УХВАЛА

м. Київ

23.04.2018Справа № 910/4960/18

Господарський суд міста Києва у складі Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про забезпечення позову

Представники: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (відповідач) 104293747,30 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13-325-Н від 08.01.2013, з яких: 67246327,69 грн. основного боргу за отриманий природний газ, 23131987,81 грн. пені, 11065752,94 грн. інфляційних втрат, 2849678,86 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.10.2017 року (суддя Турчин С.О.) позов задоволено частково, припинено провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 52 513 088,11 грн. та вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київгаз" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2 164 401,84 грн., 3% річних, 7 527 670,38 грн. інфляційних втрат, 4 086 670,71 грн., пені та 12 518,53 грн. витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2017 видано наказ від 06.02.2018 року.

20.04.2018р. до господарського суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- зупинити стягнення на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 06.02.2018 року у справі № 910/23359/15 у виконавчому провадженні ВП №56075743 відкритого Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

- заборонити Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" повертати перераховані кошти у розмірі 12 000 000,00 грн. на виконання умов Договору купівлі-продажу природного газу № 13-325-Н від 18.01.2013р. та наказу Господарського суду м. Києва у справі № 910/23359/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.04.18 року, вказана заява по справі № 910/4960/18 передано для розгляду судді Пукшин Л.Г.

В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що 05.04.2016 подав до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві заяву про закінчення виконавчого провадження та надав докази про сплату заборгованості, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, а саме: оригінал платіжного доручення №2296 від 05.04.18р. про сплату на рахунок виконавчої служби коштів у розмірі 3 170 587,61 грн. та оригінал платіжного доручення № 5 від 05.04.2018 про сплату на рахунок ПАТ НАК «Нафтогаз України» коштів у розмірі 12 000 000,00 грн. Проте, за твердженням ПАТ "Київгаз" стягувач неодноразово безпідставно повертало кошти у розмірі 12 000 000,00 грн.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів заяви, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56075743 від 29.03.2018р. на підстав наказу Господарського суду м. Києва від 06.02.2018р.

04.04.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про арешт коштів ПАТ «Київгаз» у виконавчому провадженні № 56075743.

Боржника звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження № 1057/09 від 05.04.2018, оскільки було виконано наказ Господарського суду м. Києва від 06.02.2018р. та сплачено кошти у розмірі 12 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 05.04.18 та кошти у розмірі 3 170 587,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2296 від 05.04.18.

Проте, за доводами заявника, ПАТ «НАК «Нафтогаз» безпідставно повернув кошти у розмірі 12 000 000,00 грн. В подальшому, ПАТ «Київгаз» повторно перерахував кошти у розмірі 12 000 000,00 грн. на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України», що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 11.04.18р., але стягувач повторно повернув кошти у розмірі 12 000 000,00 грн.

Відповідно до інформації бази даних Діловодства спеціалізованого суду, справа №910/23359/16 направлена до Київського апеляційного господарського суду у зв'язку з надходження касаційних скарг на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018.

Так, щодо вимоги заявника про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, виданого в справі № 910/23359/15, яка розглядається касаційним судом, то відповідно до ч. 1 ст. 332 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 Господарського процесуального кодексу України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Таким чином, суд зазначає, що заявник не позбавлений можливості звернутися до касаційного суду в межах розгляду касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018р. із заявою про зупинення виконання рішення до закінчення його перегляду.

Відповідно з ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 326 Господарського кодексу України вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказано, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 р. у справі №5-рп/2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки заявлений спосіб забезпечення позову суперечить нормам Конституції України та принципам Господарського процесуального кодексу України, а також з врахуванням, що стягнення на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 24.10.2017 року розглядається у касаційному суді.

Статтею 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Київгаз" № 1271/09 від 20.04.2018 року про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 23.04.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин