РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2018Справа № 910/47/18

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ Системи санітарні"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Закарпатська митниця ДФС
проповернення рухомого майна
Представники:не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ Системи санітарні" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" про стягнення повернення рухомого майна, а саме: 6 (шість) санітарних біокабін типу ТОІ-ТОІ за номерами WB 470, ХВ 1185, WB 3415, ТВ 2431, ТВ 2621, РВ 1889.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та укладено між сторонами договору оренди № 100 від 15.09.2015 не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення позивачу майна, що є об'єктом оренди за договором, у зв'язку з припиненням договору оренди № 100 від 15.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2018, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву залишено без руху.

15.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018 відкрито провадження у справі № 910/47/18 та прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Закарпатську митницю ДФС, та зобов'язано сторін надати суду у встановлений судом строк необхідні докази.

29.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

02.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення.

Станом на 16.04.2018 відповідачем вимог ухвали суду від 18.01.2018, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу від 18.01.2018 було отримано 22.01.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 013.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ Системи санітарні" (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" (орендар за договором) та Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство за договором) укладено договір оренди № 100, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння та користування санітарні кабіни типу ТОІ-ТОІ (далі кабіни) на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору кількість кабін, що передаються в оренду за цим договором визначається окремим замовленням орендаря, яке є додатком до цього договору і становить його невід'ємну частину.

У відповідності до пункту 1.5. договору орендар зобов'язаний повернути кабіни після закінчення терміну оренди в належному стані.

Кабіни передаються в оренду на строк, що визначається окремим замовленням орендаря (пункту 2.1. договору)

Пунктом 7.1 договору визначено, що даний договір набирає юридичної сили з моменту його підписання та діє безстроково.

Між сторонами до договору було підписано замовлення, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" замовило у Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ Системи санітарні" 6 кабін санітарних з 17.09.2015 для розміщення в Закарпатській області.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною 1 статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.

Згідно з актом здачі-приймання санітарних біокабін типу ТОІ-ТОІ орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду санітарні біокабіни типу ТОІ-ТОІ за номерами WB 470, ХВ 1185, WB 3415, ТВ 2431, ТВ 2621, РВ 1889 у кількості 6 штук, дата встановлення з 17.09.2015.

Нормами статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

У відповідності до пункту 7.2. договору сторони погодили, що договір може бути достроково розірвано за заявою будь-якої із сторін, здійсненою не пізніше, ніж за тиждень до бажаного дня розірвання договору. В такому разі договір вважається розірваним в останній робочий день тижня, в якому завершився семиденний термін, встановлений для вчинення попередження.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

21.11.2017 позивач, відповідно до фіскального чеку № 1970 від 21.11.2017 направив на адресу відповідача повідомлення про припинення договору оренди № 100 від 15.09.2015, яке було отримано останнім 22.11.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 013.

Відповідно до частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, позивач скористався своїм правом на відмову від договору оренди, і такий, в силу норм статті 763, частини 2 статті 782 Цивільного кодексу України та пункту 7.2. договору, є розірваним з 30.11.2017.

За приписами частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та укладено між сторонами договору оренди № 100 від 15.09.2015 не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення позивачу майна, що є об'єктом оренди за договором, у зв'язку з припиненням договору оренди № 100 від 15.09.2015.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, з розірванням договору оренди № 100 від 15.09.2015 відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки інших доказів щодо підтвердження права користування спірним майном не має, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ Системи санітарні" про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" повернути рухомого майна, а саме: 6 (шість) санітарних біокабін типу ТОІ-ТОІ за номерами WB 470, ХВ 1185, WB 3415, ТВ 2431, ТВ 2621, РВ 1889, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" (04214, місто Київ, вулиця Північна, будинок 6-В, ідентифікаційний код 37509040) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ системи санітарні" (79032, Львівська область, місто Львів, вулиця Джорджа Вашингтона, будинок 8, ідентифікаційний код 31657990) 6 (шість) санітарних біокабін типу ТОІ-ТОІ за номерами WB 470, ХВ 1185, WB 3415, ТВ 2431, ТВ 2621, РВ 1889.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрвторресурс" (04214, місто Київ, вулиця Північна, будинок 6-В, ідентифікаційний код 37509040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОІ-ТОІ системи санітарні" (79032, Львівська область, місто Львів, вулиця Джорджа Вашингтона, будинок 8, ідентифікаційний код 31657990) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б. Плотницька