ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2018р. справа № 905/2543/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів Попков Д.О. Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Єсіонов О.М. (паспорт серії НОМЕР_1 від 26.12.1995р.);
від відповідача: Дем'яненко О.І. (довіреність №419 від 28.12.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 15.01.2018р. (повний текст підписано 15.01.2018р.) у м. Харкові
у справі №908/2543/17 (суддя Левшина Г.В.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Єсіонова Олександра Миколайовича, м.Слов'янськ Донецької області
до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області
про стягнення заборгованості в сумі 107510,76грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Фізична особа-підприємець Єсіонов Олександр Миколайович, м. Слов'янськ Донецької області (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ Донецької області (далі - Відповідач) про стягнення 107510,76грн., у тому числі: 89562,60грн. заборгованості за договором поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р., 11186,88грн. - пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 02.03.2017р. по 30.09.2017р., 5194,63грн. - інфляційної індексації за період березень-серпень 2017р. та 1566,65грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 02.03.2015р. по 30.09.2016р.

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.12.2017р. було призначено справу №908/2543/17 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.01.2018р. (повний текст підписано 15.01.2018р.) у справі №908/2543/17 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Єсіонова Олександра Миколайовича були задоволені частково - стягнуто з Відповідача заборгованості за договором поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р. в сумі 89562,60грн., пені в сумі 4478,73грн., інфляційних втрат в сумі 3538,37грн. та 3% річних в сумі 1566,65грн.

4. Означене рішення суду було обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту невиконання Відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати вартості отриманого ним товару за договором поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р. Своєю чергою, частковість задоволення позовних вимог була зумовлена:

- в частині стягнення пені за період з 02.03.2017р. по 30.09.2017р. - порушенням Позивачем при її розрахунку п.6.8 укладеного договору (розмір пені не повинен перевищувати 5% вартості своєчасно неоплаченої продукції);

- в частині стягнення інфляційних втрат - порушенням Позивачем при їх розрахунку п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. (нарахування інфляційних втрат за березень 2017р., враховуючи, що обов'язок оплати у Відповідача отриманого товару виник у березні 2017р., а розрахунок повинен здійснюватися з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж - є безпідставним).

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 15.01.2018р. у справі №908/2543/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Єсіонова Олександра Миколайовича в повному обсязі та покласти на нього витрати зі сплати судового збору.

6. Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає:

- судом неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема ч.ч.1, 3 ст.180 Господарського кодексу України та ч.2 ст.632 Цивільного кодексу України, проігноровано факт здійснення позадоговірної поставки (Позивач всупереч п.п.1.1, 8.3 договору без погодження з Відповідачем ціни та асортименту товару, які є істотними умовами договору, поставив товар в асортименті та за ціною, на свій розсуд);

- в процесі розгляду справи суд не дослідив належним чином обставини щодо відсутності належним чином оформлених первинних документів (надана Позивачем довіреність на отримання матеріальних цінностей №ГОД00000079 від 17.02.2017р. не містить необхідний перелік матеріальних цінностей та їх кількість, а також особа, яка її видала (ОСОБА_8.), не займала/займає посаду ані керівника, ані головного бухгалтера підприємства);

- залишення судом поза увагою відсутності належним чином оформлених видаткових накладних (видаткові накладні №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р. не містять даних представника Відповідача, який нібито приймав продукцію, а також відсутній відбиток печатки останнього);

- ненастання строку на оплату товару, оскільки Позивачем не були дотримані умови договору в частині надання Відповідачеві рахунку на оплату та встановлених договором документів (матеріали справи не містять доказів передачі означених документів Відповідачу);

- порушення норм процесуального права, а саме ст.247 Господарського процесуального кодексу України (означена справа мала бути розглянута за правилами загального позовного провадження).

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Позивачем в межах визначеного апеляційним судом строку надано письмове заперечення на апеляційну скаргу від 26.02.2018р. (а.с.а.с.153-162) (тотожне за змістом письмове заперечення на апеляційну скаргу від 12.02.2018р. (а.с.а.с.138-147), яке надійшло до канцелярії суду 15.02.2018р., не містило доказів його надсилання Відповідачу), за змістом якого проти її доводів та вимог заперечував та зазначив про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, оскільки:

- поставка товару Відповідачу відбулась за видатковими накладними №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р., які були підписані представниками сторін без будь-яких зауважень;

- Відповідач не надав доказів встановлення Позивачу строку для передання документів (які на його думку були відсутні), доказів відмови від прийняття товару, відмови від договору, повернення Позивачу товару;

- довіреність на отримання матеріальних цінностей №ГОД00000079 від 17.02.2017р. містить усі обов'язкові реквізити, а саме визначення та вартість товару, посилання на договір, відтиск та відбитки печатки;

- вирішення означеної справи в порядку спрощеного провадження не суперечить приписам Господарського процесуального кодексу України.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. Відповідно до ч.1 ст.253 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

9. Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018р. з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018р.) постановлено ліквідувати, у тому числі Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

10. Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Наразі, відповідної публікації про початок роботи Східного апеляційного господарського суду на момент прийняття цієї постанови здійснено не було.

11. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України згідно протоколу автоматизованого розподілу від 09.02.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Марченко О.А. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Зубченко І.В.

12. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2018р. у справі №908/2543/17 було відкрито апеляційне провадження у справі.

13. У зв'язку зі звільненням з посади головуючого судді Марченко О.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2018р., відповідно до п.п.2.3.23, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.13 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду, враховуючи приписи ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу, було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/2543/17, яким змінено склад колегії суддів для розгляду цієї справи на: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

14. Враховуючи викладене в п.п.8-13 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Донецького апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Радіонова О.О., Чернота Л.Ф. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

15. Ухвалою від 02.03.2018р. вказана судова колегія призначила розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на 14.03.2018р. об 14:15 з повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду, обізнаність яких про що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення ухвали суду з відмітками про отримання (а.с.168).

16. У зв'язку із відпусткою на дату судового засідання члена судової колегії - судді Радіонової О.О. та відсутністю визначених ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу України підстав для її заміни, достатність часу для розгляду апеляційної скарги у строки, визначені ст.273 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання, призначене на 14.03.2018р. об 14:15 у справі №905/2543/17, не відбулось, про що було зроблено оголошення на сайті Донецького апеляційного господарського суду (а.с.169).

17. Після усунення вищезазначених обставин (виходу судді Радіонової О.О. з відпустки), ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2018р. у справі №905/2543/17 було призначено розгляд апеляційної скарги на 18.04.2018р. об 14:00 з повідомлення учасників справи.

18. Фіксація судового засідання здійснювалась апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

19. У судовому засіданні 18.04.2018р. уповноважені представники сторін підтримали свої вимоги, доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та відзиву на неї відповідно; представником Відповідача також було наголошено про наявність сумнівів щодо факту поставки на його користь взагалі.

20. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

21. Як було встановлено місцевим судом та вбачається із наявних матеріалів справи, 03.10.2016р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» (Покупець) та Фізичною особою-підприємцем Єсіоновим Олександром Миколайовичем (Постачальник) було укладено договір поставки №680-ДОЭ-ДЦ (договір - а.с.а.с.22-36), відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого Постачальник зобов'язався поставити у власність Покупця продукцію та обладнання продовольчо-технічного призначення, код ГК-Металопрокат, в асортименті, кількості, в терміни, за ціною та якісними характеристиками, узгодженими сторонами в Специфікаціях до договору, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію згідно з умовами даного договору.

Згідно з п.4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінах, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в Специфікаціях до даного договору. При цьому, під партією товару сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Умови поставки продукції, згідно з п.4.2 договору - DDP, згідно Інкотермс 2010, з урахуванням умов та застережень, які містяться в даному договорі та/або відповідних Специфікацій до нього.

В п.4.3 договору сторони узгодили, що Постачальник зобов'язаний надати Покупцю наступні документи:

- рахунок;

- податкову накладну;

- видаткову накладну;

- відповідні товаросупровідні накладні;

- сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт;

- сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації);

- дозвіл Держгірпромнагляду (у випадку, якщо отримання такого документу є обов'язковим);

- інструкцію з експлуатації (у випадку, якщо даний документ передбачений);

- технічну документацію, передбачену п.2.4 договору.

Відповідно до п.4.7 договору, датою поставки вважається дата вказана представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником (при поставці автомобільним транспортом, як в розглядуваному випадку, датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на видатковій накладній).

22. Згідно з п.5.4 договору розрахунки за поставлену Постачальником продукцію по даному договору проводяться Покупцем в порядку та строки погоджені сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

23. Строк дії означеного договору був встановлений в п.8.1 цього договору, а саме: означений договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками; сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань, строк дії договору встановлюється до 31.10.2017р. включно.

24. Так, місцевим судом було встановлено, що 03.10.2016р. сторони підписали Специфікацію до договору поставки від 03.10.2016р. (а.с.а.с.37,38), в якій узгодили найменування продукції, її кількість, якість та вартість, строки поставки.

У зазначеній Специфікації, зокрема, сторони узгодили, що постачанню підлягають круги, полоси, арматура, катанка, швелери, шестигранники на загальну суму 5667924,00грн. (разом з ПДВ), місце поставки - м. Донецьк (п.2 Специфікації). Також в п.5 Специфікації було встановлено, що розрахунок за продукцію проводиться Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 5 календарного дня з дати поставки товару на підставі отриманого від Постачальника рахунку. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

25. Таким чином, з наданих до матеріалів справи видаткових накладних №5 від 17.02.2017р. (а.с.40) та №6 від 20.02.2017р. (а.с.41), підписаних представником Відповідача - Подопріхіною О.В. (довіреність №ГОД00000079 від 17.02.2017р. (а.с.а.с.42,43) вбачається поставка Позивачем товару на загальну суму 89562,60грн. (разом з ПДВ). В матеріалах справи також наявні копії податкових накладних, виписаних Позивачем на поставку товару за означеними видатковими накладними №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р., а також квитанції про їх реєстрацію податковими органами (а.с.а.с.77-81).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються, однак Позивач наполягає на здійсненні такої поставки саме в межах договору поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р., тоді як Відповідач у відзиві на позов (а.с.а.с.62-65) наголошував на неузгодженності асортименту і ціни означеного постачання у відповідності до умов договору та відсутності належних повноважень у отримувача товару.

Між тим, виставлений Позивачем за здійснену поставку рахунок на оплату №5 від 10.02.2017р. на суму 89562,60грн. (а.с.39) сплачений Відповідачем наразі не був, хоча останній заперечує існування заборгованості перед Позивачем, посилаючись на звіт про дебетові та кредитові операції по рахунку за період з 03.10.2016р. по 28.02.2017р. (а.с.49).

26. Відповідно до п.6.8 договору поставки, у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець за письмовою вимогою Постачальника виплачує останньому неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції, проте не більше 5% відсотків вартості своєчасно не оплаченої продукції.

27. З матеріалів справи вбачається, що Позивач супровідним листом від 12.05.2017р. направляв на адресу Покупця - Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» акт звірки взаєморозрахунків (а.с.а.с.44,45), а листом №25 від 13.06.2017р. (а.с.46) звертався до останнього з проханням сплатити виниклу за договором поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р. (видатковими накладними №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р.) заборгованість в сумі 89562,60грн.

28. Між тим, Відповідач у листах №52/2850/ис від 29.05.2017р. (а.с.47) та №52/3173/ис від 03.07.2017р. (а.с.48) зазначив, що відносно Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» були вчинені протиправні дії, передбачені ст.206 Кримінального кодексу України, що призвели до блокування діяльності підприємства, у зв'язку з чим останнє починаючи з березня 2017р. не має можливості виконувати прийняті на себе зобов'язання, а також втратило доступ до всієї документації, зокрема за договором поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р.

29. Позивачем також було надано до матеріалів справи банківські виписки по його рахунку за період з 03.10.2016р. по 31.03.2017р. (а.с.а.с.49,50), з яких вбачається здійснення Відповідачем оплат за договором поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р., проте за рахунками, які не входять до предмету доказування в означеній справі.

30. Так, враховуючи нездійснення Відповідачем оплати за поставлений Фізичною особою-підприємцем Єсіоновим Олександром Миколайовичем, як Постачальником товар за видатковими накладними №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р. в межах договору поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р. в сумі 89562,60грн., останній звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (Відповідача) цієї заборгованості, а також нарахованих на неї пені за період з 02.03.2017р. по 30.09.2017р. в сумі 11186,88грн., інфляційних втрат за період з березня 2017р. по серпень 2017р. в сумі 5194,63грн. та 3% річних за період з 02.03.2015р. по 30.09.2016р. в сумі 1566,65грн.

Встановлена судом обставина нездійснення Відповідачем оплати на користь Позивача в сумі стягуваної заборгованості Скаржником не заперечується, так само як і визначена місцевим судом природа спірний правовідносин, як таких, що опосередковують відносини з поставки.

VI. Оцінка апеляційного суду:

31. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

32. Сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (прострочених у виконанні) грошових зобов'язань з оплати поставленого Фізичною особою-підприємцем Єсіоновим Олександром Миколайовичем, як Постачальником товару за видатковими накладними №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р., які (зобов'язання) випливають з договору поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р., та застосуванні наслідків прострочення такого виконання у вигляді стягнення нарахованих на суму заборгованості 3% річних, інфляційної індексації та пені.

33. Беручи до уваги правову природу укладеного договору поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

34. Беручи до уваги встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін.

35. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки. Наразі, отримання цих коштів в межах таких зобов'язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.5 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов'язку щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

36. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

37. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

38. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобов'язань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

39. Відносно доводів апелянта щодо ненастання у нього обов'язку з оплати поставленої Позивачем продукції, з огляду на здійснення позадоговірної поставки (Позивач всупереч п.п.1.1, 8.3 договору без погодження з Відповідачем ціни та асортименту товару, які є істотними умовами договору, поставив товар в асортименті та за ціною, на свій розсуд) та не надання Позивачем рахунку на оплату та усіх передбачених умовами договору товаросупровідних документів, суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язок з оплати отриманого товару в світлі п.4.7 укладеного договору виникає у Відповідача саме з моменту поставки товару (при поставці автомобільним транспортом, як в розглядуваному випадку, датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на видатковій накладній) за відповідною видатковою накладною (видатковими накладними), які, в свою чергу, були підписані представником Відповідача без жодних зауважень.

40. Окрім того, п.4.4 договору передбачає право Відповідача на відмову від приймання продукції у разі її надходження без товаросупровідної документації, що матиме наслідком неможливість здійснити приймання за кількістю, якістю та асортиментом і комплектністю, проте, як вбачається з матеріалів справи, товар за видатковими накладними №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р. був отриманий без зауважень, так само як і не вбачається наявності у справі доказів реалізації Відповідачем прав, визначених ст.666 Цивільного кодексу України для Покупця у разі невиконання Продавцем обов'язку з передачі документів, визначених договором, що, в свою чергу, свідчить про виникнення у Покупця обов'язку з оплати отриманого товару.

41. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що прийняття уповноваженою особою видаткових накладних №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р. з посиланням на договір поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р. без зауважень відносно ціни та асортименту товару опосередковує спрощену письмову форму укладення відповідної угоди до такого договору поставки у розумінні ч.1 ст.181 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим вимоги ст.654 Цивільного кодексу України в розглядуваному випадку були дотримані. Дійсно, не викладення таких змін щодо ціні та асортименту у вигляді додаткової угоди як єдиного документу не є підставою для висновку про недотримання письмової форми, зважаючи на приписи ч.1 ст.205 та ч.ч.1, 2 ст.207 вказаного Кодексу.

42. Своєю чергою, довіреність на отримання товару не є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції (її видача здійснюється в межах внутрішніх взаємовідносин Відповідача як довірителя зі своїм представником без участі контрагента (Позивача) по господарській операції), у зв'язку з чим твердження апелянта про невідповідність такої довіреності вимогам ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є безпідставною - вказана норма не регламентує зміст довіреності.

Окрім того, представник Відповідача - Подопріхіна О.В. вказана в якості представника Покупця безпосередньо в п.8.16 договору поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р., і на таке її закріплення статусу належного представника розповсюджується неспростована презумпція правомірності (п.34 цієї постанови). Враховуючи відсутність доказів спростування встановленої ч.5 ст.12 Цивільного кодексу України презумпції добросовісності та розумності поведінки представника Відповідача, який отримав товар, твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи належних доказів факту отримання ним продукції від Позивача також є безпідставними.

43. Таким чином, враховуючи, що доказів реалізації Відповідачем прав в силу відсутності необхідних товаросупровідних документів, передбачених до передачі п.4.3 договору, наданих (прав) ст.666 Цивільного кодексу України та п.4.4 договору, як і будь-яких заперечень з цього приводу при підписання видаткових накладних №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р., матеріали справи не містять, зауваження Скаржника в цій частині відносно не настання строку оплати до уваги апеляційним судом не приймаються, що тягне за собою виникнення у останнього обов'язок з оплати отриманого товару відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України - згідно умов договору.

Апеляційним судом також враховується зміст листування між сторонами щодо сплати заборгованості за поставленим товаром, з якого не вбачається жодних зауважень Покупця відносно факту поставки такого товару, його ціни чи асортименту.

При цьому, висловлені Відповідачем зауваження щодо сумніву у факті здійснення поставки товару на його користь взагалі апеляційним судом не враховуються, оскільки: є несумісними із запереченнями щодо відсутності необхідних товаросупровідних документів при постачанні та позадоговірним характером поставки, приведених у відзиві на позов від 15.12.2017р. (а.с.а.с.62-65), тоді як за змістом ч.4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України це унеможливлює в подальшому заперечення обставини здійснення поставки як такої, незгода з якою (обставиною) не була заявлена своєчасно.

44. Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення розрахунку за поставлений товар відповідно до видаткових накладних №5 від 17.02.2017р. та №6 від 20.02.2017р. на загальну суму 89562,60грн. на умовах передбачених п.5.4 укладеного договору та п.5 Специфікації від 03.10.2016р. (протягом 5 робочих днів з 5 календарного дня з дати поставки товару на підставі отриманого від Постачальника рахунку). Нездійснення такого розрахунку є порушенням відповідного грошового зобов'язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов'язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

Відтак, початком виникнення заборгованості у Відповідача з оплати отриманого ним товару, відповідно до п.5 Специфікації від 03.10.2016р. та враховуючи дату складення видаткових накладних слід вважати:

- за видатковою накладною №5 від 17.02.2017р. - з 28.02.2017р.;

- за видатковою накладною №6 від 20.02.2017р. - з 02.03.2017р.

45. В свою чергу, за змістом ст.ст.611, 625 Цивільного кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційних втрат та пені, передбаченої п.6.8 договору поставки №680-ДОЭ-ДЦ від 03.10.2016р.

Так, перевіривши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги (а.с.а.с.9-11) та розрахунки суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується з правомірністю стягнення місцевим судом з Відповідача пені за період з 02.03.2017р. по 30.09.2017р. в сумі 4478,73грн. (розмір пені, що не перевищує 5% вартості своєчасно неоплаченої продукції), 3% річних за період з 02.03.2015р. по 30.09.2016р. в сумі 1566,65грн. та інфляційних втрат за період з квітня 2017р. по серпень 2017р. в сумі 3538,37грн. (враховуючи вимоги п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.), адже матеріалами справи підтверджується факт порушення Відповідачем прав Позивача на своєчасне отримання оплати за виконані роботи, за захистом яких останній звернувся до суду.

46. Своєю чергою, твердження Скаржника про недотримання судом першої інстанції вимог ст.250 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017р.) на момент винесення ухвали суду від 08.11.2017р. про відкриття провадження у справі у відповідності до попередньою редакції Господарського процесуального кодексу України є юридично неспроможними, оскільки після вступу в силу чинної на цей час редакції Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд цілком правомірно, в межах розглядуваної справи, не повертаючись до попередньої стадії, продовжив розгляд спору по суті в формі провадження, передбаченої діючим процесуальним законодавством. При цьому, підстав, які перешкоджають розгляду означеної справи в місцевому суді в порядку спрощеного провадження, враховуючи приписи ч.5 ст.12, ч.3 ст.247 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не вбачає.

47. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка введена в дію 15.12.2017р.), Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 15.01.2018р. (повний текст підписано 15.01.2018р.) у справі №908/2543/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 15.01.2018р. (повний текст підписано 15.01.2018р.) у справі №908/2543/17 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Краматорськ Донецької області.

4. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 18.04.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 19.04.2018р.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

Л.Ф. Чернота

Надрук. 4 примірн.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4- ГСДО

Надіслано судом до ЄДРСР - 19.04.2018р.