КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р. Справа№ 910/22772/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р.(повний текст складено 18.12.2017р.)

по справі № 910/22772/15 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «БГ Банк»

про стягнення 19 400 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» про стягнення 19 400 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач виконав свій солідарний обов'язок перед ПАТ «БГ Банк» за прострочення боржника за кредитним договором від 30.12.2010р. №12/2 на виконання та в межах генерального кредитного договору від 18.03.2010р. №12 із змінами та доповненнями в сумі 19 400 000,00 грн., що було встановлено судовим рішенням та набув право зворотної вимоги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017р. по справі №910/12224/17, новий розгляд, позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика» 19 400 000,00грн. боргу, 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивовано тим, що позивач за рахунок банківського вкладу в розмірі 19 400 000,00 грн. за договором банківського вкладу № 1 від 27.06.2014р. частково задовольнив вимоги банку до відповідача на суму вказаного вкладу, які виникли на підставі кредитного договору № 12/2 від 30.12.2010р. на виконання та в межах генерального кредитного договору № 12 від 18.03.2010р. і були забезпечені заставою, право вимоги на зазначену суму грошових коштів позивачем відступлено, а банком прийнято за договором про уступку права вимоги № 22 від 27.06.2014р., а тому позивач має право зворотної вимоги до відповідача, за неналежне виконання останнім зобов'язання за кредитним договором.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що вимоги позивача за депозитним договором на суму 19 400 000,00 грн. включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку на підставі відповідної заяви від 06.04.2015р.

За відсутності доказів задоволення банком своїх вимог на суму 19 400 000,00грн. за рахунок депозитного вкладу, у позивача відсутнє право регресної вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/22772/15.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика», посилаючись на те, що позивач та відповідач є солідарними боржниками за кредитним договором від 30.12.2010р. №12/2 на виконання та в межах кредитного договору від 18.03.2010р. №12 згідно ст. 541 Цивільного кодексу України, що встановлено у договорі застави.

Рішенням у справі №910/8098/15-г було встановлено, що позивач та відповідач є солідарними ми боржниками за кредитним договором від 30.12.2010р. №12/2 на виконання та в межах генерального договору від 18.03.2010р. №12.

Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» підтримує апеляційну скаргу та просить скасувати рішення суду першої інстанції від 07.12.2017р., посилаючись на включення вимог позивача до реєстру акцептованих вимог.

Третя особа зазначає, що позивач не надав докази відповідно до Інструкції «Про безготівкові розрахунки» для здійснення договірного списання, а тому твердження про припинення зобов'язання є передчасним та необґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика» у задоволені заяви про забезпечення позову.

30.01.2018р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Розпорядженням № 09.1-08/399/18 від 14.02.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 14.02.2018р., у зв'язку перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, який не є головуючим суддею, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Станік С.Р., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2018р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. по справі №910/22772/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика» подало заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме: нежилі будівлі майнового комплексу, загальною площею 3 738,2 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, буд. 107, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00; заборони Міністерству юстиції України, суб'єктам державної реєстрації, в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам, нотаріусам та акредитованим суб'єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, та внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, яким є нежилі будівлі майнового комплексу, загальною площею 3 738,2 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Відрадний, буд. 107, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00; заборони відповідачу, ТОВ «Управління по будівництва тунелів та підземних споруд спеціального призначення», вчиняти дії спрямовані на відчуження рухомого та нерухомого майна; заборони відповідачу, ТОВ «Управління по будівництва тунелів та підземних споруд спеціального призначення», вчиняти умисні дії, які можуть призвести до поламок або руйнування рухомого та нерухомого майна, яке належить йому на праві власності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика» у задоволені заяв про забезпечення позову.

Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (ред. з 15.12.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

18.03.2010р. між Відкритим акціонерним товариством «БГ Банк» (організаційно-правову форму якого змінено на публічне акціонерне товариство), (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» (позичальник) укладено генеральний кредитний договір № 12. /а.с. 33, т.1/.

30.12.2010р. на виконання та в межах генерального кредитного договору №12 сторонами укладено кредитний договір №12/2, із внесеними змінами та доповненнями, предметом якого є відкриття позичальнику відновлювальної відкличної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом користування в сумі 1 700 000,00 дол. США, в межах якої банк надає позичальнику грошові кошти на ведення статутної діяльності зі сплатою за користування кредитом в розмірі 14% річних (з урахуванням змін), а позичальник взяв на себе зобов'язання використати кредит на цілі зазначені в кредитному договорі, своєчасно та в повному обсязі здійснити повернення кредиту, сплачувати банку відсотки, неустойку (штрафи та пені) у розмірах, строки та порядку, що визначені кредитним договором. /а.с. 45, т.1/.

27.06.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк») (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Практика» (вкладник) було укладено договір банківського вкладу №1, зі подальшими змінами та доповненнями, за умовами якого вкладником передано, а банком прийнято для зберігання грошові кошти в національній валюті, які надійшли від вкладника на його депозитний рахунок в розмірі 19 400 000,00 грн. строком на 291 день з 27.06.2014р. до 14.04.2015р. /а.с. 56, т.1/.

Перерахування позивачем грошових коштів в сумі 19 400 000 грн., згідно договору банківського вкладу, підтверджується випискою по рахунку за період з 27.06.2014р. по 08.07.2014р. /а.с. 60, т.1/.

27.06.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк») (заставодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика», (заставодавець) було укладено договір застави майнових прав № 21, за умовами якого заставодавець передає, а заставодержатель приймає на умовах застави право вимоги в якості забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором від 30.12.2010р. № 12/2 на виконання та в межах генерального кредитного договору від 18.03.2010р. № 12 із змінами та доповненнями, укладеного між банком та відповідачем, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, сплати процентів, неустойки, штрафу та пені у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. /а.с. 61, т.1/.

Згідно п. 2.1. договору застави заставою забезпечуються вимоги заставодержателя, які випливають з кредитного договору, зокрема зобов'язання боржника повернути кредит в термін до 09.04.2015р. в розмірі 1 595 000,00 дол. США в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором.

Згідно п. 2.3. договору застави заставодавець та боржник несуть солідарний обов'язок перед заставодержателем за виконання зобов'язань, визначених в п. 2.1. цього договору.

Вартість майнового права складає 19 400 000,00 грн. (п. 3.3. договору застави).

Згідно п. 4.2. договору застави заставодавець має право в порядку регресу вимагати від боржника виконання зобов'язань за кредитним договором на свою користь у випадку задоволення заставодавцем вимог заставодержателя.

Згідно п. 7.4. договору застави заставодержатель має право на свій розсуд застосувати механізм позасудового врегулювання питання про задоволення забезпеченого обтяженням зобов'язання шляхом відступлення заставодавцем права грошової вимоги, що випливає з депозитного договору, через застосування договірного списання грошових коштів, що знаходяться на рахунку згідно умов депозитного договору в розмірі, необхідному для задоволення вимог заставодержателя.

27.06.2014р. між банком та позивачем було укладено договір про уступку права вимоги №22, за умовами якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практика» відступлено, а ПАТ «Банк Перший» прийнято право вимоги повернення вкладу в сумі 19 400 000,00 грн. та нарахованих процентів за договором банківського вкладу. /а.с. 63, т.1/.

Цей договір укладений з відкладальною умовою відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України (п. 3.1. договору про уступку права вимоги).

За умовами п. п. 3.2.1., 3.2.2. договору про уступку права вимоги право вимоги, що є предметом цього договору переходить до ПАТ ПАТ «Банк Перший», зокрема, у випадках: виникнення у позивача права звернення стягнення на заставлені майнові права на підставі договору застави - з моменту виникнення такого права; порушення зобов'язань за договором застави майнових прав - з моменту вчинення дій або бездіяльності, що є порушенням зобов'язань за договором застави майнових прав.

Згідно п. 4.1. договору уступки права вимоги у випадку настання будь-якої з подій, передбачених п.п. 3.2.1., 3.2.2., 3.23. ПАТ «БГ Банк» втрачає право вимагати повернення вкладу, а зобов'язання банку по поверненню вкладу припиняються у відповідності до ст. 606 Цивільного кодексу України (поєднання боржника і кредитора).

Постановою правління Національного банку України від 27.11.2014р. №745 прийнято рішення про віднесення Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних. На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014р. про запровадження тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «БГ БАНК» та призначено уповноважену особу фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

Постановою правління Національного банку України від 26.02.2015р. №134 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.02.2015р. № 43 про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію.

В Газеті «Голос України» №40 від 05.03.2015р. було опубліковано оголошення про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Новікової Марії Миколаївни строком на 1 рік з 27.02.2015р. по 26.02.2016р. Також зазначено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку за адресою: вул. Дегтярівська, 48, м. Київ, Україна.

06.04.2015р. позивач направив Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» (яке є правонаступником ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ») заяву, у якій просив включити його до реєстру кредиторів. /а.с. 219, т.1/.

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» про стягнення суми кредиту в розмірі 1 595 000,00 дол. США, що в еквіваленті станом на 27.03.2015р. складає 37 483 774,41 грн.; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 1 240,55 дол. США, що в еквіваленті станом на 27.03.2015р. складає 29 153,92 грн.; заборгованості зі сплати прострочених відсотків за користування кредитом в розмірі 127 156,94 дол. США, що в еквіваленті станом на 27.03.2015р. складає 2 988 289,69 грн.; заборгованості зі сплати штрафу за несвоєчасно сплачений кредит в розмірі 1 874 188,72 грн.; заборгованості зі сплати пені за несвоєчасно сплачені відсотки в розмірі 336 745,53 грн. та заборгованості зі сплати 3 % річних від простроченої суми кредиту в розмірі 6 247,22 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2016р., новий розгляд, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р., у справі №910/8098/15-г було встановлено, що станом на 05.11.2014р. вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за Договором були частково погашені на суму депозиту ТОВ «ТД «Практика», а саме 19 400 000,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Під час розгляду справи №910/8098/15-г, яка має преюдиціальне значення для даної справи в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, у відповідній редакції, судами було встановлено, що ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» листом від 04.11.2014р. звернулося до ТОВ «Торговий дім «Практика» з проханням достроково погасити заборгованість за кредитом за рахунок заставлених майнових прав (депозиту).

ТОВ «Торговий дім «Практика» листом від 05.11.2014р. звернулась до Банку з проханням погасити заборгованість ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» за рахунок депозитного договору.

ТОВ «Торговий дім «Практика» 12.11.2015р. повторно звернулась до Банку з проханням погасити заборгованість ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» за рахунок депозиту ТОВ «Торговий дім «Практика» за курсом НБУ станом на 05.11.2014р. Оскільки ТОВ «Торговий дім «Практика» є стосовно Банку як боржником (за кредитним договором) так і кредитором (за договором банківського вкладу (депозиту), то зобов'язання відповідача щодо сплати кредиту та відсотків на суму 19 400 000,00 грн. за ним є припиненими у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі з 05.11.2014р. Крім того, відповідно п. 1.38. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Відповідно до п. 26.1. ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Таким чином, позивачем виконано солідарний обов'язок відповідача перед банком за кредитним договором на суму 19 400 000,00 грн.

Відповідно до ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Отже, позивач має право зворотної вимоги до відповідача.

Відповідач належними до допустимими доказами не навів та не довів суду відсутність заборгованості на спірну суму.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» зазначає, що має відносини з банком, а у позивача відсутнє право вимагати сплати 19 400 000,00 грн.

Зазначене спростовується висновками встановленими судами у розгляді даної справи та під час розгляду справи №910/8098/15-г, яка має преюдиціальне значення.

Щодо подвійного стягнення, то в силу ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» можливе внесення змін до реєстру акцептованих вимог.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. у справі №910/22772/15.

керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2017р. у справі №910/22772/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №910/22772/15 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді М.Л. Яковлєв

С.Р. Станік