КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" квітня 2018 р. Справа№ 910/19179/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тарасенко К.В.

Отрюха Б.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 (повний текст складено 18.12.2017)

у справі №910/19179/17 (суддя Грєхова О.А)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор»; 2) Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»
провизнання недійсним договору №UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма»
простягнення заборгованості за Кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 (повний текст рішення складено 18.12.2017) у справі №910/19179/17 первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» задоволено повністю.

Визнано недійсним з моменту укладення Договір №UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор» та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор» відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№01-25/1423/18 від 24.04.2018), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №910/19179/17 в частині визнання недійсним Договору №UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про визнання недійсним Договору №UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017. Крім того, скаржник у апеляційній скарзі просить суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №910/19179/17.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 26.04.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Михальської Ю.Б., суддів: Тарасенко К.В., Отрюха Б.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

15.12.2017 набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно якого Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Положеннями частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

За змістом статті 256 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (частина 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із відмітки Господарського суду міста Києва на апеляційній скарзі ТОВ «Кредит Інвест Фактор», остання була подана через суд першої інстанції 24.04.2018 (вх. №01-25/1423/18), тобто із пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №910/19179/17, повний текст якого складений 18.12.2017.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження заявник, посилаючись на положення статей 119, 256 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що про оспорюване рішення йому стало відомо лише 09.04.2018 протягом огляду у Єдиному державному реєстрі судових рішень відповідних судових рішень, прийнятих у справах, учасником яких є ТОВ «ФК «Кредит Фактор», юридична особа, учасником (засновником) якої є ТОВ «Кредит Інвест Фактор», а також подальшого ознайомлення із матеріалами відповідних судових справ, представлених на огляд керівництва ТОВ «Кредит Інвест Фактор» посадовими особами ТОВ «ФК «Кредит Фактор». У зв'язку з цим, оскільки ТОВ «Кредит Інвест Фактор», як учасник (засновник) ТОВ «ФК «Кредит Фактор», не був залучений судом першої інстанції до участі у справі як третя особа та не отримував від Господарського суду міста Києва повний текст оскарженого рішення, скаржник вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення починає свій перебіг для ТОВ «Кредит Інвест Фактор» лише 10 квітня 2018 року, тобто з наступного дня після отримання інформації про факт його існування, адже положеннями частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Із огляду на вищезазначене, скаржник вважає, що причини пропуску ТОВ «Кредит Інвест Фактор» строку на апеляційне оскарження оскарженого рішення є поважними та існують обґрунтовані підстави для його поновлення.

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України (у редакції станом на дату подання апеляційної скарги) повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами або особами, які не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов'язки у справі, процесуальних дій.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Проте, наведені ТОВ «Кредит Інвест Фактор» у відповідній заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату подання вищевказаної апеляційної скарги, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом частин 1, 2 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників.

Як вбачається із апеляційної скарги ТОВ «Кредит Інвест Фактор» від 24.04.2018 вх. №01-25/1423/18, остання від імені скаржника підписана директором ТОВ «Кредит Інвест Фактор» ОСОБА_2. Факт перебування ОСОБА_2 на посаді керівника ТОВ «Кредит Інвест Фактор» станом на 24.04.2018 підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який доданий скаржником до поданої апеляційної скарги. Даним витягом також підтверджується, що на посаді керівника ТОВ «Кредит Інвест Фактор» ОСОБА_2 перебуває з 10.10.2017.

Таким чином, із документів, наявних у матеріалах справи, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2, який станом на 10.10.2017 та наразі є директором ТОВ «Кредит Інвест Фактор» та виступає підписантом апеляційної скарги (вх. №01-25/1423/18 від 24.04.2018) від імені ТОВ «Кредит Інвест Фактор», станом на дату розгляду справи судом першої інстанції та прийняття оскарженого рішення Господарським судом міста Києва також був керівником (директором) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор» (відповідача-1 у справі), який згідно Статуту ТОВ «ФК «Кредит Фактор» (пункт 7.1. Статуту), затвердженого загальними зборами учасників (протокол №10-10/2 від 10.10.2017), є одноособовим виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю.

Вказана обставина підтверджується, зокрема, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор», який був наданий до суду першої інстанції (том 1, а.с. 133-137).

Відповідно до частини 1 статті 28 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату розгляду справи судом першої інстанції, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 як керівником ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» від імені останнього підписувалися та подавалися до суду першої інстанції зустрічна позовна заява від 16.11.2017 (том 1, а.с. 210-219), письмові пояснення від 20.11.2017 (том 1, а.с. 283-285), заява про збільшення зустрічних позовних вимог від 11.12.2017 (том 2, а.с. 74-80), а також клопотання від 14.12.2017 про видачу належним чином засвідченої копії повного тексту рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 (том 2, а.с. 102).

Таким чином, ОСОБА_2, яким наразі від імені ТОВ «Кредит Інвест Фактор» підписана апеляційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017, та який у відповідності до чинного законодавства станом на дату вирішення спору судом першої інстанції виступав як орган управління (директор) відповідача-1 у справі та одночасно був керівником ТОВ «Кредит Інвест Фактор», що вбачається з наданих витягів з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Кредит Інвест Фактор» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор», був обізнаний про розгляд даної справи та про прийняте судом 11.12.2017 рішення.

Слід зазначити і про те, що як вбачається із матеріалів справи, вперше апеляційна скарга від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» (відповідача-1 у справі) була подана до суду 28.12.2017, однак була повернута останньому без розгляду з огляду на те, що не містила підпису особи, яка її подала, а саме - ОСОБА_2 (том 3, а.с. 23).

13.02.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Фактор» повторно, після усунення недоліків, звернулось до суду із апеляційною скаргою (підписана Собко С.Л. - керівником підприємства станом на 12.02.2018), зазначивши у своїй апеляційній скарзі, що при первісному зверненні директор ТОВ «ФК «Кредит Фактор» помилково не поставив свій підпис та відбиток печатки ТОВ «ФК «Кредит Фактор» саме на примірнику апеляційної скарги, який подавався до суду, вважаючи, що вказаний примірник апеляційної скарги призначений для вхідного штампу канцелярії суду та залишиться у ТОВ «ФК «Кредит Фактор». Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Фактор» у апеляційній скарзі від 13.02.2018 зазначило, що повний текст рішення було отримано поштою 22.12.2017 (том 3, а.с. 70). Провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Кредит Фактор» відкрито згідно ухвали Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2018.

Також, слід зазначити і про те, що, як слідує з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, спірне рішення було оприлюднено 20.12.2017, а отже із цієї дати заявник також мав можливість бути обізнаним про вказане судове рішення.

Відтак, викладені ТОВ «Кредит Інвест Фактор» у апеляційній скарзі доводи із приводу того, що про оспорюване рішення йому стало відомо лише 09.04.2018 під час моніторингу відомостей, наявних У Єдиному державному реєстрі судових рішень, є безпідставними та спростовуються вищевстановленими судом обставинами, оскільки директор ТОВ «Кредит Інвест Фактор» ОСОБА_2 був обізнаний про факт прийняття оскарженого рішення, оскільки станом на дату його прийняття перебував також на посаді директора ТОВ «ФК «Кредит Фактор» (відповідача-1 у справі), про що свідчать подані до суду першої інстанції вищеперелічені документи.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на положення, закріплені у статті 129 Конституції України, згідно яких основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень Господарського процесуального кодексу України сторона або особа, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

У силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У пункті 41 Рішення Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вищевикладене, наведені скаржником в обґрунтування заявленого у апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження причини не можна вважати поважними, а наведені скаржником обставини об'єктивно непереборними та такими, що не давали змогу ТОВ «Кредит Інвест Фактор» звернутись до суду із відповідною апеляційною скаргою у встановлені законом строки.

Згідно частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому колегія суддів зауважує апелянту те, що відповідно до приписів пункту 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 235, 242, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор» (вх. №01-25/1423/18 від 24.04.2018) на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі №910/19179/17 залишити без руху.

2. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції відповідну заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказавш інші підстави для поновлення строку.

Усі документи та письмові докази подаються виключно через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1 (І поверх).

3. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Інвест Фактор», що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений строк суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає її скаржнику.

4. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Київського апеляційного господарського суду та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді К.В. Тарасенко

Б.В. Отрюх