ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.04.2018

Справа № 910/4984/18

Суддя Господарського суду міста Києва Джарти В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом

Державного підприємства «Турківське лісове господарство» (82500, Львівська область, м.Турка, вул.Шевченка, 30, )

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеровент» (03680, м.Київ, вул. Пшенична, 4, )

стягнення 228369,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство “Турківське лісове господарство” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Аеровент” про стягнення 228369,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач, в порушення умов Договору №20 поставки товару від 13.05.2015 із додатками до нього та умов Договору №32 поставки товару від 18.06.2015 із додатками до нього, не виконав свої зобов’язання зі сплати отриманого товару (лісоматеріали круглі), у зв’язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість:

-          по Договору №20 поставки товару від 13.05.2015 - у розмірі 94663,38 грн, в підтвердження Позивач надав суду: рахунок – фактуру №001 та специфікацію №001 від 16.05.2015; рахунок-фактуру №002 та специфікацію №002 від 20.05.2015; залізничну накладну від 15.05.2015; залізничну накладну від 18.05.2015.

-          по Договору №32 поставки товару від 18.06.2015 – у розмірі 66150,00 грн, в підтвердження Позивач надав суду: рахунок – фактуру №003 та специфікацію №003 від 20.06.2015; рахунок-фактуру №004 та специфікацію №004 від 24.06.2015; рахунок-фактуру №005 та специфікацію №005 від 26.06.2015; залізничну накладну від 20.06.2015; залізничну накладну від 24.06.2015; залізничну накладну від 26.06.2015.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму основної заборгованості в розмірі 160813,38 грн, крім того просить стягнути з Відповідача: 54315,11 грн. - суму інфляційних втрат, 13241,04 грн. – суму 3% річних, 15000,00 грн. – суму витрат пов’язаних з розглядом справи.

Розглянувши позовну заяву Державного підприємства “Турківське лісове господарство”, суд дійшов до висновку про її повернення на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач вказав на те, що поставка товару здійснювалась по двом Договорам, про що по кожному з Договорів були складені відповідні рахунки-фактури із специфікаціями та залізничні накладні.

З долучених до позовної заяви рахунків-фактур із специфікаціями вбачається, що вони були укладені на підставі різних договорів. Так, з рахунку – фактури №001 та специфікації №001 від 16.05.2015, рахунку-фактури №002 та специфікації №002 від 20.05.2015 відносини виникли на підставі Договору №20 від 13.05.2015, а з рахунку – фактури №003 та специфікації №003 від 20.06.2015, рахунку-фактури №004 та специфікації №004 від 24.06.2015, рахунку-фактури №005 та специфікації №005 від 26.06.20152015 відносини виникли на підставі Договору №32 від 18.06.2015.

Таким чином, з викладених Позивачем у позовній заяві обставин вбачається, що вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості виникли на підставі різних Договорів поставки товару та вказані позовні вимоги не пов’язані між собою підставою їх виникнення, так як виникли з різних підстав (різних договорів поставки).

Крім того, вказані позовні вимоги не пов’язані між собою поданими доказами, так як обставини, що входять до предмету доказування при розгляді позовних вимог про стягнення коштів підтверджуються поданням різних доказів.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об’єднання позовних вимог, що суперечить вимогам 173 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню.

При цьому, навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво ускладнить вирішення спору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими по вказаним окремим договорам.

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).

Згідно з ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п’яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути Державному підприємству “Турківське лісове господарство” (82500, Львівська область, м.Турка, вул.Шевченка, 30, ) позовну заяву (вих. №4984/18 від 23.04.2018) та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з 25.04.2018 та може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Суддя                                                                                                     В.В.Джарти