012 р. в., балансовою вартістю 444 583, 33 (чотириста сорок чотири тисячі п'ятсот вісімдесят три) гривні 33 копійки.

Згідно п.1.5 договору застави № 24Хрк/301 від 27 грудня 2012 року, зобов'язання, що забезпечені заставою, вважаються виконаними у випадку погашення боржником його зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до пункту 5.1 зазначеного договору застави, договір застави є чинним з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором.

У квітні 2015 року Національним банком України було прийняте рішення про віднесення відповідача до категорії неплатоспроможних. Після віднесення відповідача до категорії неплатоспроможних Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі за текстом - Фонд) запровадив у банку тимчасову адміністрацію. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" було призначено Білу Ірину Володимирівну.

15.06.2017 року відповідачем позивачеві було надано довідку "Про стан заборгованості Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" за кредитним договором № 24Хрк від 27.12.2012 року, відповідно до якої станом на 15.06.2017 року заборгованість складала 62 157,90 грн, у тому числі: 31 974,12грн. - пеня; 30000,00 грн. - основний борг; 183,78 грн. - відсотки.

Того ж дня зазначена у довідці заборгованість була погашена в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: № 982 від 15.06.2017 року на суму 31 974,12грн. (погашення пені); № 1021 від 15.06.2017 року на суму 30000,00 грн. (погашення основного боргу); № 1020 від 15.06.2017 року на суму 183,78 грн. (погашення відсотків), а також довідкою банку, у якому обслуговується позивач (ПАТ "Банк Восток"), від 20.07.2017 року про списання коштів.

16.06.2017 року на адресу відповідача позивачем була направлена вимога вих. № 06/01 про виведення з застави сільськогосподарської техніки, яка була предметом договору застави в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Вказану вимогу було направлено відповідачеві за допомогою кур'єрської служби доставки "КСД" та отримано ним 19.06.2017 року о 10 год. 03 хв., про що свідчить підпис кур'єра Ткачева та штамп відповідача і підпис його представника.

Також зазначена вимога була направлена Укрпоштою цінним листом з повідомленням про вручення, з якого вбачається, що банк отримав вимогу 20.06.2017 року.

Відповіді на свої вимоги позивачем отримано не було.

03.07.2017 року відповідачу було повторно направлено вимогу про виведення майна з застави, яку також відповідачем залишено без відповіді.

У зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, позовні вимоги рішенням суду першої інстанції по справі, задоволено у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції зазначив, що господарський суд першої інстанції не звернув увагу на наявність додатку до кредитного договору, яким визначено графік погашення заборгованості, і згідно якого у позивача існував обов'язок сплатити у 2017 році не пізніше 31 жовтня 2017р. 210 000 грн; не пізніше 30 листопада 2017р. - 210 000 грн., не пізніше 26 грудня 2017р. - 210 00 грн. В Графіку також зазначено, зокрема, що залишок заборгованості у 2017р. складає з 01 листопада 2017р. - 420000 грн.; з 01 грудня 2017р. - 210 000 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що господарський суд дійшов висновку, що зобов'язання за кредитним договором припинилися не перевіривши дію зазначеного графіку на час звернення позивача до суду, та рішення мотивовано лише на підставі довідки відповідача у цій справі, у якій зазначено про стан заборгованості за кредитним договором на 15 червня 2017р., та наявності оплати цієї заборгованості у розмірі 62157 грн. 90 коп.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову зазначив, що згідно графіку, наявного в матеріалах справи, у жовтні, листопаді та грудні 2017 року у позивача існувало зобов'язання щодо повернення 630 000 грн.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції зазначив, що місцевим господарським судом не було перевірено чи дійсно позивач отримував кредитні кошти, зазначені у кредитному договорі (доказів отримання позивачем кредитних коштів у сумі 3150000 грн., оскільки матеріали справи не містили і були надані лише на вимогу суду апеляційної інстанції під час апеляційного провадження).

Суд апеляційної інстанції встановив, що Господарським судом Харківської області по справі № 922/5188/15 прийнято рішення від 12.05.2016 року яким, стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сосонівка-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Агропроект» заборгованість за кредитним договором № 24Хрк від 27.12.2012р. в сумі 2243713 грн. 92 коп.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 року вище зазначене рішення залишено без змін.

Під час розгляду справи № 922/5188/15 судами було встановлено, що у зв'язку з невиконанням першим відповідачем графіку погашення заборгованості за кредитним договором Банк направив на адресу першого та другого відповідача вимоги за вих. 3975 від 23.07.2015р., згідно якої позивач вимагав у першого відповідача та поручителя виконання зобов'язань за кредитним договором на протязі 30 днів, але перший відповідач заборгованість не погасив.

Під час розгляду справи № 922/5188/15 було проведено експертизу, якою було встановлено, що згідно виписок ПАТ «Укрбізнесбанк» по рахунку №1001, №1001.980.1, №1001.980.1, №1002 за період з 27.12.2012 року по 27.08.2015 року видано кредитних коштів 27.12.2012 року - 3 150 000 грн. 00 коп., погашено заборгованості за основним боргом 1 260 000 грн., залишок заборгованості за основним боргом складає станом на 27.08.2015 року - 1 890 000 грн.

Як зазначалось вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 19.19.2017 року витребував зокрема у позивача - документи, що підтверджують повернення всієї суми, отриманої за кредитним договором.

Позивачем надано суду апеляційної інстанції додаткові пояснення щодо отримання та погашення в повному обсязі суми кредиту та відсотків за кредитним договором № 24Чрк від 27.12.2012 року з додатками (а. с. 89- 169).

Суд апеляційної інстанції з наданих позивачем документів встановив, що рішення суду у справі № 922/5188/15 було виконано Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро", що підтверджується наданими представником позивача платіжними дорученнями, а саме: платіжним дорученням від 25.11.2016р. за № 481 перераховано 400 000 грн. (у тому числі основний борг 93872 грн. 50 коп.) виконання рішення по справі № 922/5188/15 основний борг); платіжним дорученням за № 486 від 01.12.2016р. - 100 000 грн.; платіжним дорученням за № 490 від 07.12.2016р. - 550 000 грн.; платіжним дорученням за № 492 від 23.01.2017р. - 162 413 грн. 58 коп., платіжним дорученням № 979 від 06.06.2017р. - 600 000 грн.; платіжним дорученням за № 1021 від 15.06.2017 р. - 30 000 грн.

Погашення відсотків по кредиту за вище зазначеним рішенням суду підтверджується платіжним дорученням № 481 від 25.11.2016р. на суму 400 000 грн (у тому числі 306127 грн 50 коп.); платіжним дорученням № 642 від 23.01.2017р. на суму 240 000 грн; платіжним дорученням № 691 від 08.02.2017р. на суму 484 801 грн 85 коп.; платіжним доручення № 162 від 07.03.2017р. на суму 11 147,50 грн (погашення відсотків за кредитом за лютий-березень 2017р.); платіжним дорученням № 918 від 16.05.2017р. на суму 5 145 грн; платіжним дорученням № 917 від 16.05.2017р. на суму 24010 грн; платіжне дорученням № 980 від 06.06.2017р. на суму 10290 грн; платіжним дорученням № 1020 від 15.06.2017 р. на суму 183 грн 78 коп.

Сплата пені за рішенням суду підтверджується платіжним дорученням № 981 від 06.06.2017р. - 47586 грн 42 коп.; за платіжним дорученням № 982 від 15.06.2017р. - 31974 грн 12 коп.

Однак, суд апеляційної інстанції надані позивачем документи, які підтверджують зазначені вище обставини не прийняв до уваги оскільки вони були надані позивачем лише під час апеляційного провадження.

Колегія суддів Касаційного господарського суду з зазначеним висновком суду апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

У суду апеляційної інстанції під час здійснення перегляду рішенні суду першої інстанції виникли сумніви у розмірі заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним № 24Хрк від 27.12.2012 року, тому суд апеляційної інстанції витребував ухвалою від 19.19.2017 року документи, що підтверджують повернення всієї суми, отриманої за кредитним договором.

У відповідності до ст.101 Господарського процесуального України (в редакції чинній на момент прийняття постанови судом апеляційної інстанції), апеляційний господарський суд повторно розглядає справу за наявними у справі і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються судом якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Позивачем на виконання ухвали суду апеляційної інстанції було надано відповідні пояснення та докази погашення боргу. Крім того, позивач вказав, що зазначені обставини місцевим господарським судом взагалі не з'ясовувалися, а тому ці документи до суду не надавалися.

Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки судом апеляційної інстанції було витребувано у справі нові докази, які підтверджують наявність відповідача надання кредиту та докази повного погашення кредитної заборгованості відповідачем, то суд повинен прийняти їх до уваги та розглянути справу у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати вищевикладене, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи з урахуванням правової природи спірних рішень, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази;

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції витребував нові докази та не дослідив їх справа підлягає передачі до суду апеляційної інстанції для виправлення процесуальних порушень та надання зібраним (витребуваним) у справі доказам належної оцінки та можливості вірно застосувати норми матеріального права, а саме ст. 526, 599, п.1 ч.1 статті 593 Цивільного кодексу України та ст. 28 Закону України "Про заставу".

Керуючись статтями 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро" задовольнити частково.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2017 року скасувати.

3. Справу № 905/1678/17 передати на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець