ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" квітня 2018 р. Справа № 911/818/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Фермерського господарства ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом Фермерського господарства ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімейний Сад»

про стягнення 177 300, 00 грн

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

20.04.2018 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фермерського господарства ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімейний Сад» про стягнення 177 300, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 06/03-2018-2 від 06.03.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/818/18, підготовче засідання призначено на 22.06.2018.

Крім того, разом із позовною заявою, 20.04.2018 до канцелярії господарського суду Київської області представником Фермерського господарства ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просив накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімейний Сад» у розмірі 177 300, 00 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що у разі задоволення позову, не вжиття заходів забезпечення позову, зокрема накладання арешту на грошові кошти, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки кошти можуть бути відсутні на банківських рахунках відповідача.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі частиною шостою ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як посилання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньо обґрунтованими, а тому суд, у відповідності до ст. 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Фермерського господарства ОСОБА_1 про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку, встановленому ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 23.04.2018.

Суддя П.В.Горбасенко