ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. м. Київ Справа №911/428/18

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1

"ПРИВАТБАНК"

до приватного підприємства "БЦ ТРАНСАГРО"

про зобов'язання визнання грошових вимог у сумі 13 363,50 грн. та включення їх

до проміжного ліквідаційного балансу,

за участю представника:

позивача: ОСОБА_2 (довіреність №3275-К-О від 17.01.2017 року);

відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2018 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до приватного підприємства "БЦ ТРАНСАГРО" про зобов'язання визнання грошових вимог у сумі 13 363,50 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору банківського обслуговування (поточного рахунку) від 06.04.2011 року, а саме несвоєчасного повернення відповідачем кредиту та сплати процентів у строк та у розмірі, встановлених договором, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 2 100,00 грн., 5 730,16 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 548,01 грн. заборгованості по комісії та 4 616,09 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також 369,24 грн. заборгованості за послугою розрахунково-касового обслуговування рахунку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.03.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04 квітня 2018 року, відповідачу запропоновано в строк до 02.04.2018 року надати суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (предявити зустрічний позов), а також докази, що підтверджують заперечення проти позову.

04 квітня 2018 року в засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судове засідання 04 квітня 2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (зустрічний позов) не подав.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 07.03.2018 року була надіслана відповідачу 12 березня 2018 року рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотньому боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 21 березня 2018 року.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 07.03.2018 року є 21.03.2018 року.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

24 квітня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подала додаткові пояснення по суті справи від 23.04.2018 року.

25 квітня 2018 року в засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у судове засідання 25 квітня 2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

06 квітня 2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ "ПРИВАТБАНК" (далі позивач) та приватним підприємством "БЦ ТРАНСАГРО" (далі - відповідач) укладено договір банківського обслуговування (поточного рахунку) зі встановленням кредитного ліміту на поточний рахунок шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку і карточки із зразками підписів і відбитку печатки відповідача.

При цьому, позивач зобовязався при наявності вільних грошових коштів здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого позивач сповіщає відповідача на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку позивача з відповідачем. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг (далі умови) та тарифами банку, розміщеними в мережі інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до п. 3.18.1.1 умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів відповідача, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту позивач повідомляє відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку позивача та відповідача.

Згідно з п. 3.18.1.3 умов, кредит надається в обмін на зобовязання відповідача щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Відповідно до договору банківського обслуговування (поточного рахунку) від 06.04.2011 року, відповідачу встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №9484 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку позивача та відповідача (системи клієнт-банк, Інтернет КЛІЄНТ банк, sms - повідомлення та інших), що визначено і врегульовано умовами.

Згідно з п. 3.18.1.6 умов, ліміт може бути змінений позивачем в односторонньому порядку, визначеному умовами та правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, відповідач погоджується з тим, що зміна розміру ліміту здійснюється позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку позивача та відповідача (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення та інших).

Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 2 100,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача №9484, долученою до позовної заяви.

Відповідач зобовязання, взяті на себе згідно з договором банківського обслуговування, не виконав, що підтверджується банківськими виписками по рахунку відповідача за період з 01.11.2010 року до 14.11.2017 року, доданими до позовної заяви.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 2 100,00 грн., прострочені проценти за користування кредитом у сумі 5 730,16 грн., заборгованість по комісії у сумі 548,01 грн. та 4 616,09 грн. пені, а також заборгованість за послугою розрахунково-касового обслуговування рахунку в сумі 369,24 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України).

Представник відповідача документів, що підтверджували б оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовував доводи позивача, суду не надав.

Таким чином, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача боргу по сплаті кредиту в сумі 2 100,00 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача прострочені проценти за користування кредитом у сумі 5 730,16 грн., заборгованість по комісії у сумі 548,01 грн. та 4 616,09 грн. пені.

Частиною 3 ст. 346 Господарського кодексу України встановлено, що кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Відповідно до п. 3.18.1.8 умов, проведення платежів відповідача у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться позивачем протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання позивача до умовами (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно з розділом 3.18.4.1. умов, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня відповідач сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1. умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.2 умов, при не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом проценти у розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошових зобовязань відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення відповідачем будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права позивача на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого умовами, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1315 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань (п. 3.18.4.1 умов).

Пунктом 3.18.4.9 умов передбачено, що розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточну рахунку дебетового сальдо при розкритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів в році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 умов, позивач має право при порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань, передбаченого умовами, змінити умови кредитування вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом у повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, відповідно до п. 3.18.5.1 умов, при порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8,, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.18.2.2, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 умов, відповідач виплачує позивачу за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації позивачем права на встановлення іншого строку повернення кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.18.4.1.3 умов від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, відповідно до п. 3.18.5.4 умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. п. 3.18.0.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано відповідачем.

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань).

Так, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 5 730,16 грн., заборгованості по комісії у сумі 548,01 грн. та 4 616,09 грн. пені, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за послугу розрахунково-касового обслуговування рахунку в сумі 369,24 грн., що складається із заборгованості по комісії за обслуговування рахунку в сумі 232,68 грн. та пені в сумі 136,56 грн.

Договір визначає умови і порядок надання відповідачу комплексного банківського обслуговування (п. 3.2.3 умов).

Відповідно до п. 3.2.4 умов, комплексне обслуговування відповідача здійснюється відповідно до законодавства України банківськими правилами, договором та тарифами банку. Порядок випуску, обслуговування та здійснення операцій за допомогою платіжних карт додатково регулюється правилами Міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International.

Пунктом 3.2.5 умов встановлено, що позивач здійснює комплексне банківське обслуговування відповідача з урахуванням його специфіки роботи і видів діяльності з наданням таких видів послуг:

I. ВІДКРИТТЯ РАХУНКУ. Позивач відкриває відповідачу поточний (поточні) рахунок (рахунки) в національній та іноземній валюті, в тому числі депозитний (депозитні), картковий (карткові) та інші рахунки із спеціальним режимом використання, і здійснює його (їх) розрахункове і касове обслуговування згідно з чиннім законодавством Україна, нормативним актам Національного банку України, цього договору та згідно з умовами.

II. РОЗРАХУНКОВО-КАСОВЕ ОБСЛУГОВУВАННЯ. Позивач приймає і зараховує на рахунок, відкритий відповідачу, грошові кошти, що йому надходять, виконує розпорядження відповідача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та здійснює інші операції за рахунком (рахунками) в порядку і на умовах, передбачених цим договором та умовами.

III. ДИСТАНЦІЙНЕ КЕРУВАННЯ РАХУНКОМ. За допомогою дистанційного управління рахунком позивач здійснює розрахунково-касове обслуговування відповідача за всіма відкритим у нього рахунках на основі розрахункових документів в електронному вигляді. Сторони визнають юридичну силу платежів і виписок, здійснених через систему дистанційного обслуговування відповідача, як еквівалента паперових носіїв.

IV. КОРИСТУВАННЯ РАХУНКОМ ЗА ДОПОМОГОЮ МОБІЛЬНОГО ЗВ'ЯЗКУ. За допомогою засобів мобільного зв'язку позивач повідомляє відповідача про стан його рахунку (рахунків) в банку з допомогою коротких текстових повідомлень (SMS).

V. КОРПОРАТИВНІ ОСОБА_3. Позивач відкриває відповідачу картковий рахунок і видає корпоративні платіжні картки однієї з платіжних систем: Visa International або Master Card Inc для оплати товарів і послуг в торгово-сервісній мережі, отримання готівки в пунктах видачі готівки та в банкоматах.

VI. РОЗМІЩЕННЯ КОШТІВ на депозитні рахунки. Позивач приймає від відповідача тимчасово вільні грошові кошти на депозитний рахунок з обов'язками виплачувати відповідачу суми вкладу та відсотки на умовах та в порядку, встановлених цим договором, умовами та додатковими угодами в разі їх підписання.

Відповідно до п. 3.10.1 умов, предметом домовленості на надання послуги еквайрінга є відносини між відповідачем і позивачем по проведенню платежів і розрахунків, здійснюваних із використанням спеціального платіжного засобу, встановлення загальних принципів діяльності сторін по використанню послуги розширеного сервісу з еквайрінгу та реалізації програми "Бонус Плюс", по організації обслуговування та проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ОСОБА_3 Засобів "Бонус плюс ", які володіють додатковими властивостями (накопичення бонусів і/або знижок), а так само реалізації сервісу "Поповни Тут!". Згодою відповідача про проведення транзакцій з використанням програми іРау є його реєстрації в додатку іРау. Порядок активації, реєстрації та використання додатка іРау розміщений на сайті https://pos.liqpay.com.

Згідно з п. 3.10.4.3 умов, комісії за розрахункове обслуговування операцій по розширеному сервісу стягуються позивачем при відшкодуванні сум продавцю відповідно до розділом 8 умов (тарифи) і розраховується від загальної суми операції оформленої за послугою розширеного сервісу.

Відповідно до п. 3.10.4.5 умов, комісія за розрахункове обслуговування відповідача за операціями з платіжними засобами за допомогою програми іРау встановлена в розділі 8 умов (тарифи).

Розділом 8 умов (тарифів) встановлено фіксовану комісію за обладнання на місяць (РКО в Банці) 50 грн. (телефонна лінія, інтернет).

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 4 ст. 1068 Цивільного кодексу України, клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку відповідача №3644 з 01.11.2010 року до 14.11.2017 року, банком було надано відповідачу послуги еквайрінгу за період з грудня 2011 року до квітня 2012 року, згідно з якими відповідачу нараховано плату - комісію за використання обладнання віддаленого доступу в сумі 245,00 грн. Відповідачем було сплачено послуги частково, а саме в розмірі 2,32 грн.

Відтак, борг відповідача перед позивачем за послугу еквайрінгу за період з грудня 2011 року до квітеня 2012 року становить 232,68 грн.

Відповідно до п. 3.10.5.3 умов, при несвоєчасному перерахуванні коштів відповідачем позивачу по поворотним операціям, задоволеним фінансовим претензіям CHARGEBACK і претензії клієнтів по платіжним засобам ПриватБанку або фіксованого комісії відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відтак, вимога про стягнення заборгованості за послугу розрахунково-касового обслуговування рахунку в сумі 369,24 грн., що складається з заборгованості по комісії за обслуговування рахунку в сумі 232,68 грн. та пені в сумі 136,56 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватне підприємство "БЦ ТРАНСАГРО" з 16.01.2013 року перебуває в стані припинення.

Оскільки відповідач грошові зобовязання перед позивачем не виконав, 04.01.2018 року позивачем на юридичну адресу відповідача було направлено заяву з кредиторськими вимогами разом із розрахунком заборгованості, договором банківського обслуговування з додатками, випискою про рух коштів та витягом з умов та правил надання банківських послуг.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора (ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Проте, кредиторські вимоги позивача до відповідача залишились не розглянутими ліквідаційною комісією відповідача, а заборгованість відповідача перед позивачем за договором банківського обслуговування від 06.04.2011 року залишилась неоплаченою.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Оскільки ліквідаційна комісія відповідача не дотримується встановленої законом процедури розгляду кредиторських вимог та ухиляється від розгляду і задоволення кредиторських вимог, позивач правомірно звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем доказів сплати заборгованості згідно з умовами договору від 06.04.2011 року перед позивачем у сумі 13 363,50, суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову господарські витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 61, 124 Конституції України, ч. 6 ст. 105, ч. 1 ст. 173, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 3 ст. 198, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 346 Господарського кодексу України, ч. 8 ст. 111, ч. 3 ст. 112, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 639, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1066, ч. 4 ст. 1068 Цивільного кодексу України, ст. 1, ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, ч. 3 ст. 13, ч. 5 ст. 49, ч. 1 ст. 73, ст. 86, ч. 7 ст. 120, ч. 9 ст. 165, ч. 5 ст. 176, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задоволити позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до приватного підприємства "БЦ ТРАНСАГРО" про зобов'язання визнання грошових вимог у сумі 13 363,50 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Зобовязати ліквідаційну комісію приватного підприємства "БЦ ТРАНСАГРО" (09100, АДРЕСА_1, ) визнати грошові вимоги згідно з договором від 06.04.2011 року в сумі 13 363,50 грн. та включити до проміжного ліквідаційного балансу приватного підприємства "БЦ ТРАНСАГРО" зазначені вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ).

Стягнути з приватного підприємства "БЦ ТРАНСАГРО" (09100, АДРЕСА_1, ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ) 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27.04.2018 року.

Суддя С. Грабець