ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.05.2018 Справа № 920/259/18
Суддя господарського суду Сумської області Заєць С.В., перевіривши матеріали позовної заяви
про стягнення 194594,40 грн. на підставі договору підряду № 720-69-AF15 від 10.02.2015
За участю представників сторін:
Від позивача:представник ОСОБА_2 (довіреність від 26.04.2018);
Від відповідача : представник ОСОБА_3 (довіреність № 15 від 02.05.2018).
До господарського суду звернулось ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська виробнича комерційна компанія Добробут кошти отримані внаслідок переплати по договору підряду № 720-69 AF15 від 10.02.2017 в сумі 194594,40 грн. та судовий збір в розмірі 2918,93 грн.
10.04.2018 ухвалою господарського суду Сумської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11 год.20 хв. 03.05.2018. Зазначеною ухвалою було зобовязано відповідача подати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України в строк до 30.04.2018. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Однак, відповідач в строк обумовлений ухвалою суду (до 30.04.2018) відзиву та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи суду не надав. Клопотань про поновлення строку на подання відзиву суду не надав.
Лише, 03.05.2018 через канцелярію господарського суду Сумської області відповідачем було надано відзив по справі за підписом директора і датою 03.05.2018 без доказів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Таким чином, не виконавши вимоги ухвали господарського суду від 10.04.2018 відповідач ТОВ «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут» грубо порушив вимоги ст. 2, 236 ГПК України, що унеможливило своєчасно надати позивачу відповідь на відзив та суду встановити фактичні обставини для вирішення справи, що в свою чергу призводить до затягуванню розгляду справи по суті та порушенню права учасників судового процесу на ефективний захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, враховуючи те, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору.
За змістом ст. 2 ГПК України, обов'язковість судового рішення та розумний строк розгляду справи є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.
За змістом ст. 232 ГПК України, судовим рішення, зокрема, є ухвала суду.
Згідно з ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Варто зазначити, що наведені приписи були розглянуті Конституційним Судом України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012, в якому вказано, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (яка в силу ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Зазначені вище дії ТОВ «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут» є підставами для винесення даної окремої ухвали, якою останній повідомляється про виявлені порушення, та попереджується про їх недопущення в подальшому.
З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 2, 43, 234, 246, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Винести окрему ухвалу, яку надіслати керівнику (директору) ТОВ «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут», м. Харків, для розгляду та усунення вказаних в даній ухвалі порушень.
2. Попередити керівника ТОВ «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут», про обов'язковість виконання вимог суду, про недопущення в подальшому їх невиконання, та встановлену законом відповідальність за невиконання вимог суду.
3. Надати суду відповідь про результати усунених недоліків до 30.05.2018.
Ухвала набирає законної сили 03.05.2018.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 03.05.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Заєць