ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/485/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 за довіреністю від 23.03.2018 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м.Київ ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року, суддя Никифорчук М.І., м. Одеса (про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі)

у справі № 916/485/17

за позовом Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м.Одеса

до Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Київ ОСОБА_2

про зобовязання вчинити певні дії

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У лютому 2017 року Приватне акціонерне товариство Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Київ ОСОБА_2, в якій просило суд зобовязати Публічне акціонерне товариство ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Київ ОСОБА_2 припинити будь-які дії, спрямовані на набуття права власності на наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», які складаються з будівель загальною площею 80289,0 кв. м, основною площею 60037,5 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маразлієвська (вулиця Енгельса), будинок 1/20.

Позовні вимоги мотивовано тим, що банком предявлено вимогу про сплату суми, яка перевищує суму доведеного у судовому порядку та підтвердженого судовими рішеннями боргу юридичних осіб-боржників, а нарахування штрафних санкцій не відповідає вимогам закону і судовій практиці, у звязку з чим, на думку позивача, немає підстав для звернення стягнення за іпотечним договором, а саме на нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.02.2017 року у справі №916/485/17 (суддя Никифорчук М.І.) позовну заяву прийнято до провадження і призначено до розгляду.

20.03.2017 року від відповідача до Господарського суду Одеської області надійшла заява про відвід судді Никифорчука М.І.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.03.2017 року у справі №916/485/17 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Никифорчука М.І.

10.04.2017 року відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/1698/17.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.04.2017 року у справі №916/485/17 зупинено провадження у справі № 916/485/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 815/1698/17.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.12.2017 року у справі №916/485/17 провадження у справі поновлено.

07.02.2018 року позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про закриття провадження у справі в порядку статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року у справі №916/485/17 провадження у справі закрито на підставі підпункту 2 частини 1 статті 231, статей 185, 232 235 Господарського процесуального кодексу України.

14.02.2018 року Приватне акціонерне товариство Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про розяснення ухвали суду від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі в порядку статті 245 Господарського процесуального кодексу України, в якій просило суд розяснити ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі № 916/485/17 із відображенням висновків щодо наступних питань:

- чи мало місце направлення відповідачем на адресу позивача як майнового поручителя відповідних листів-вимог із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, із зазначенням осіб, на адресу яких направлялись повідомлення, а також загальної суми вимог;

- чи мало місце набуття з боку Акціонерного товариства ІМЕКСБАНК права власності на предмет іпотеки у спосіб позасудового задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки;

- які правові наслідки позасудового звернення стягнення іпотекодержателем у спосіб реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки.

Також у даній заяві позивач просив суд розгляд заяви здійснити терміново, без виклику сторін по справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року у справі №916/485/17 (суддя Никифорчук М.І.) заяву Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі № 916/485/17 задовольнив, розяснив ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі № 916/485/17, таким чином, що Господарським судом Одеської області при розгляді справи № 916/485/17 встановлені:

- направлення відповідачем на адресу позивача як майнового поручителя відповідних листів-вимог у грудні 2016 року та у квітні 2017 року із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, із зазначенням осіб, на адресу яких направлялись повідомлення, а також загальної суми вимог;

- набуття Акціонерним товариством ІМЕКСБАНК права власності на предмет іпотеки нежитлові будівлі центрального стадіону Чорноморець, які складаються з будівель загальною площею 80289,0 кв. м., основною площею 67037,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська (вулиця Енгельса), будинок 1/20 у спосіб позасудового задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки;

- наявність правових наслідків позасудового звернення стягнення іпотекодержателем у спосіб реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки, а саме: набуття Акціонерним товариством ІМЕКСБАНК - іпотекодержателем - права власності на предмет іпотеки - нежитлові будівлі центрального стадіону Чорноморець, які складаються з будівель загальною площею 80 289,0 кв. м., основною площею 67 037,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська (вулиця Енгельса), будинок 1/20 в рахунок виконання в повному обсязі основного зобов'язання за іпотечним договором, посвідченим 25.04.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, номер за реєстром 6134, на загальну суму 12 727 422 651 грн. 25 коп. (згідно повідомлень на квітень 2017 року).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Публічне акціонерне товариство ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Київ ОСОБА_2 з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року у справі № 916/485/17 скасувати та в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року відмовити; постановити окрему ухвалу стосовно представників Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса та направити її для виконання до керівництва вказаної юридичної особи; постановити окрему ухвалу стосовно судді Господарського суду Одеської області Никифорчука М.І. та направити її до Вищої ради правосуддя та правоохоронних органів для реагування та виконання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначена ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, через що підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви позивача.

На думку скаржника процесуальні порушення полягали в наступному:

- місцевий господарський суд задовольнив заяву про розяснення судового рішення, яке є абсолютно зрозумілим та зміст якого не викликає труднощів для розуміння будь-якої дієздатної особи;

- місцевий господарський суд прийняв до розгляду та задовольнив заяву, копію якої позивач навіть не надіслав іншим учасникам судового процесу;

- місцевий господарський суд здійснив розгляд заяви без повідомлення учасників справи, не кажучи вже про надання можливості іншій стороні надати свої пояснення щодо доводів заяви;

- місцевий господарський суд змінив ухвалу по суті та змісту, виклавши її мотивувальну частину зовсім по іншому, ніж вона була;

- місцевий господарський суд вніс до ухвали нові дані, надавши оцінку доводам позивача щодо встановлення тих чи інших обставин;

- місцевий господарський суд надав оцінку таким твердженням позивача та встановив такі факти, які взагалі не були предметом розгляду, доказування, обґрунтування у даній справі, не входили до предмету або підстав спору;

- місцевий господарський суд при розгляді процесуального питання вдався до встановлення фактів, які суттєво впливають на правовідносини сторін і - більше того - заперечуються іншою особою;

- місцевий господарський суд прийняв судове рішення про права та обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі, а саме сорока одної юридичної особи - позичальника.

Також в апеляційній скарзі банк посилається на те, що позивач зловживав своїми процесуальними правами, а суддя Господарського суду Одеської області, нібито, вчинив правопорушення, за яке необхідно притягнути його до відповідальності, звернувшись до Вищої ради правосуддя та правоохоронних органів.

12.04.2018 року і 16.04.2018 року від скаржника надійшли письмові пояснення з обґрунтуванням доводів апеляційної скарги судовою практикою, які судовою колегією долучені до матеріалів справи.

16.06.2018 року через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса надійшло клопотання в порядку статті 42 Господарського процесуального кодексу України, в якому позивач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у звязку з участю представника сторони в іншому судовому процесі. Судовою колегією дане клопотання відхилено через не підтвердження належними доказами обставин, викладених в клопотанні (не додано доказів на підтвердження участі представника в іншому судовому засіданні та доказів неможливості взяти участь іншому представнику підприємства позивача у судовому засіданні), а також через обмеженість розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду процесуальними строками у відповідності до статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року у справі № 916/485/17 про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про розяснення ухвали суду про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року у справі №916/485/17 було задоволено клопотання Акціонерного товариства «Імексбанк» та закрито провадження у справі через відсутність предмета спору.

Не встановлюючи обставини справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства України, дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та відсутність предмету спору між учасниками справи у даному випадку.

У заяві про розяснення позивач просив суд розяснити ряд фактичних обставин справи у тому числі щодо осіб, які не були залучені до участі у справі і є позичальниками-боржниками, зобовязання яких забезпечувалось іпотекою належного Приватному акціонерному товариству Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса майна. Так, позивач просив суд розяснити такі питання: чи мало місце направлення відповідачем на адресу позивача як майнового поручителя відповідних листів-вимог із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, із зазначенням осіб, на адресу яких направлялись повідомлення, а також загальної суми вимог; чи мало місце набуття з боку Акціонерного товариства ІМЕКСБАНК права власності на предмет іпотеки у спосіб позасудового задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки; які правові наслідки позасудового звернення стягнення іпотекодержателем у спосіб реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини.

За приписами статті 124 Конституції України та статей 2, 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди в Україні, відповідно до покладених на них повноважень, здійснюють правосуддя на засадах верховенства права та забезпечують кожному право на справедливий суд.

Проте, до повноважень судів України не належить надання відповідей на запитання учасників провадження у справі, оскільки висновки, зроблені судом в ході розгляду справи, викладаються у судовому рішенні, яке є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з приписами пунктів 1, 3 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу геs judicata (там же, пункт 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обовязкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Неприпустимо порушити та провести екстраординарну процедуру перегляду судової постанови іншим чином, ніж забезпечити, наскільки це можливо, справедливу рівновагу між інтересами відповідної особи та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства (рішення ЄСПЛ у справах «Нікітін проти Росії», «Савінський проти України»).

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 року у справі "Красношапка проти України").

Згідно зі статтею 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Роз'яснення рішення або виправлення в ньому описок чи арифметичних помилок здійснюється тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення за винятком випадків, передбачених чинним законодавством.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Роз'яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не змінене й не скасоване на момент звернення про його роз'яснення. В іншому разі господарський суд відмовляє в його роз'ясненні, а якщо рішення змінено чи скасовано в певній частині, - роз'яснює його в тій частині, в якій рішення залишено без змін, а в решті відмовляє у роз'ясненні.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої про можливість задоволення заяви позивача та розяснення ухвали суду про закриття з питань, наведених в заяві.

Одеський апеляційний господарський суд вважає неправомірним розгляд по суті місцевим господарським судом заяви про розяснення судового рішення через 2 дні після її надходження без судового засідання та виклику сторін, виходячи з того, що за приписами статті 245 Господарського процесуального кодексу України заява про розяснення судового рішення розглядається в такому ж порядку, що й судове рішення.

Отримавши відповідну заяву, Господарський суд Одеської області мав вирішити питання щодо її відповідності вимогам процесуального законодавства і можливості її прийняття до свого провадження, проте таких дій вчинено не було.

Зважаючи на те, що ухвала від 07.02.2018 року у справі № 916/485/17, яку заявник просить розяснити, була постановлена в судовому засіданні в присутності представників сторін, судова колегія вважає, що і заяву про розяснення ухвали необхідно було розглядати у судовому засіданні із викликом сторін.

Навіть у випадку, коли суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального законодавства вважав за можливе розглядати заяву про розяснення без виклику сторін, то сторони мали бути повідомлені про те, що така заява буде розглядатися судом, задля того, щоб мати можливість надати свої заперечення або уточнення.

В даному випадку місцевий господарський суд всупереч нормам чинного процесуального законодавства порушив принцип змагальності сторін, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дане порушення призвело до прийняття неправильного рішення по справі і є підставою для скасування оскарженої ухвали.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що, здійснюючи у визначених законом випадках роз'яснення судового рішення, суд просто повинен викласти більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Проте, питання про внесення до рішення нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення чи порядку його виконання - не є підставами для роз'яснення такого рішення.

З аналізу вищенаведених правових норм випливає, що роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення у більш зрозумілій формі, не змінюючи при цьому його змісту. При цьому роз'яснення рішення не є засобом визначення дій, спрямованих на досягнення кінцевого результату у справі, визначеному в резолютивній частині рішення суду. Тобто, суд вправі роз'яснювати рішення лише стосовно обставин, які були предметом дослідження суду в ході розгляду справи.

Заявником не подано суду будь-яких доказів в обґрунтування незрозумілості ухвали про закриття провадження у даній справі. Зі змісту заяви про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області про закриття провадження у справі № 916/485/17 не вбачається обставин неоднозначного розуміння судового рішення, фактично позивач просив суд внести до мотивувальної частини рішення нові дані та надати оцінку обставинам, які під час розгляду справи судом не досліджувались і взагалі не відносились ані до предмету, ані до підстави позову, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні такої заяви про роз'яснення судового рішення.

В даному випадку суд першої інстанції оскарженою ухвалою розяснив свою ухвалу про закриття провадження у справі таким чином, що не тільки кардинально змінив її по суті, а й вніс нові дані, чим перетворив процесуальну ухвалу про закриття провадження у справі в повноцінне рішення по суті спору, при цьому виклавши та оцінивши виключно доводи позивача, які, до того ж, абсолютно не стосуються ані предмету, ані підстав заявленого позову, а також стосуються інших позичальників, які взагалі не були залучені до участі у справі № 916/485/17.

Задовольняючи заяву Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса про роз'яснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 про закриття провадження, місцевий господарський суд не врахував вимог зазначених процесуальних норм та вийшов за межі предмету дослідження у даній справі, тим самим не роз'яснивши, а фактично змінивши судове рішення і виклавши текст ухвали про закриття в новій редакції, що є неприпустимим.

З огляду на те, що вимоги заяви про розяснення направлені на зміну судового рішення (ухвали про закриття провадження), судова колегія дійшла висновку, що така заява не відповідає вимогам статті 245 Господарського процесуального кодексу України, тому в її задоволенні слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідача в цій частині задовольнити.

Щодо вимог апеляційної скарги про постановлення окремої ухвали по відношенню до позивача за зловживання процесуальними правами та звернення до Вищої ради правосуддя і правоохоронних органів для притягнення до відповідальності судді Господарського суду Одеської області Никифорчука М.І., судова колегія зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, по-перше, питання щодо прийняття окремих ухвал розглядається при розгляді справи по суті, а не при розгляді дотримання норм процесуального права при прийнятті ухвали про розяснення судового акту, а, по-друге, повноваження щодо оцінки неналежної поведінки судді та можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності належать Вищій кваліфікаційній комісії суддів та Вищій раді правосуддя і відповідач самостійно може звернутись до відповідних органів зі скаргою на його дії. До того ж, на засіданні Вищої ради правосуддя від 03.04.2018 року № 22 було ухвалено рішення звільнити суддю Господарського суду Одеської області Никифорчука Миколу Івановича у звязку з поданням ним заяви про відставку.

Судом першої інстанції невірно застосовані норми процесуального права і висновок господарського суду про задоволення заяви про розяснення ухвали суду про закриття провадження у справі є таким, що не відповідає обставинам справи.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м.Київ ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині скасуванні ухвали суду про розяснення та відмови в задоволенні заяви про розяснення з відмовою в інших вимогах апеляційної скарги, а ухвала Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про розяснення ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 245, 269, 270, 271, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Київ ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року у справі № 916/485/17 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.02.2018 року у справі №916/485/17 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, м. Одеса про розяснення ухвали Господарського суду Одеської області від 07.02.2018 року про закриття провадження у справі № 916/485/17.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ, 65039, м. Одеса, пр.-т Гагаріна, 12, на користь Публічного акціонерного товариства ІМЕКСБАНК, 65039, м. Одеса, пр.-т Гагаріна, 12, судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 400 грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 17.04.2018 року, повний текст постанови складено 18 квітня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5
ОСОБА_6