ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2179/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.В. Лашина

суддів Л.В. Лавриненко, К.В. Богатиря

При секретарі Є.О. Чеголя

За участю представників сторін:

Вд ПАТ ІМЕКСБАНК - ОСОБА_1

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_2

Від Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕТЕРАН - ОСОБА_3

Від Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА - не з'явився.

Розглядаючи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2017 року

у справі №916/2179/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНА

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕТЕРАН

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (у наступному за текстом ПАТ «Імексбанк») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі КП ТОВ «Україна») про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна ТОВ «Україна», які були зареєстровані згідно іпотечного договору від 31.08.2012 р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12 грудня 2017 року (колегія суддів у складі: головуючого судді Оборотової О.Ю., суддів: Гуляк Г.І., Літвінова С.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ПАТ «Імексбанк» в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки позивачем обрано належний спосіб захисту своїх порушених прав та інтересів.

У березні 2018 року ТОВ «Україна» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з клопотанням про зупинення апеляційного провадження у даній справі до остаточного вирішення повязаною з нею справи № 916/80/18 за позовом ТОВ «Ветеран» до ПАТ «Імексбанк» про припинення правовідносин за кредитним договором та визнання іпотеки припиненою.

Заявник зазначає, що позовні вимоги ТОВ «Ветеран» обґрунтовані тим фактом, що зобовязання останнього, які виникли на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 р., з травня 2017 року є припиненими відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в результаті позасудового набуття з боку ПАТ «Імексбанк» права власності на предмет іпотеки, який був переданий у забезпечення виконання 41 кредитних зобовязань позичальників перед банком, у тому числі вказаних зобовязань ТОВ «Ветеран».

На думку заявника, у випадку задоволення відповідного позову, предявленого ТОВ «Ветеран» в межах справи № 916/80/18, що перебуває в провадженні господарського суду Одеської області, та підтвердження факту припинення зобовязань ТОВ «Ветеран» за договором про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 р., позов ПАТ «Імексбанк», поданий в межах справи № 916/2179/17, має бути залишений без задоволення через відсутність факту порушення права, на захист та відновлення якого заявлений відповідний позов.

За переконанням ТОВ «Україна» наведені обставини свідчать про той факт, що розгляд справи № 916/2179/17 об'єктивно неможливим до остаточного вирішення справи № 916/80/18, оскільки в межах вказаної справи можуть бути повністю спростовані підстави позову ПАТ «Імексбанк» по даній справі.

Однак судова колегія Одеського апеляційного господарського суду не знаходить достатніх правових підстав для зупинення апеляційного провадження з перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2017 з таких підстав.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 р. в справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 р. у справі «Красношапка проти України»).

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа Steel and others v. The United Kingdom).

Можливість зупинення провадження у справі не повинна призводити до зменшення розумного строку розгляду справи (правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 р. у справі № 6-1957цс16).

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванні таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Статтями 227, 228 ГПК України передбачено два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Зупинення провадження у справі - тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Водночас, суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (ч. 1 ст. 227 ГПК України).

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. За змістом зазначеної норми такими обставинами є: розгляд іншої справи іншим судом; взаємозв'язок такої справи зі справою, що розглядається; неможливість розгляду такої справи до вирішення пов'язаної з нею справи іншим судом.

Господарський суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості вирішення спору без встановлення відповідних обставин справи і фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з'ясувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення, та є істотними для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Предметом даної справи є позовні вимоги про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача при застосуванні наслідків недійсності правочину, а саме: договору про зміни № 5 від 17.04.2014 р., договору про зміни № 6 від 27.05.2014 р. договору про зміни № 7 від 11.09.2014 р. договору про розірвання від 27.12.2014 р., укладених між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Україна».

У свою чергу, ухвалою господарського суду Одеської області від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі № 916/80/18 за позовом ТОВ «Ветеран» до ПАТ «Імексбанк» про припинення правовідносин за кредитним договором від 31.08.2012 р. та визнання іпотеки припиненою.

Судова колегія вважає, що обставини, які будуть встановлені під час розгляду справи № 916/80/18 (факти, що підтверджують припинення кредитного договору та іпотеки з травня 2017 року) не будуть мати значення для справи № 916/2179/17 та безпосередньо впливати на збирання та оцінку доказів у даній господарській справі і такі обставини (недійсності укладених у 2014 році правочинів) можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Визнання кредитних зобовязань та іпотеки припиненими не скасовує сам факт укладення та дії таких договорів, а також факту укладення оспорюваних ПАТ «Імексбанк» правочинів. Судова колегія також вважає, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду за даною справою, що виключає згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України можливість зупинення провадження у справі.

Отже, ТОВ «Україна» не довело необхідних правових підстав, які б вказували на неможливість розгляду даної справи до розгляду господарським судом Одеської області справи № 916/80/18.

Керуючись ст. ст. 227, 233-235, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» про зупинення апеляційного провадження з перегляду рішення господарського суду Одеської області від 12.12.2017 р. у справі № 916/2179/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 18.04.2018

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя К.В. Богатир