РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2018Справа № 910/1315/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом приватного підприємства «Юг Агролідер»

до фермерського господарства «Каблаш»

про стягнення 177 107,67 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Войтко О.В. - представник (довіреність б/н від 22.01.2018),

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2018 року приватне підприємство «Юг Агролідер» (далі - ПП «Юг Агролідер», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до фермерського господарства «Каблаш» (далі - ФГ «Каблаш», відповідач) про стягнення 177 107,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов'язку своєчасно та в повному обсязі оплатити товар, переданий позивачем за договором купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу № 91-04/17кр від 05.04.2017.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 177 107,67 грн., з яких: 105 000,00 грн. - основний борг, 9 567,95 грн. - пеня, 52 500,00 грн. - штраф, 10 039,72 грн. - 3% річних (за ставкою, встановленою умовами договору).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018 було відкрито провадження у справі № 910/1315/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2018 було задоволено клопотання позивача (подане 27.02.2018) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін на 22.03.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у судове засідання, призначене на 19.04.2018, було викликано відповідача - ФГ «Каблаш».

У судовому засіданні 19.04.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 19.04.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.04.2017 між ПП «Юг Агролідер» (продавець) та ФГ «Каблаш» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу товару з відстрочкою платежу № 91-04/17кр (далі - договір), згідно з умовами якого продавець зобов'язувався передати у власність покупця товар , а покупець зобов'язувався прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти в сумі, порядку, строки та на умовах, визначених цим договором.

Під товаром за змістом цього договору розуміються: гібридне насіння соняшника, кукурудзи, сої в асортименті та інше (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору загальна орієнтовна вартість товару за цим договором становить 262 500,00 грн. Ціна та загальна вартість на товар визначається у специфікації.

Згідно зі специфікацією № 1 до договору загальна вартість товару становить 262 500,00 грн.

Пунктом 4.3 договору визначено порядок та термін (строки) оплати: 157 500,00 грн. - на умовах попередньої оплати до 14.04.2017; 105 000,00 грн. - не пізніше 01.10.2017.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем належним чином та передав останньому товар загальною вартістю 262 500,00 грн., а відповідач вказаний товар прийняв, що підтверджується видатковою накладною № 633 від 10.04.2017, засвідченою підписами представників обох сторін, а також їх печатками.

Проте, відповідач, у порушення умов укладеного сторонами договору, переданий позивачем товар оплатив частково в сумі 157 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача від 10.04.2018.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за товар, переданий останнім на виконання умов договору купівлі-продажу № 91-04/17кр від 05.04.2017, становить 105 000,00 грн.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 263 Господарського кодексу України господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується, зокрема, господарськими договорами купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 105 000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 9 567,95 грн. пені та 52 500,00 грн. штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, положеннями п. 4.3 договору визначено порядок та термін (строки) оплати: 157 500,00 грн. - на умовах попередньої оплати до 14.04.2017; 105 000,00 грн. - не пізніше 01.10.2017.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач товар, поставлений позивачем, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 7.4 договорів передбачено, що у випадку прострочення по оплаті товару за договором покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення за весь строк прострочення. У випадку невиконання грошового зобов'язання по оплаті товару протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 6 (шостого) календарного дня прострочення оплати за товар покупцю додатково нараховується штраф в розмірі 20% від суми заборгованості, а з 30-го календарного дня прострочення оплати за товар - штраф в розмірі 50% від суми заборгованості. У випадку нарахування покупцю штрафу і пені одночасно, стягненню підлягають і штраф і пеня.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Таким чином, вказані позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а з відповідача підлягають стягненню 9 567,95 грн. пені та 52 500,00 грн. штрафу.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних (за ставкою, встановленою умовами договору) в розмірі 10 039,72 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що укладаючи договір купівлі-продажу № 91-04/17кр від 05.04.2017 сторони погодили інший розмір процентів річних.

Так, у п. 7.7 договору сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, і встановили її у розмірі 25% річних від суми заборгованості протягом 90 (дев'яносто) календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40% річних від суми заборгованості з 91-го календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня її повної сплати.

Перевіривши розрахунок 3% річних (за ставкою, встановленою умовами договору) суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Таким чином, вказана позовна вимога підлягає задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а з відповідача підлягають стягненню 3% річних (за ставкою, встановленою умовами договору) в розмірі 10 039,72 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фермерського господарства «Каблаш» (67532, Одеська обл., Лиманський район, село Дмитрівка, вул. Східна, буд. 91А, ідентифікаційний код 36340792) на користь приватного підприємства «Юг Агролідер» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53-А, ідентифікаційний код 36265658) основний борг у розмірі 105 000,00 грн. (сто п'ять тисяч грн. 00 коп.), пеню в розмірі 9 567,95 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот шістдесят сім грн. 95 коп.), штраф у розмірі 52 500,00 грн. (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот грн. 00 коп.), три проценти річних в розмірі 10 039,72 грн. (десять тисяч тридцять дев'ять грн. 72 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 656,62 грн. (дві тисячі шістсот п'ятдесят шість грн. 62 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 23.04.2018.

Суддя О.Г. Удалова