ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3415/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Комунального підприємства «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки
про стягнення 71438,08 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 14.04.2017 № 14-70
відповідача:ОСОБА_2 дов. від 01.02.2018
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач) до Комунального підприємства «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області (далі відповідач) про стягнення 71438,08 грн., з яких 39254,26 грн. інфляційні втрати, 1594,61 грн. 3% річних, 30589,21 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу від 21.11.2014 № 2005/15-БО-41 щодо здійснення розрахунку за переданий природний газ у строк визначений договором.

В процесі розгляду справи від відповідача, у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд, з огляду на скрутне матеріальне становище та збитковість підприємства, зменшити розмір штрафних санкцій (пені) на 70%, а саме до 9176,76 грн. та відстрочити виконання судового рішення на два роки з моменту винесення рішення у даній справі.

Від позивача, у встановлений судом строк з посиланням на ст. 166 ГПК України, надійшли заперечення на відзив, які суд розцінює як відповідь на відзив та які зводяться до того, що позивач проти зменшення розміру пені та відстрочки виконання рішення суду заперечує з тих підстав, що відповідач, укладаючи вищезазначений договір купівлі-продажу усвідомлював, що за невиконання або неналежне виконання ним своїх зобовязань за вказаним договором до нього будуть застосовані відповідні штрафні санкції, а відстрочення рішення суду призведе до фінансових збитків позивача.

У встановлений судом строк від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому він проти тверджень позивача заперечив з тих підстав, що затримка у здійсненні оплати вартості переданого природного газу не спричинила позивачу фінансових збитків, а не відстрочення рішення суду про яке просить відповідач призведе до зупинки господарської діяльності його підприємства.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача просив суд з врахуванням клопотання, яке міститься у відзиві на позовну заяву зменшити розмір штрафних санкцій (пені) на 70%, а саме до 9176,76 грн. та відстрочити виконання судового рішення на два роки з моменту винесення рішення у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу природного газу від 21.11.2014 № 2005/15-БО-41 (далі - договір), відповідно до умов якого, продавець позивач зобовязується передати у власність покупцю відповідачу у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Згідно з п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 75 тис. куб. м. (сімдесят пять тисяч куб. м.), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.): у січні 15 тис. куб. м., у лютому 15 тис. куб. м., у березні 10 тис. куб. м., у квітні 5 тис. куб. м., у травні 0 тис. куб. м., у травні 0 тис. куб. м., у червні 0 тис. куб. м., у липні 0 тис. куб. м., у серпні 0 тис. куб. м., у вересні 0 тис. куб. м., у жовтні 5 тис. куб. м., у листопаді 10 тис. куб. м., у грудні 15 тис. куб. м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 договору).

У відповідності до п. 5.2 договору ціна за 1000 куб. м. газу становить 5100 грн. без врахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 43,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5568,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1113,74 грн., всього з ПДВ 6682,44 грн.

Згідно з п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

Додатковою угодою від 30.01.2015 № 1 до договору сторони вирішили викласти з 01 січня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 5700 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 6384,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1276,94 грн., всього з ПДВ 7661,64 грн.».

Додатковою угодою від 10.02.2015 № 2 до договору сторони вирішили викласти з 01 лютого 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 5900 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 6180,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1234,14 грн., всього з ПДВ 7416,84 грн.».

Додатковою угодою від 10.03.2015 № 3 до договору сторони вирішили викласти з 01 березня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 8900 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 9444,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1888,94 грн., всього з ПДВ 11333,64 грн.».

Додатковою угодою від квітня 2015 року № 4 до договору сторони вирішили викласти з 01 квітня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 7200 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 8000,20 грн., крім того ПДВ 20% - 1600,04 грн., всього з ПДВ 9600,24 грн.».

Додатковою угодою від 15.05.2015 № 5 до договору сторони вирішили викласти з 01 травня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 6810 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7602,40 грн., крім того ПДВ 20% - 1520,48 грн., всього з ПДВ 9122,88 грн.».

Додатковою угодою 05.06.2015 № 6 до договору сторони вирішили викласти з 01 червня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 6600 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7388,20 грн., крім того ПДВ 20% - 1477,64 грн., всього з ПДВ 8865,84 грн.».

Додатковою угодою від 20.07.2015 № 7 до договору сторони вирішили викласти з 01 липня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 6600 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того: тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 510,50 грн., крім того ПДВ 20% - 102,10 грн., всього з ПДВ 612,60 грн., тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами 153 грн. (в т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), крім того ПДВ 20% - 30,60 грн., всього з ПДВ 183,60 грн. Всього вартість транспортування складає 663,50 грн., крім того ПДВ 20% - 132,70 грн., всього з ПДВ 796,20 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7395,50 грн., крім того ПДВ 20 % - 1479,10 грн., всього з ПДВ 8874,60 грн.».

Додатковою угодою від 15.10.2015 № 8 до договору сторони вирішили викласти з 01 жовтня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 6600 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податку на додану вартість за ставкою 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20% - 137,82 грн., всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7421,10 грн., крім того ПДВ 20% - 1484,22 грн., всього з ПДВ 8905,32 грн.».

Додатковою угодою від 22.10.2015 № 9 до договору сторони вирішили викласти з 01 листопада 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 6469,63 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податку на додану вартість за ставкою 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7288,12 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 8745,74 грн. ».

Додатковою угодою від 25.10.2015 № 11 до договору сторони вирішили викласти з 01 грудня 2015 року п. 5.2 договору в наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 6474 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податку на додану вартість за ставкою 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 826,92 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7292,58 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 8751,10 грн.».

На виконання умов договору позивач у період з січня 2015 по грудень 2015 поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 634672,49 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2015 на суму 114924,60 грн., від 28.02.2015 на суму 148336,80 грн., від 31.03.2015 на суму 90669,12 грн., від 31.10.2015 на суму 44526,60 грн., від 30.11.2015 на суму 104948,93 грн., від 31.12.2015 на суму 131266,44 грн. Зазначені акти приймання-передачі природного газу підписані в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач всупереч умов укладеного між сторонами договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобовязання щодо здійснення розрахунку за поставлений природний газ по вищепереліченим актам приймання-передачі природного газу в строки визначені договором.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо здійснення розрахунку за поставлений природний газ у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 15.02.2015 по 23.12.2015 складають 39254,26 грн., 3% річних за загальний період прострочення з 15.02.2015 по 23.12.2015 складають 1594,61 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 7.2 договору просить стягнути з відповідача за прострочення оплати вартості поставленого природного газу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, яка за розрахунком позивача за загальний період прострочення з 15.02.2015 по 23.12.2015 складає 30589,21 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що у відповідача відсутня заборгованість за поставлений природний газ за вказаним договором у спірному періоді, що підтверджується наданою позивачем випискою по операціям за період з 01.11.2014 по 30.09.2016, в який входить спірний період з 15.02.2015 по 23.12.2015.

Крім того, судом досліджено наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат КП «Новосілківська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Чабанівської СР Києво-Святошинського р-ну за договором № 2005/15-БО-41 від 21.11.2014 на дату остаточного розрахунку, відповідно до якого останній прострочений платіж було оплачено позивачем 24.12.2015, що також було підтверджено уповноваженими представниками сторін присутніми в судовому засіданні.

Відтак, станом на 24.12.2015 у відповідача була відсутня заборгованість перед позивачем за поставлений природний газ за вищевказаним договором по переліченим актам приймання-передачі природного газу. Заборгованість мала місце за поставлений природний газ, який використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (пункт 1.2 договору).

Суд зазначає, що 30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VIII (далі - Закон).

В преамбулі Закону зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

В статті 2 Закону вказано, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідно до ст. 1 цього Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Із частини 1 статті 3, пункту 1 частини 1 статті 4 Закону убачається, що Закон передбачає проведення взаєморозрахунків за спожитий природний газ без урахування розміру зобов'язань зі сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ.

З наведеного вбачається, що сплата неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних відбувається поза порядком проведення взаєморозрахунків, для яких Законом визначено особливу процедуру.

Водночас, порядок сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних не можна розглядати окремо від інших положень Закону.

У частині 1 статті 5 Закону визначено, що реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість. Однак до такої заборгованості не враховуються суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ.

Оскільки всі попередні статті [1, 3, 4, 5] Закону визначали умови проведення взаєморозрахунків та реструктуризацію заборгованості без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ, у статті 7 Закону передбачено порядок списання суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ.

Так, у частині 1 статті 7 Закону мова йде саме про реструктуризовану заборгованість, для проведення якої необхідно, щоб підприємство було включено до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості].

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, у частині 3 статті 7 Закону мова не йде про реструктуризовану заборгованість, а про заборгованість за природний газ, яка існувала та була погашена теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями до набрання чинності [цим] Законом.

Отже, до заборгованості, що виникла та погашена до набрання чинності Законом не можуть бути застосовані передбачені Законом правила та вимоги щодо необхідності включення підприємства до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості], оскільки за загальним правилом [частина 1 стаття 58 Конституції України] закон не має зворотної дії в часі.

Таким чином, виконання частини 3 статті 7 Закону не потребує включення відповідача до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості].

Отже, даною нормою частини 3 статті 7 Закону законодавець передбачив можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань.

Крім того, вказаною нормою не ставиться право ненарахування неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних в залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом і виконання цієї норми не потребує включення підприємства - боржника до реєстру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 904/10745/16.

Відповідач розрахувався за поставлений природний газ в повному обсязі станом на 24.12.2015, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Враховуючи наявність на час звернення до суду з даним позовом імперативної норми ч. 3 ст. 7 Закону «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», якою передбачено ненарахування неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, здійснені позивачем нарахування інфляційних втрат, 3% річних, пені є безпідставними, в звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 39254,26 грн. інфляційних втрат, 1594,61 грн. 3% річних та 30589,21 грн. пені.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) на 70% та відстрочення виконання судового рішення на два роки з моменту винесення рішення у даній справі, викладені у відзиві на позовну заяву, не підлягають задоволенню, позаяк в задоволенні позовних вимог було відмовлено, а відтак відсутні підстави для зменшення штрафних санкцій та відстрочення виконання рішення.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 26.04.2018.