ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2018 Справа № 905/267/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця Теслюка Романа Олександровича до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017р.; визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, -

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явились;

від відповідача - не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець Теслюк Роман Олександрович звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017р.та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 10.12.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Маріупольської міської ради від 22.11.2017 р. №7/23-2240 ФОП Теслюк Р.О. було відмовлено в продовженні строку оренди земельної ділянки площею 0,0015 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться по АДРЕСА_2. Позивач зазначив, що він як орендар, який належним чином виконує свої обов'язки за договором оренди, мав переважне право на продовження договору оренди на новий строк.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач, в порушення строків передбачених Законом України «Про оренду землі», звернувся до Маріупольської міської ради з клопотанням про продовження терміну дії договору лише 20.08.2017 року, тобто за 1 день до закінчення строку дії договору. Крім того, до заяви не було долучено проекту додаткової угоди.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

На підставі Рішення Виконкому Маріупольської міської ради від 21.08.2002 р. №370/1 між Маріупольською міською радою та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки від 07.04.2003 р., зареєстрований у Маріупольській міській раді 10.04.2003 р. за №23. Відповідно до вищевказаного договору оренди земельної ділянки ОСОБА_3 було надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на перехресті АДРЕСА_2. Земельна ділянка була надана з метою: для будівництва зупинкового навісу у комплексі з торговим павільйоном.

На орендованій земельній ділянці було побудовано нежитлове приміщення, та 06.04.2001 року оформлено Технічний паспорт на нежитлове приміщення, що знаходиться на АДРЕСА_2.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14965231 від 19.06.2007 р. на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Апалько М.Ю. за №3196, власником нежитлової будівлі площею 10,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 став ОСОБА_8.

23.10.2007 р. на підставі Рішення Маріупольської міської ради від №5/15-2687 між Маріупольською міською радою та ФОП Теслюк Романом Олександровичем було укладено договір оренди земельної ділянки від 01.02.2008 р., що зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 05.02.2008 р. за № 04.08.162.00025, згідно з яким Теслюк Роману Олександровичу було надано строком на три роки земельну ділянку площею 0,0015 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться по АДРЕСА_2.

У відповідності до Рішення Маріупольської міської ради від 21.08.2012 року №6/21-2411 про подовження строку оренди земельної ділянки 10.12.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. від 10.12.2012р. за №5533 (далі - Договір).

Згідно до Договору Фізичній особі-підприємцю Теслюк Роману Олександровичу надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0015 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно п. 5.1. Договору земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (функціонування зупинкового навісу у комплексі з торгівельним павільйоном).

Відповідно до Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 року було затверджено нову Класифікацію видів цільового призначення земель, відповідно до якого було змінено вид цільового призначення земель із «для роздрібної торгівлі у неспеціалізованих магазинах» на «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Договір укладено терміном на 5 років (до 21.08.2017 р.).

Відповідно до п. 3.2 Договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, в такому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Актом приймання-передачі земельної ділянки від 01.02.2011 року відповідач передав, а позивач прийняв у користування спірну земельну ділянку площею 0,0015 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

02.06.2017р.управління земельних ресурсів Маріупольської міської ради направило на адресу Теслюк Р.О. лист від 01.06.2017р. №233-3590-231 в якому повідомило, що Маріупольська міська рада не має наміру поновлювати дію договору оренди, строк якого спливає 21.08.2017 року, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Одночасно відповідач повідомив позивача, що у разі бажання надалі користуватися земельною ділянкою, ФОП Теслюк Р.О. необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради у встановленому законом порядку із заявою про продовження строку дії вказаного договору (а.с.86).

20.08.2017 року Теслюк Р.О. звернувся до Центру надання адміністративних послуг із заявою щодо подовження терміну оренди земельної ділянки, що підтверджується описом про прийняття документів від 20.08.2017 р. (а.с.34).

18.09.2017 року Управління земельних відносин Маріупольської міської ради надіслало лист №23.3-54533-23.1, в якому повідомлено Теслюк Р.О. про те, що подана ним заява знаходиться на розгляді в управлінні земельних відносин Маріупольської міської ради.

22.11.2017 р. рішення Маріупольської міської ради від №7/23-2240 підприємцю Теслюк Р.О. було відмовлено в продовженні строку оренди земельної ділянки площею 0,0015 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться по АДРЕСА_2. Обґрунтовуючи прийняте рішення, в мотивувальній його частині відповідач зазначив, що підставою для відмови стали зауваження Головного управління містобудування та архітектури міської ради та зауваження Центральної районної адміністрації міської ради.

З метою встановлення всіх обставин справи, у зв'язку з неодноразовою неявкою представників Маріупольської міської ради у судові засідання, ухвалою від 21.03.2018р. суд зобов'язав відповідача надати суду зауваження Головного управління містобудування та архітектури міської ради, та зауваження Центральної районної адміністрації міської ради, на які відповідач посилався в рішенні Маріупольської міської ради від №7/23-2240 від 22.11.2017р., проте вимоги ухвали відповідач не виконав, зазначені документи суду не надав.

Як зазначалось вище, у відзиві на позов від 03.04.2018р., обґрунтовуючи прийняття рішення №7/23-2240 відповідач пояснив, що позивач пропустив строк на повідомлення про поновлення договору оренди передбачений ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та не додав до листа повідомлення проекту додаткової угоди до договору оренди землі, передбачений ч.3 ст. 33 цього закону.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, фізична особа-підприємець Теслюк Р.О. звернувся до суду із позовом до Маріупольської міської ради в якому просив:

1. Визнати незаконним та скасувати Рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017 №7/23-2240.

2. Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 10.12.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. від 10.12.2012р. за №5533, згідно з яким фізичній особі-підприємцю Теслюк Роману Олександровичу надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0015 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_2, на той самий термін та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

За змістом ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначені приписи правових норм закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частин 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім того, ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Крім того, під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі" необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 18.10.2017 року по справі № 3-948гс17, від 23.11.2016 року по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016 року по справі №3-312гс16, від 13.04.2016 року по справі №6-2027цс15.

Як слідує із матеріалів справи, фізична особа-підприємець Теслюк Р.О. звернувся до Маріупольської міської ради із заявою, якою висловив намір продовжити строк дії договору оренди землі від 10.12.2012 року.

Вищевказане звернення ФОП Теслюк Р.О. відбулось на підставі п. 3.2 договору оренди землі від 10.12.2012 року та ст.33 Закону України "Про оренду землі", проте з порушенням встановленого строку.

В той же час, суд зазначає, що слід чітко розрізняти підстави поновлення договору оренди землі, передбачені частинами 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ч. 6 вказаного Закону, оскільки вказані правові конструкції передбачають встановлення різних юридичних фактів.

Так, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди землі від 10.12.2012 року встановлено до 21.08.2017 року.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать, що відповідач, у встановлені законом строки, надіслав позивачу лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В той же час, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачувати орендну плату, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист Департаменту фінансів Маріупольської міської ради від 22.01.2018 року №28-3098-287, згідно якого станом на 22.01.2018 року у ФОП Теслюк Р.О. заборгованість з орендної плати за земельну ділянку відсутня.

Факт належного виконання орендарем своїх обов'язків за договором оренди землі також не заперечується відповідачем по справі.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, у зв'язку із чим суд дійшов висновку щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

Що стосується посилань відповідача на наявність заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, викладеного у листі Маріупольської міської ради від 01.06.2017 року, то зазначений лист не може бути розцінений як заперечення в поновленні договору оренди землі у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", враховуючи той факт, що вказана правова норма передбачає, що лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі висловлюється протягом одного місяця після закінчення строку договору, проте лист Маріупольської міської ради від 01.06.2017 №2154 було складено ще до закінчення строку дії договору оренди землі від 10.12.2012 року (а.с.86).

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 5 років - до 21.08.2022 року, що, як наслідок, зумовлює виникнення у відповідача обов'язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". Виходячи зі змісту п. 32-35 цього рішення, майном у значенні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції".

За обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 року відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

В силу положень ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 140 Конституції України Маріупольська міська рада як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, з огляду на той факт, що орендодавець не висловив заперечення проти поновлення спірного договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Маріупольська міська рада була зобов'язана укласти із орендарем додаткову угоду до договору оренди землі від 10.12.2012 року у місячний строк після його закінчення, отже позовні вимоги ФОП Темслюк Р.О в частині визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 10.12.2012 року підлягають задоволенню.

Також, позивач просить визнати незаконним та скасувати Рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017 №7/23-2240.

Цивільний кодекс України у ч. 1 ст. 16 передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом, зазначеним у ч. 2 вказаної статті.

У відповідності до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктом 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З'ясувавши обставин справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що Рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017 №7/23-2240 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, проте не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. З огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування Рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017 №7/23-2240 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ФОП Теслюк Р.О. до Маріупольської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Теслюка Романа Олександровича до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017р.; визнання поновленим договору оренди земельної ділянки - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Рішення Маріупольської міської ради від 22.11.2017 №7/23-2240.

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 10.12.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. від 10.12.2012р. за №5533, згідно з яким фізичній особі-підприємцю Теслюк Роману Олександровичу надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0015 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою:АДРЕСА_2, на той самий термін та на тих самих умовах, які передбачені цим договором, а саме:

«ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР

до договору оренди земельної ділянки від 10.12.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області

Бедненко С.В. від 10.12.2012р. за №5533

місто Маріуполь, Донецька область, _______________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 року №23р, з одного боку, та фізична особа-підприємець Теслюк Роман Олександрович (ІПН НОМЕР_2), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цей додатковий договір до договору оренди земельної ділянки від 10.12.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. від 10.12.2012 р. за №5533,

1. вищевказаний договір викласти у наступній редакції:

« 1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

2. ОБ'ЄКТ ОРЕНДИ

2.1. В оренду передається земельна ділянка площею: 0,0015 га, у тому числі: ________________________________________________________________________

(площа та якісні характеристики земель окремих категорій за їх складом та видами угідь - рілля, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження тощо)

2.2. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна: ________________________________________________________________________

(перелік, характеристика і стан будинків, будівель, споруд та інших об'єктів),

а також об'єкти інфраструктури згідно документації із землеустрою, що посвідчують право на земельну ділянку:________________________________________________________________

(перелік, характеристика і стан лінійних споруд, інших об'єктів інфраструктури, у тому числі доріг, майданчиків з твердим покриттям тощо)

2.3. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню: не має.

2.4. Інших особливостей об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, не має.

3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

3.1. Договір укладено на5 (п'ять ) років до 21.08.2022 року.

3.2. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

4. ОРЕНДНА ПЛАТА

4.1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на стан укладення договору оренди становить: 26 406,20 грн.

4.2. Грошова оцінка земель м. Маріуполя встановлена рішенням Маріупольської міської ради №5/38-6108 від 15.12.2009 року, та посвідчується довідкою (витягом) встановленого зразку.

4.3. Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі: 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: № 0052, одержувач - Маріуп. УК/Центральний р-н/18010900, , банк ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016.

4.4. На підставі ст. 287 Податкового кодексу України землекористувач(чі) сплачують плату за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, сплачується рівними частками Орендарем за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Плата за землю фізичними особами сплачується в установленому законом порядку.

4.5. Згідно ст. 289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, Орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації.

4.6. Обчислення розміру орендної плати за земельну(ні) ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

4.7. Орендодавець попереджує, що можлива зміна реквізитів рахунку, на який повинна вноситися орендна плата. Уточнення розрахункового рахунку є обов'язком орендаря, для чого йому необхідно звертатися до Департаменту фінансів Маріупольської міської ради.

4.8. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- збільшення розміру грошової оцінки земельної ділянки;

- зміни розмірів орендної плати, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами передбаченими діючим законодавством, які розробляються за рахунок Орендаря;

- внесення змін до чинного законодавства України з питань регулювання правовідносин в сфері оренди земельних ділянок;

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

4.9. При сталих соціально-економічних і політичних умовах господарювання необхідність і умови коригування розмірів орендної плати розглядається сторонами один раз на два роки. У разі збільшення грошової оцінки Орендар зобов`язаний самостійно коригувати орендну плату згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

У разі затвердження нової грошової оцінки у м. Маріуполі після укладання цього договору Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у новому розмірі на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та у разі індексації грошової оцінки земель без укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

4.10. Після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання (орендної плати за земельну ділянку) на суму податкового боргу нараховується пеня згідно діючому законодавству.

У разі невнесення орендної плати справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120% річної облікової ставки НБУ діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин є більшою.

5. УМОВИ ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

5.1. Земельна(і) ділянка(и) передаються в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування зупинкового навісу у комплексі з торгівельним павільйоном).

5.2. Орендар зобов'язаний зберігати земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, в якому він одержав її в оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки.

6. УМОВИ І СТРОКИ ПЕРЕДАЧІ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ В ОРЕНДУ

6.1. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без складання документації із землеустрою згідно з ст. 123 Земельного кодексу України.

6.2. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, згідно договору оренди.

7. УМОВИ ПОВЕРНЕННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

7.1. Після припинення дії договору, Орендар повертає земельну ділянку Орендодавцеві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

7.2. Орендодавець, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

7.3. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

7.4. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем землі, відшкодуванню не підлягають.

7.5. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором.

7.6. Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

7.7. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

8. ОБМЕЖЕННЯ (ОБТЯЖЕННЯ) ЩОДО ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

8.1. Орендодавець гарантує, що на момент укладення договору земельна ділянка в спорі, під забороною, арештом не перебуває. Інші обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки та права третіх осіб стосовно неї відсутні.

8.2. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

9.ІНШІ ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРІН

9.1. Права Орендаря:

9.1.1. самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди;

9.1.2. за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі, споруди та заклади, багаторічні насадження;

9.1.3. отримувати продукцію і доходи;

9.1.4. здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою Орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем;

9.1.5. за згодою Орендодавця, що висловлена у вигляді рішення міської ради, передавати земельну ділянку або її частину у суборенду без зміни цільового призначення;

9.1.6. переважного придбання у власність орендованої земельної ділянки у разі продажу цієї земельної ділянки згідно з законом;

9.1.7. користуватися на умовах платності та у відповідності з діючим порядком інженерними комунікаціями орендодавця з метою забезпечення належності господарської діяльності на орендованій земельної ділянці.

9.2. Орендар зобов'язаний:

9.2.1. приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

9.2.2. виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

9.2.3. дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

9.2.4. у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки надати копію договору відповідному органу доходів і зборів;

9.2.5. використовувати земельну ділянку відповідно до мети та цільового призначення, визначених у договорі, з дотриманням режиму використання земель;

9.2.6. укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів;

9.2.7. укласти з Центральною районною адміністрацією міської ради договір на утримання у належному санітарному стані прилеглої території згідно з діючими Правилами благоустрою території м. Маріуполя;

9.2.8. за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди звернутися до орендодавця з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає;

9.2.9. сплачувати орендну плату в порядку та у строки, передбачені договором;

9.2.10. проводити звірки розрахунків платежів по орендній платі за земельні ділянки з Департаментом фінансів Маріупольської міської ради не рідше одного разу на бюджетний рік;

9.2.11. самостійно коригувати орендну плату за землю у разі:

- зміни грошової оцінки або її індексації;

- зміни розмірів орендної плати;

У разі індексації грошової оцінки земель та у разі зміни розміру грошової оцінки у м. Маріуполі Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у новому розмірі на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки без укладання додаткової угоди до договору оренди.

9.2.12. у місячний термін з моменту опублікування коефіцієнту індексації одержати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та надати її копію до податкової інспекції за місцем обліку;

9.2.13. у випадку реорганізації юридичної особи - Орендаря, надати інформацію щодо реорганізації юридичної особи, що є правонаступником Орендаря, до Маріупольської міської ради, Держгеокадастру у м. Маріуполі, відповідного підрозділу державної податкової служби, органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно нотаріально посвідчену копію витягу з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України.

9.3. Права Орендодавця:

9.3.1. Вимагати від Орендаря:

9.3.1.1. використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

9.3.1.2. дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

9.3.1.3. дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони водних об'єктів, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

9.3.1.4. своєчасного внесення до бюджету орендної плати;

9.3.1.5. вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за додержанням умов договору оренди.

9.4. Обов'язки Орендодавця:

9.4.1. передати земельну ділянку у користування у стані, що відповідає умовам договору оренди;

9.4.2. при передачі земельної ділянки в оренду забезпечити відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

9.4. 3. не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

10. ІНШІ УМОВИ

10.1. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе Орендар.

10.2. Згідно з цим договором об'єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії договору.

11. ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ

ТА ПРИПИНЕННЯ ЙОГО ДІЇ ШЛЯХОМ РОЗІРВАННЯ

11.1. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

11.2. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

11.3. Дія договору припиняється у разі:

11.3.1. закінчення строку, на який його було укладено;

11.3.2. викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

11.3.3. поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

11.3.4. ліквідації юридичної особи-орендаря;

11.3.5. набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

11.3.6. договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

11.4. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

11.4.1. взаємною згодою сторін, висловленою письмово;

11.4.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок:

- невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором;

- невиконання другою стороною обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі»;

- в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України;

- використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

- систематична несплата орендної плати;

- з інших підстав, визначених законом.

11.5. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, допускається лише у разі, коли земельна ділянка, надана в оренду, необхідна для таких суспільних потреб:

11.5.1. забезпечення національної безпеки і оборони;

11.5.2. будівництво, капітальний ремонт, реконструкція та обслуговування лінійних об'єктів та об'єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, нафто-, газо- та водопроводів, ліній електропередачі, зв'язку, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об'єктів, необхідних для їх експлуатації;

11.5.3. розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій в Україні згідно з міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

11.5.4. розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин;

11.5.5. будівництво захисних гідротехнічних споруд;

11.5.6. будівництво та обслуговування нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, необхідних для їх експлуатації, споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва;

11.5.7. створення міських парків, будівництво дошкільних навчальних закладів, майданчиків відпочинку, стадіонів та кладовищ;

11.5.8. розташування об'єктів природно-заповідного фонду;

11.5.9. інших потреб передбачених законодавством України.

11.6. Орендодавець зобов'язаний протягом п'яти днів з дня прийняття рішення про викуп земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, письмово повідомити Орендаря про прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками таких об'єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.

Інформація (письмове повідомлення) надсилається Орендарю рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому (їм) особисто під розписку.

11.7. Переговори щодо умов викупу земельної ділянки проводяться відповідно до вимог Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

11.8. В інших випадках розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

11.9. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

12. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ЗА НЕВИКОНАННЯ

АБО НЕНАЛЕЖНЕ ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

12.1. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

12.2. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

13. УМОВИ ПЕРЕДАЧІ У ЗАСТАВУ ТА ВНЕСЕННЯ ДО СТАТУТНОГО

ФОНДУ ПРАВА ОРЕНДИ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

13.1. Передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди даної земельної ділянки без згоди власника земельної ділянки забороняється.

14. ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

14.1. Зміст ст.ст. 12,93,124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

14.2. Цей договір набуває чинності відповідно до ст. 3,4,5 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

14.3. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його Державну реєстрацію.

14.4. Невід'ємною частиною договору є:

- розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка якої проведена, на 2017 рік.»

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Маріупольська міська рада м. Маріуполь, пр. Миру, 70 _______________________________ підпис М.П.Орендар фізична особа-підприємець Теслюк Роман Олександрович ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_1. _________________________ ». підпис

Стягнути з Маріупольської міської ради» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) на користь фізичної особи-підприємця Теслюк Романа Олександровича (місце проживання: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 23 квітня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 27 квітня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов