УХВАЛА

16 квітня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/18289/16

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Краснов Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Зеленіна В.О., Мартюк А.І., Ткаченка Б.О. від 26.06.2017 та на рішення Господарського суду міста Києва суддя: Спичак О.М. від 05.12.2016 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгорбуд" про зобов'язання визнати грошові вимоги та включення їх до реєстру,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" 21.03.2018 звернулось із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 288 та 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною 3 статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд звертає увагу скаржника, що викладене в касаційній скарзі клопотання про поновлення строку обґрунтовується нормами ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, у зв'язку з чим скаржнику слід викласти мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з визначенням поважних підстав пропуску відповідного строку з посиланням на норми ГПК України, що діють на момент звернення з касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 1 січня установлено розмір мінімальної заробітної плати - 1 378, 00 грн.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 1 378 грн. * 200 % = 2 756,00 грн. та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Крім того, Верховний Суд, звертає увагу на те, що Листом Державної казначейської служби України №16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував, та сплатив судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено законом, а саме - 1 653, 60 грн, що підтверджується доданим до касаційної скарги платіжним дорученням №PROM2B3ICN від 12.07.2017 та на інші реквізити рахунку, із зазначенням назви суду у призначенні платежу - Вищий господарський суд України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, скаржником подана касаційна скарга на підставі норм ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 2 756, 00 грн., на відповідні реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та привести скаргу у відповідність до норм ГПК України у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою.

Суд також, звертає увагу на те, що додане до касаційної скарги платіжне доручення №PROM6B7R2Q від 06.10.2017 на суму 5 233, 92 грн не може бути належним доказом сплати судового збору у даній справі, оскільки призначення платежу зазначено "Судовий збір, Вищий господарський суд України, касаційна скарга ПАТ КБ ПриватБанк за позовом ТОВ "Київоргбуд". Необхідними реквізитами ідентифікації по якій касаційній скарзі сплачений судовий збір є, зокрема, номер справи у межах якої сплачується судовий збір та дата оскаржуваного процесуального документа.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без руху до 16.05.2018.

2. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику після 16.05.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов