ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.04.2018 Справа № 908/689/18

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Боєва О.С., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості

Заявник: Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович (69002, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

Боржник: Фізична особа-підприємець Алексєєв Андрій Вадимович (69050, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович звернувся до господарського суду Запорізької області із заявою, підписаною 19.04.2018 про видачу судового наказу.

В той же день вказану позовну заяву зареєстровано в автоматизованій системі, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/689/18 та здійснено автоматизований розподіл справи. Відповідно до Протоколу від 19.04.2018 щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, автоматичний розподіл не відбувся з причини нестачі потрібної кількості суддів для розподілу справи, деталі наведено у звіті автоматизованого розподілу.

Станом на 25.04.2018 відпали обставини, передбачені підпунктом 2.3.27 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 25.04.2018, здійснено автоматичний розподіл заяви між суддями та визначено її до розгляду судді Боєвій О.С.

Із змісту заяви слідує, що Фізична особа-підприємець Сагань Юрій Вікторович звернувся із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Алексєєва Андрія Вадимовича заборгованості в загальній сумі 3707,91 грн. на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2017, за видатковою накладною № 65 від 02.05.2017. Заявлена до стягнення сума складається з: суми 790 грн. вартості поставленого за договором товару, суми 2000 грн. вартості неповернутої зворотної тари-кеги та суми 917,91 грн. неустойки, нарахованої на підставі п. 8.3 вказаного договору, за несвоєчасну оплату товару.

За змістом ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України грошовим, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Таким чином, вимога про сплату неустойки у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов'язання, хоча й має грошове вираження, за своєю правовою природою є не зобов'язанням, а заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, судовий наказ щодо стягнення з боржника суми 917,91 грн. неустойки не може бути видано, оскільки вимоги в цій частині не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Частиною 2 ст. 153 ГПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 152, ч.2 ст.154, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Сагань Юрію Вікторовичу у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Алексєєва Андрія Вадимовича суми 917 грн. 91 коп. неустойки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку встановленому ст.257 цього Кодексу, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Ухвала підписана 27.04.2018.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud5009/.

Суддя О.С. Боєва