ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" квітня 2018 р. Справа №909/548/16

Суддя Львівського апеляційного господарського суду Желік М.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк, м.Київ, просп.Московський, 16 вих. №363 від 28.03.2018 (вх. ЛАГС 01-05/1179/18 від 17.04.2018); клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження (вх. ЛАГС № 01-05/1185/18 від 17.04.2018) та клопотання про відстрочення сплати судового збору (вх. ЛАГС №01/05/1186/18 від 17.04.2018

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 (суддя Рочняк О.В.)

у справі № 909/548/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Тофі, м. Івано-Франківськ

про власне банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 у справі № 909/548/16 клопотання ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю Тофі арбітражного керуючого ОСОБА_1 №55 від 26.12.2017 задоволено. Надано згоду на продаж заставного майна Товариства з обмеженою відповідальністю Тофі, що знаходиться в заставі Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 у справі № 909/548/16 Публічне акціонерне товариство Європейський газовий банк звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 про задоволення клопотання арбітражного керуючого та надання дозволу на продаж заставного майна; скасувати ухвалу господарського суду у справі №909/548/16.

Апеляційна скарга мотивована тим, що листом скаржник повідомляв арбітражного керуючого про наявність обставин, що унеможливлюють на даний час продаж заставного майна, однак не відмовлявся від його продажу в ліквідаційній процедурі. Скаржник, зокрема, зазначав, що заставне майно перебуває на даний час у заставі Національного банку України, відтак його реалізація передбачає отримання додаткового погодження на продаж.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.04.2018 справу № 909/548/16 розподілено до розгляду колегії суддів у наступному складі: ОСОБА_2 головуючий суддя, члени колегії судді Костів Т.С., Марко Р.І.

Разом із апеляційною скаргою скаржником подано клопотання від 28.03.2018 про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 у даній справі та поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду.

При цьому подане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до положень ст. 8 Закону України Про судовий збір суд може за клопотанням сторони відстрочити сплату судового збору до прийняття судового рішення. Оскільки скаржник перебуває в процедурі ліквідації, і витрати банку попередньо щоквартально включаються до кошторису, що затверджується виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вирішення таких питань не дає можливість сплати судового збору.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що отримав оскаржувану ухвалу 15.03.2018 і враховуючи скорочення штату юридичного підрозділу та підписання документів Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, строк пропущений із поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у звязку з наступним.

Відповідно до ч.2, 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положення ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що отримав оскаржувану ухвалу 15.03.2018 і враховуючи скорочення штату юридичного підрозділу та підписання документів Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, строк пропущений із поважних причин та підлягає поновленню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, суддя-доповідач зазначає, що доводи, викладені в заяві про поновлення строку не є поважними, в заяві не наведено, а судом в свою чергу не встановлено обставин які є обєктивно непереборними, не залежали від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а також факту ухвалення судом першої інстанції рішення про права, інтереси та (або) обовязки скаржника, що унеможливило б апелянта звернутись з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 у встановлені строки, тобто відповідна можливість залежала виключно від волевиявлення скаржника (мала субєктивний характер).

Окрім того зазначає, що представник скаржника був присутнім у судовому засіданні 02.03.2018 при розгляді клопотання арбітражного керуючого про надання згоди на продаж заставного майна, про що свідчить оскаржувана ухвала, а відтак про результат розгляду клопотання був проінформований в момент проголошення ухвали, тобто ще 02.03.2018. Натомість, апеляційна скарга подана з порушенням встановлених законом строків лише 30.03.2018, що підтверджується відтиском печатки відділення Укрпошти на конверті.

Господарський процесуальний кодекс України не повязує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

З огляду на зазначене, суддею-доповідачем пропонується скаржнику зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо поданої заяви про звільнення скаржника від сплати судового збору суддя-доповідач зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст.174 ГПК України передбачено, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, суддя протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; докази сплати судового збору; докази надсилання апеляційної скарги іншій стороні у справі; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Згідно із ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційний та касаційних скарг на судові рішення. Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України Про судовий збір.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір визначено можливість суду відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Так, ч. 2 зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Проаналізувавши зазначені норми права, суддя-доповідач приходить до висновку про не обґрунтованість поданого клопотання в цій частині та вважає, що підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 у даній справі відсутні.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір визначено що за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання апеляційної скарги, встановлений Законом України Про державний бюджет України на 2018 рік, згідно зі ст.7 становив 1 762,00 грн.

Відтак, за подання апеляційної скарги про скасування наведеної ухвали сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Враховуючи наведене суддя-доповідач зазначає, що скаржником не сплачено судовий збір у розмірі, визначеному законом, що не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про судовий збір суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.10 ст.174 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.174 ГПК України).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст.174 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258, 259 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення допущених недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження оскаржуваної ухвали, доказів сплати судового збору у сумі 1762,00 грн. та доказів зарахування вказаних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що 29 грудня 2017 року Президентом України підписано Указ №454/2017 року Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах. Однак, згідно з ч.6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно, Львівський апеляційний господарський суд продовжує здійснювати правосуддя до моменту, визначеного законом.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк, м.Київ, просп.Московський, 16 вих. №363 від 28.03.2018 (вх. ЛАГС 01-05/1179/18 від 17.04.2018) - залишити без руху.

2. Публічному акціонерному товариству Європейський газовий банк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху

- сплатити судовий збір у розмірі 1762,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2018 у справі № 909/548/16, докази сплати та зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету надати суду.

- подати суду клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

3. У випадку невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Желік